ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2026 р. Справа №909/923/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Стронська А.І.

за участю представників сторін:

від позивача Данилюк Г.Й.

від відповідача не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Державного міського підприємства

Івано- Франківськтеплокомуненерго від 15.12.2025 (вх. № ЗАГС 01-05/3715/25 від 16.12.2025)

на рішення Господарського суду Івано - Франківської області від 06.11.2025 (повний текст рішення складено та підписано 24.11.2025 р., суддя Скапровська І. М.)

у справі № 909/923/25

за позовом ТОВ "Газорозподільні мережі України" в особі Івано-Франківської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України"

до відповідача Державного міського підприємства Івано- Франківськтеплокомуненерго

про стягнення заборгованості в загальній сумі 36 082 950,79 грн, з якої: 32 379 515,89 грн - основної заборгованісті за надані Оператором ГРМ в період з 01.01.2025 по 30.06.2025 послуги з розподілу природного газу, 2 564 875,10 грн - пені, 248 953,20 грн - 3 % річних, 889 606,60 грн - інфляційних втрат та судового збору

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

На розгляд Господарського суду Івано - Франківської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Івано-Франківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" ( далі ТОВ "Газорозподільні мережі України", позивач) до Державного міського підприємства Івано- Франківськтеплокомуненерго (далі ДМП Івано- Франківськтеплокомуненерго, відповідач) про стягнення 36 082 950,79 грн, з яких: 32 379 515,89 грн основний борг; 2 564 875,10 грн пеня; 248 953,20 грн - 3 % річних; 889 606,60 грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором розподілу природного газу №0942039М1МАТ016 від 01.10.2023 щодо оплати наданих позивачем послуг з розподілу природного газу у період з 01.01.2025 по 30.06.2025.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 06.11.2025 у справі №909/923/25 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» на користь ТОВ «Газорозподільні мережі України» 248 953,20 грн 3% річних, 889 606,60 грн інфляційних втрат, 256 487,51 грн пені та 44 441,22 грн судового збору. В частині стягнення пені в розмірі 2 308 387,59 грн судом відмовлено. В частині стягнення основної суми боргу в розмірі 32 379 515,89 грн провадження у справі закрито.

Рішення суду мотивоване тим, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджено порушення відповідачем свого зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг з розподілу природного газу за період з 01.01.2025 по 30.06.2025, що є підставою для стягнення з відповідача основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Однак, зважаючи на те, що після відкриття провадження у справі позивачем сплачено 32 379 515,89 грн заборгованості, суд закрив провадження у справі в частині стягнення цієї суми основного боргу на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.

Разом з тим, на підставі ст. 551 ЦК України, зважаючи на заявлене відповідачем клопотання та виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості й пропорційності, враховуючи виконання відповідачем зобов`язання на суму понад 32 мільйона гривень та його скрутне матеріальне становище, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру нарахованої пені до 256 487,51 грн.

Водночас, суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача в частині зменшення розміру 3 % річних, зазначивши, що такий розмір процентів річних є законодавчо встановленим мінімальним розміром процентів та не може бути зменшений судом.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу.

ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» подало апеляційну скаргу, у якій просить частково скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06.11.2025 у справі №909/923/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ТОВ «Газорозподільні мережі України» в частині стягнення 224 057,88 грн 3% річних.

Вимоги апелянта обгрунтовані неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норма процесуального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру 3% річних на 90 % та не врахував висновків Великої Палати Верховного Суду, яка у постанові від 18.03.2020 у справ №909/417/18 виснувала про можливість суду за певних умов зменшити розмір процентів річних, нарахованих на підставі ст. 625 ЦК України.

ТОВ "Газорозподільні мережі України" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06.11.2025 у справі №909/923/25 залишити без змін з підстав його законності та обгрунтованості, а апеляційну скаргу -без задоволення.

Позивач вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції у даній справі про відсутність підстав для зменшення 3% річних, зазначаючи, що це законодавчо встановлений мінімальний розмір процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником, і який не підлягає зменшенню судом, що відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 02.07.2025 у справі №903/602/24.

Процесуальні дії суду у справі та вирішення процесуальних питань.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2025 справу №909/923/25 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді (судді - доповідача) Галушко Н.А., суддів Желіка М.Б. та Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 апеляційну скаргу ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» залишено без руху з підстав, зазначених у вказаній ухвалі.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 ( з врахуванням ухвали суду від 16.01.2026) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 06.11.2025 у справі №909/923/25 5 та призначено таку до розгляду в судовому засіданні на 03.03.2026.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 22.01.2026 задоволено заяву представника позивача про участь в судових засіданнях у цій справі в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису.

В судове засідання з`явилась представник позивача (в режимі відеоконференції).

Відповідач участі уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено у статті 202 ГПК України.

Так, за змістом частини 1 і пункту 1 частини 2 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зокрема неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи положення статті 202 ГПК України, повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, що підтверджено матеріалами справи, висновки Європейського суду з прав людини у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 03.03.2026 судом проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом.

01.10.2023 між ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" ( далі Споживач) та ТОВ "Газорозподільні мережі України" ( далі - Оператор ГРМ) укладено договір розподілу природного газу ( далі Договір), шляхом підписання Споживачем заяви-приєднання №0942039М1МАТ016 до умов типового договору (затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 2498 від 30.09.2015).

Відповідно до п. 2.1. Договору Оператор ГРМ зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Обов`язковою умовою надання Споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у Споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ (п. 2.2 Договору).

Відповідно до пункту 6.1. Договору оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до п.п. 6.3., 6.4. Договору величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Відповідно до п. 6.6. Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

У разі виникнення у Споживача заборгованості за цим Договором Сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього Договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості. У разі відсутності графіка погашення заборгованості Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення. Укладення Сторонами та дотримання Споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від виконання поточних зобов`язань за цим Договором. У разі відсутності графіка погашення заборгованості або його недотримання чи несплати поточних платежів Оператор ГРМ має право у порядку, визначеному цим Договором, припинити або обмежити розподіл (споживання) природного газу на об`єкт Споживача до повного погашення заборгованості (п. 6.7 Договору).

Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між Сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.8 Договору).

Відповідно до п. 8.2 Договору у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим Договором.

На виконання Договору позивачем надано відповідачу послуги з розподілу природного газу, що підтверджується підписаними сторонами актами про надані послуги з розподілу природного газу: № ІФР086809, 86809 від 31.01.2025 на суму 5 810 616,70 грн; №ІФР092353, 92353 від 28.02.2025 на суму 5 810 616,67 грн; №ІФР097692, 97692 від 31.03.2025 на суму 5 815 080,73 грн; №ІФР105487, 105487 від 30.04.2025 на суму 5 815 080,73 грн; №ІФР111046, 111046 від 31.05.2025 на суму 5 815 080,78 грн; №ІФР116357, 116357 від 30.06.2025 на суму 5 815 080,67 грн.

Позивач виставив відповідачу рахунки на оплату наданих послуг з розподілу газу №5055 від 13.02.2025, №5058 від 13.02.2025, №6837 від 05.03.2025, №17458 від 04.06.2025, №12957 від 07.05.2025, №15795 від 04.06.2025.

У зв`язку з порушенням Споживачем зобо`язання щодо оплати наданих послуг ТОВ "Газорозподільні мережі України" звернулось до суду з позовом у цій справі про стягнення з ДМП Івано- Франківськтеплокомуненерго 36 082 950,79 грн, з яких: 32 379 515,89 грн основний борг; 2 564 875,10 грн пеня; 248 953,20 грн - 3 % річних; 889 606,60 грн - інфляційні втрати.

Після пред`явлення позову у цій справі відповідач сплатив заборгованість в сумі 32 379 515,89 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями: №4475 від 22.08.2025 на суму 2 666 568,91 грн; №4476 від 22.08.2025 на суму 3 333 431,09 грн; №4593 від 25.09.2025 на суму 5 815 080,73 грн; №4591 від 25.09.2025 на суму 184 919,27 грн; №4604 від 30.09.2025 на суму 2 000 000,00 грн; №4639 від 09.10.2025 на суму 296 730,37 грн; №4640 від 09.10.2025 на суму 5 815 080,78 грн; №4641 від 09.10.2025 на суму 5 815 080,67 грн; №4642 від 09.10.2025 на суму 3 073 108,18 грн; №4645 від 10.10.2025 на суму 2 741 972,52 грн; №4646 від 10.10.2025 на суму 2 258 027,48 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи приписи вищевказаної норми, а також доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів переглядає рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.11.2025 у цій справі лише в частині стягнення 248 953,20 грн 3% річних ( у зв`язку з відмовою судом у задоволенні клопотання відповідача про зменшення таких процентів). В решті рішення суду першої інстанції у цій справі не оскаржується жодною зі сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання щодо оплати наданих позивачем у період з 01.01.2025 по 30.06.2025 послуг з розподілу природного газу позивачем, серед іншого, нараховано та заявлено до стягнення в судовому порядку 248 953,20 грн 3% річних.

Відповідачем подано суду клопотання про зменшення заявлених позивачем до стягнення 3% річних на 90% відповідно до положень ч.3 ст. 551 ЦК України.

Так, частиною 3 ст. 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18, на яку покликається апелянт, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

У вказаній постанові Великою Палатою Верховного Суду зроблено загальний висновок про можливість суду за певних умов зменшити розмір процентів річних, нарахованих на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, тоді як підстави для такого зменшення процентів річних суд повинен встановлювати у кожному конкретному випадку.

Законодавство не містить переліку підстав для зменшення процентів річних. Такими підставами можуть бути, зокрема, дії боржника, спрямовані на належне виконання зобов`язання, ступінь вини боржника, міра виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, інші інтереси сторін, дії чи бездіяльність кредитора, очевидна неспівмірність заявленої суми процентів річних порівняно із сумою боргу, а також інші підстави, підтверджені конкретними обставинами справи.

Заявляти про наявність підстав для зменшення процентів річних та доводити, що вони підтверджуються конкретними обставинами справи, має саме боржник, а суд, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, має надати оцінку обґрунтованості таких доводів та вирішити питання про можливість зменшення процентів річних.

При цьому, суд при визначенні розміру, до якого можна зменшити проценти річних, обмежений нормою частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, яка визначає, що боржник має сплатити кредитору три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) від простроченої суми.

Зважаючи на наведене, у постанові від 02.07.2025 у справі № 903/602/24 Велика Палата Верховного Суду конкретизувала власний висновок, викладений у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18, та зазначила, що три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) є законодавчо встановленим та мінімальним розміром процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому розмір процентів річних, який становить три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом.

Відповідно до ч.4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведених вище висновків Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов обгрунтованого та законного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача та зменшення заявлених позивачем до стягнення 3% річних, оскільки такі визначені Цивільним кодексом України як мінімальний розмір процентів річних.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції з огляду на викладене вище.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладені вище обставини, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Івано - Франківської області від 06.11.2025 у цій справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, прийняте з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Зважаючи на наведене, а також те, що судом апеляційної інстанції не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, що визначені ст.277 ГПК України, або неправильного застосування норм матеріального права рішення Господарського суду Івано - Франківської області від 06.11.2025 у цій справі слід залишити без змін.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ

1. Апеляційну скаргу Державного міського підприємства

Івано- Франківськтеплокомуненерго від 15.12.2025 (вх. № ЗАГС 01-05/3715/25 від 16.12.2025) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Івано - Франківської області від 06.11.2025 у справі № 909/923/25 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст.ст. 287-288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Івано - Франківської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Повний текст постанови складено 06.03.2026

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.