ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2026 р. Справа№ 927/1033/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Сибіги О.М.

Гончарова С.А.

секретар судового засідання: Гріщенко А.О.

за участі представників сторін: відповідно до протоколу судового засідання від 05.03.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернігівської обласної прокуратури

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2025

у справі №927/1033/25 (суддя - Шморгун В.В.)

за позовом Чернігівської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі позивача: Чернігівської обласної ради,

до відповідача-1: Городнянської міської ради Чернігівського району Чернігівської області,

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд-Х»,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні позивача: Городнянського районного дочірнього агролісогосподарського спеціалізованого підприємства «Городнярайагролісгосп»,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області,

про скасування рішення про державну реєстрацію та витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення

ВСТАНОВИВ:

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Чернігівська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Чернігівської обласної ради звернулась до суду з позовом до Городнянської міської ради Чернігівського району, Чернігівської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд-Х», у якому прокурор просить суд:

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності за Городнянською міською радою на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0031 площею 18,3729 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214);

- скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0031 площею 18,3729 га;

- скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю «Аккорд-Х» право оренди земельної ділянки площею 18,3729 га з кадастровим номером :04:000:0031.

- витребувати з незаконного володіння Городнянської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд-Х» на користь територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради земельну ділянку загальною площею 15,3661 га, що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0031 в межах 25 поворотних точок за наступними координатами:

1) Х 5751424.09 Y 4215956.92

2) Х 5751389.32 Y 4216064.38

3) Х 5751556.08 Y 4216106.16

4) Х 5751563.42 Y 4216119.17

5) Х 5751528.56 Y 4216162.69

6) Х 5751375.84 Y 4216089.58

7) Х 5751337.13 Y 4215881.16

8) Х 5751253.71 Y 4215804.45

9) Х 5751246.93 Y 4215727.74

10) Х 5751239.47 Y 4215592.66

11) Х 5751197.43 Y 4215399.23

12) Х 5751333.74 Y4215403.26

13) Х 5751361.61 Y 4215563.32

14) Х 5751414.40 Y 4215600.75

15) Х 5751479.29 Y 4215656.89

16) Х 5751609.06 Y 4215667.90

17) Х 5751798.76 Y 4215695.99

18) Х 5751722.76 Y 4215791.11

19) Х 5751692.07 Y 4215782.86

20) Х 5751666.96 Y 4215750.00

21) Х 5751644.55 Y 4215776.68

22) Х 5751625.62 Y 4215811.85

23) Х 5751618.66 Y 4215819.20

24) Х 5751552.99 Y 4215837.36

25) Х 5751504.15 Y 4215940.84.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 10.12.2020 №44-ОТГ на підставі акта приймання-передачі від 10.12.2020 Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області передало Городнянській міській раді у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 4143,9193 га, у тому числі земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0019, внаслідок поділу якої було сформовано, зокрема, земельну ділянку площею 18,3729 га з кадастровим номером :04:000:0031. На підставі договору оренди землі від 27.12.2024 Городнянська міська рада передала в оренду земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0031 ТОВ «Аккорд-Х». Проте зазначена земельна ділянка майже повністю накладається (площа накладення - 15,3661 га) на земельну ділянку лісогосподарського призначення, яка перебуває у комунальній власності територіальних громад, сіл, селищ і міст Чернігівської області та в постійному користуванні ДП «Городнярайагролісгосп». Оскільки відповідач-1 неправомірно набув право власності на частину спірної земельної ділянки (в межах накладення на земельну ділянку лісогосподарського призначення), яку надалі передав в оренду відповідачу-2, прокурор просить витребувати її із чужого незаконного володіння відповідачів.

1.2. короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2025 у справі №927/1033/25 позовну заяву залишено без розгляду.

Вказана ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що прокурор не усунув недоліки позовної заяви у порядку та строк, встановлені судом, зокрема не додано документів, які підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна та не надано експертно-грошову оцінку спірної земельної ділянки.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду, Чернігівська обласна прокуратура звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2025 про залишення позовної заяви Чернігівської окружної прокуратури без розгляду - скасувати. Направити справу №927/1033/25 до Господарського суду Чернігівської області для продовження розгляду. Судові витрати стягнути з відповідачів на користь Чернігівської обласної прокуратури.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання:

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2025 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Сибіга О.М., Гончаров С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2025 витребувано з Господарського суду Чернігівської області матеріали справи №927/1033/25 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Чернігівської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2025 по справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 927/1033/25.

До Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №927/1033/25.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 відкрито апеляційне провадження у справі №927/1033/25 за апеляційною скаргою Чернігівської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2025 та призначено до розгляду на 05.03.2026.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права (статей 14, 164, 237 ГПК України) та неправильним застосуванням норм матеріального права (статей 388, 390 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»), тому підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- механізм компенсації вартості майна, яке незаконно вибуло з володіння держави чи територіальної громади, застосовується виключно у разі, якщо відповідачем за позовом прокурора є добросовісний набувач, натомість як у позовній заяві прокурором обґрунтовано недобросовісність відповідачів;

- у випадку якщо під час судового розгляду на стадії ухвалення рішення суд у цій справі дійде висновку про те, що Городнянська міська рада та ТОВ «Аккорд-Х» є добросовісними набувачами і до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми статті 388 ЦК України і частини п`ятої статті 390 ЦК України, це є підставою для відмови у позові, а не для залишення позову без розгляду;

- прокурор звернувся до суду з віндикаційним позовом та не звертався з позовом про витребування земельної ділянки від добросовісного набувача на підставі ст. 388 ЦК України, а при обґрунтуванні позовних вимог посилався на недобросовісність дій відповідачів;

- відтак, прокурор вважає, що положення Закону України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» в частині умов та порядку компенсації добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна не застосовуються до спірних правовідносин, адже прокурор стверджує про недобросовісність відповідачів;

- судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не враховано положення Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оскільки ані прокурор, ані позивач не могли бути замовниками експертно-грошової оцінки земельної ділянки, оскільки на даний час спірна, несформована земельна ділянка лісогосподарського призначення зареєстрована за відповідачем Городнянською міською радою та перебуває у користуванні товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд-М». Чернігівська обласна рада і прокурор позбавлені можливості, відповідно до вимог ч.2 ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до спірної земельної Ділянки;

- безпідставними є висновки суду, що прокурором не доведено неможливість проведення оціночно-земельної експертизи в порядку ст. 106 ГПК України, яка визначає порядок проведення комплексної експертизи, зокрема з підстав, що такі питання, у відповідності до вимог ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, вирішуються на стаді підготовчого засідання у справі, а не при вирішенні питання про відкриття провадження у справі.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Інші учасники справи - позивач, відповідачі та треті особи - своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Відтак, з урахуванням частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, справа розглядається за наявними матеріалами.

2.4. явка в судове засідання

05.03.2026 в судове засідання з`явився прокурор, підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Інші учасники справи - позивач, відповідачі та треті особи - в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про розгляд справи в суді апеляційної інстанції були повідомлені належним чином та завчасно, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про доставку ухвали суду до їх електронного кабінету системи «Електронний суд».

Враховуючи належне повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи, а також те, що наявних матеріалів достатньо для належного перегляду оскаржуваної ухвали в апеляційному порядку, оскільки явка учасників апеляційного провадження в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, встановлені Господарським процесуальним кодексом України, колегія суддів дійшла висновку про можливість перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами та за відсутності представників, що не з`явились в судове засідання.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; посилання на норми права

Ухвалою суду від 27.10.2025 відкрито провадження у справі, залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Городнянське районне дочірнє агролісогосподарське спеціалізоване підприємство «Городнярайагролісгосп» та на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області; призначено підготовче засідання на 13.11.2025 на 10:40.

Ухвалою суду від 03.11.2025:

- позовну заяву залишено без руху;

- зупинено провадження у справі №927/1033/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку справи №922/2555/21;

- зобов`язано учасників справи повідомити суд про результати перегляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку справи №922/2555/21;

- питання щодо зобов`язання прокурора усунути наведені недоліки вирішити при поновленні провадження у справі з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у справі №922/2555/21.

Ухвалою суду від 27.11.2025 поновлено провадження у справі №927/1033/25 та встановлено прокурору п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду експертно-грошової оцінки спірної частини земельної ділянки та доказів сплати судового збору у розмірі 1,5%, виходячи з її вартості.

01.12.2025 прокурор через підсистему «Електронний суд» подав до суду заяву про усунення недоліків, у якій прокурор зазначає:

- у випадку, якщо під час судового розгляду на стадії ухвалення рішення суд дійде висновку про те, що Городнянська міська рада та ТОВ «Аккорд-Х» є добросовісними набувачами і до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми статті 388 ЦК України і частини п`ятої статті 390 ЦК України, це є підставою для відмови у позові, а не для залишення позову без руху;

- про неможливість надання експертно-грошової оцінки спірної земельної ділянки, оскільки земельна ділянка лісогосподарського призначення, яка накладається на земельну ділянку з кадастровим номером :04:000:0031, не сформована як об`єкт цивільних права, а тому відповідно до вимог ст. 79 Земельного кодексу України встановити її вартість та нормативно-грошову оцінку неможливо. На запит Чернігівської окружної прокуратури ПП «Десна-Експерт-М» повідомило, що не може провести експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 15,3661 га, оскільки межі земельної ділянки в натурі не встановлені, відсутні визначені межові знаки закріплені на місцевості, тобто земельна ділянка не сформована як об`єкт цивільного права. Відповідь на запит окружної прокуратури скерований на адресу Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 27.11.2025 №55-77-9000ВИХ-25 щодо проведення та надання експертно-грошової оцінки земельної ділянки загальною площею 15,3661 га, що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0031 в межах 25 поворотних точок, не надано;

- ані прокурор, ані позивач не могли бути замовниками експертно-грошової оцінки земельної ділянки, оскільки на даний час спірна, несформована земельна ділянка лісогосподарського призначення зареєстрована за відповідачем Городнянською міською радою та перебуває у користуванні товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд-М».

Оскаржуваною ухвалою суд позовну заяву прокурора залишив без розгляду з підстав неусунення недоліків, а саме з виходячи з наступного:

(1) внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості спірного майна на депозитний рахунок суду є обов`язковою умовою для подальшого розгляду справи про витребування майна у добросовісного набувача. Невчинення таких дій унеможливлює ухвалення позитивного рішення у справі та, як наслідок, поновлення порушеного права держави або територіальної громади, за захистом якого звернувся прокурор;

(2) прокуратура як орган державної влади може виступати замовником проведення оцінки земельної ділянки у разі необхідності захисту суспільних інтересів; при цьому, судом відхилено доводи прокурора про неможливість проведення експертної оцінки у зв`язку з її несформованістю, оскільки об`єктами експертної грошової оцінки є земельні ділянки або їх частини з певним місцем розташування, а спірна земельна ділянка є ідентифікованою шляхом визначення координат поворотних точок меж та її площі; також суд зазначив, що прокурор не вжив належних та достатніх заходів для проведення експертної грошової оцінки спірної земельної ділянки.

Суд апеляційної інстанції, переривши матеріали справи та доводи учасників справи, проаналізувавши обставини, покладені судом першої інстанції в основу висновків про залишення позову без розгляду, не погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як було зазначено вище, предметом позову є скасування рішення про державну реєстрацію та витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення, зокрема витребування з незаконного володіння Городнянської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд-Х» на користь територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради земельну ділянку загальною площею 15,3661 га, що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0031.

Обґрунтовуючи позов, прокуратура зокрема стверджує, що відповідач-1 неправомірно набув право власності на частину спірної земельної ділянки (в межах накладення на земельну ділянку лісогосподарського призначення), яку надалі передав в оренду відповідачу-2, у зв`язку з чим прокурор просить витребувати її із чужого незаконного володіння відповідачів.

Стосовно необхідності внесення коштів на депозитний рахунок.

09.04.2025 набрав чинності Закон України № 4292-ІХ від 12.03.2025 «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача».

Абзацом 1 пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 4292-ІХ внесено зміни до ГПК України, зокрема, до статей 164, 174 ГПК України.

Так, статтю 164 ГПК України доповнено частиною шостою такого змісту: «У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

Частину другу статті 174 ГПК України доповнено абзацом третім такого змісту: «Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави невнесення у визначених законом випадках на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок позивача внести відповідну грошову суму».

Законом № 4292-ІХ також доповнено статтю 390 ЦК України частиною п`ятою наступного змісту:

« 5. Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.

Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».

Законом № 4292-ІХ статтю 391 ЦК України доповнено частиною другою такого змісту: «Якщо органом державної влади або органом місцевого самоврядування, незалежно від того, чи мав такий орган відповідні повноваження, вчинялися будь-які дії, спрямовані на відчуження майна, в результаті яких набувачем такого майна став суб`єкт права приватної власності, спори щодо володіння та/або розпоряджання, та/або користування таким майном відповідним органом державної влади або органом місцевого самоврядування вирішуються на підставі статей 387 і 388 цього Кодексу».

Із системного аналізу вказаних норм вбачається, що за наслідками розгляду справи про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади суд виносить рішення про витребування майна виключно за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. При цьому, приймаючи рішення про витребування майна, суд вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві. Перерахування грошових коштів здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.

Повертаючи позов прокурора, суд першої інстанції виходив з того, що внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості спірного майна на депозитний рахунок суду є обов`язковою умовою для подальшого розгляду справи про витребування майна у добросовісного набувача. Невчинення таких дій унеможливлює ухвалення позитивного рішення у справі та, як наслідок, поновлення порушеного права держави або територіальної громади, за захистом якого звернувся прокурор.

Норми, які зобов`язують вносити вартість спірного нерухомого майна на депозитний рахунок суду, мають компенсаційний та забезпечувальний характер, оскільки їхньою метою є захист порушених прав усіх учасників спірних правовідносин, зокрема й добросовісного набувача. Так, компенсація вартості витребуваного майна матиме місце у випадку задоволення позову та вилучення майна з володіння набувача, який є добросовісним, а позивач (держава або територіальна громада) отримує право зворотної вимоги до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника.

Однак, судова колегія не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 4292-ІХ унормовано, що положення цього Закону мають зворотну дію в часі в частині умов та порядку компенсації органом державної влади або органом місцевого самоврядування добросовісному набувачеві вартості нерухомого майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви, у справах, в яких судом першої інстанції не ухвалено рішення про витребування майна у добросовісного набувача на день набрання чинності цим Законом, а також у частині порядку обчислення та перебігу граничного строку для витребування чи визнання права щодо:

- нерухомого майна, право власності на яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до дня набрання чинності цим Законом;

- нерухомого майна, щодо якого на момент його передачі першому набувачеві законом не була встановлена необхідність державної реєстрації правочину або реєстрації права власності і дата його передачі першому набувачеві передує дню набрання чинності цим Законом.

Водночас статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц підкреслено, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем.

Верховний Суд звертає увагу на те, що положення частини п`ятої статті 390 ЦК України поширюється на випадки подання позову про витребування майна у добросовісного набувача. Разом з тим, у випадку подання та розгляду судом позову про витребування майна у недобросовісного набувача приписи частини п`ятої статті 390 ЦК України не підлягають застосуванню.

Питання про добросовісність / недобросовісність набувача судом може бути вирішене лише після дослідження доказів на стадії ухвалення судового рішення.

При цьому у випадку встановлення недобросовісності набувача суд задовольняє позов на підставі статті 387 ЦК України без застосування приписів частини п`ятої статті 390 ЦК України, яка визначає порядок компенсації вартості майна добросовісному набувачеві (коли земельна ділянка належала державі (чи територіальній громаді), а останній набувач є добросовісним). Натомість у разі недоведення позивачем недобросовісності набувача і встановлення, що набувач є добросовісним, суд відмовляє у задоволенні позову, зокрема на підставі частини п`ятої статті 390 ЦК України, якщо позивачем попередньо не внесено вартість майна на депозитний рахунок суду.

Подібні висновки висловлено у постановах Верховного Суду від 14.01.2026 у справі №354/160/25, від 01.12.2025 у справі №354/419/25, від 19.11.2025 у справі № 523/14914/24.

Колегія суддів враховує, що в даній справі позовна заява подана прокурором з позовною вимогою про витребування майна у Городнянської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд-Х» з незаконного володіння, тобто як у недобросовісного набувача.

Водночас Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що суд згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») під час розгляду справи має самостійно здійснити правову кваліфікацію спірних правовідносин. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.

Велика Палата Верховного Суду зазначала, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Такий підхід є сталим та знайшов відображення, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 924/1473/15 (провадження 12-15гс19, пункт 7.43) від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19, пункти 81, 83, 84), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (провадження № 14-2цс21, пункт 95), від 22.10.2022 у справі № 229/1026/21 (провадження № 14-205цс21, пункт 102), від 27.11.2024 у справі № 204/8017/17 (провадження № 14-29цс23, пункт 221), від 16.04.2025 у справі № 924/971/23.

Отже, доводи прокурора і його позиція у спірних правовідносинах зводяться до того, що спірне майно вибуло з володіння держави внаслідок неправомірних і недобросовісних дій її набувачів, зокрема Городнянської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд-Х».

Відтак, за встановлених у цій справі обставин суд першої інстанції зробив неправильний висновок про залишення позову без розгляду.

Оскільки прокурор у цій справі пред`явив позов про витребування нерухомого майна у недобросовісного набувача (останнього набувача), то приписи частини п`ятої статті 390 ЦК України, частини шостої статті 164, частини четвертої статті 174 ГПК України у такому випадку не підлягають застосуванню при вирішенні питання про прийняття позову до розгляду. Питання про добросовісність / недобросовісність набувачів судом може бути вирішене лише за результатами дослідження доказів у справі на стадії ухвалення судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.01.2026 у справі № 922/2555/21, до розгляду якої зокрема зупинялось провадження з підстав передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, натомість було поновлено провадження з підстав повернення ВП ВС цієї справи Верховному Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду для розгляду.

Втім, навіть з урахуванням вказаного, судом першої інстанції не було взято до уваги висновків, викладених Верховним Судом у постанові від 28.01.2026 у справі № 922/2555/21, при винесенні оскаржуваної ухвали.

Стосовно надання експертно-грошової оцінки спірної земельної ділянки.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оцінку земель» експертна грошова оцінка земельних ділянок та прав на них проводиться з метою визначення вартості об`єкта оцінки.

Експертна грошова оцінка земельних ділянок використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних ділянок та прав на них, крім випадків, визначених цим Законом, а також іншими законами.

Частиною 3 ст. 15 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що підставами для проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки є договір, який укладається заінтересованими особами в порядку, встановленому законом, а також рішення суду.

Згідно з ч. 2 ст. 11 вказаного Закону замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

У даному випадку колегія суддів враховує доводи прокурора про те, що на даний час спірна несформована земельна ділянка лісогосподарського призначення зареєстрована за відповідачем Городнянською міською радою та перебуває у користуванні товариства з обмеженою відповідальністю «Аккорд-М». Чернігівська обласна рада і прокурор позбавлені можливості, відповідно до вимог ч.2 ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до спірної земельної ділянки.

На підтвердженням неможливості надання експертно-грошової оцінки земельної ділянки прокурором суду надано лист ПП «Десна-Експерт-М», згідно якого Чернігівська окружна прокуратура не може бути замовником оцінки майна, відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», зокрема з підстав, що спірна земельна ділянка не належить та не перебуває у користуванні окружної прокуратури; замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку суттєво ускладнює проведення експертної грошової оцінки та не дає можливості ідентифікувати об`єкт оцінки та пов`язані з ним права, що може позначитися на об`єктивності оцінки та точності проведення розрахунків.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції що прокурором не доведено неможливість проведення оціночно-земельної експертизи в порядку ст. 106 ГПК України, яка визначає порядок проведення комплексної експертизи, зокрема з підстав, що такі питання, у відповідності до вимог ст. 182 Господарського процесуального кодексу України, вирішуються на стадії підготовчого засідання у справі, а не при вирішенні питання про відкриття провадження у справі, про що обґрунтовано зазначає прокурор.

Відтак, колегія суддів не вбачає за можливе погодитись з тим, що прокурором не вжито належних та достатніх заходів для проведення експертної грошової оцінки спірної земельної ділянки.

Між іншим, суд звертає увагу, що згідно з частиною другою статті 163 Господарського процесуального кодексу України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

Разом з тим, статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ за своєю природою потребує регулювання з боку держави, яке може змінюватися у часі та просторі відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб. Встановлені обмеження не повинні обмежувати доступ, наданий особам, у такий спосіб або такою мірою, що підриватимуть саму суть цього права. Крім того, обмеження буде несумісним із пунктом 1 статті 6, якщо воно не переслідує законну мету, та у разі відсутності розумного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Станев проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) [ВП], заява № 36760/06, п. 230, ECHR 2012). Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ від 28.10.98 у справі «Перес де Рада Каванил`єс проти Іспанії»).

Господарський суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ГПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

На переконання судової колегії, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції припустився надмірного формалізму, а право позивача на доступ до правосуддя залишились нереалізованим.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, не погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваної ухвали, залишаючи позов прокурора без розгляду.

З урахуванням викладених в мотивувальній частині даної постанови обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції помилково не врахував в сукупності усіх обставин та помилково постановив оскаржувану ухвалу з посиланням на частину четверту статті 174 ГПК України, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Відтак, судова колегія визнає доводи апеляційної скарги прокурора обґрунтованими.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

5. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2025 у справі № 927/1033/25 про залишення позову прокурора без розгляду в даній справі не можна визнати такою, що прийнята з дотриманням норм процесуального права та з повним з`ясуванням обставин справи, а тому вона підлягає скасуванню з направленням справи до Господарського суду Чернігівської області для вирішення питання щодо відкриття провадження за позовною заявою.

Апеляційна скарга Чернігівської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2025 у справі № 927/1033/25 підлягає задоволенню.

6. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

У зв`язку зі скасуванням ухвали місцевого господарського суду та передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції підлягає здійсненню судом першої інстанції за результатами розгляду ним спору, згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 276, 277, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Чернігівської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2025 у справі № 927/1033/25 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 04.12.2025 у справі № 927/1033/25 скасувати.

3. Матеріали справи №927/1033/25 повернути до Господарського суду Чернігівської області для вирішення питання щодо відкриття провадження за позовною заявою.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 11.03.2026.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді О.М. Сибіга

С.А. Гончаров