ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 рокум. ОдесаСправа № 916/3479/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання Шаповал А.В.

за участю представників сторін у справі:

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» - адвокат Жигадло І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу: Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»

на рішення Господарського суду Одеської області від 14.10.2025

по справі №916/3479/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг»

до Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК»

про стягнення 377 098,63 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

До Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» до Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» про стягнення 377 098,63 грн, з яких 355 753,42грн пені та 21 345,21 грн 3% річних за період з 19.01.2023 по 26.01.2023, посилаючись на те, що відповідач несвоєчасно здійснив оплату за банківською гарантією № OGO221068/К від 27.01.2022.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.10.2025 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг`ї 8 004,45 грн 3% річних, 133 407,53 грн пені та 1 696,95 грн судового збору; в решті позову відмовлено.

Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції керувався тим, що прострочення оплати відповідачем мало місце з 24.01.2023 по 26.01.2023 та відповідно саме за цей період мали б бути нараховані пеня на 3% річних.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на рішення Господарського суду Одеської області від 14.10.2025 по справі №916/3479/25.

Позивач вказав, що умовами банківської гарантії визначено строк виконання зобов`язання протягом 5 ти-днів з моменту отримання вимоги, даний строк сплинув 17.05.2025, однак у зв?язку з існуванням заходів забезпечення позову, відповідач не міг виконати своє зобов`язання з виконання банківської гарантії.

Позивач зазначив, що заходи забезпечення позову у справі № 910/3334/22 було скасовано Постановою Верховного суду від 18.01.2023, яка набрала законної сили з моменту її прийняття і була оприлюднена в ЄДРСР 19.01.2023.

Жодних змін до тексту банківської гарантії щодо строку виконання Сторонами не вносились, умови не змінювались, відповідно, на момент скасування заборони виконання зобов`язання за банківської гарантії постановою Верховного Суду від 18.01.2023 у справі №910/3334/22 у Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» настав строк виконання зобов`язання.

Позивач вважає, що враховуючи, що у встановлений строк умовами банківської гарантії протягом 5 банківських днів Банк-Гарант не виконав свого обов`язку, ним правомірно з 19.01.2023 року до моменту сплати боргу 26.01.2023 були нараховані Відповідачу пеня та 3% річних за порушення строку виконання зобов`язання.

Керуючись викладеним вище, позивач просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 14.10.2025 у справі № 916/3479/25 в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Письмові пояснення відповідача.

25.12.2026 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» надійшли письмові пояснення по справі.

Дані письмові пояснення фактично є відзивом на апеляційну скаргу.

В той же час, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 15.12.2025.

Дана ухвала була отримана відповідачем у системі електронний суд 24.11.2025.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

В той же час, відповідач не звертався до суду апеляційної інстанції з клопотанням про продовження строку на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи те, що відповідні письмові пояснення були подані з пропуском строку на апеляційне оскарження, колегія суддів залишає такі пояснення без розгляду.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/3046/25 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді - Поліщук Л.В., Таран С.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2025.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №916/3479/25 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на рішення Господарського суду Одеської області від 14.10.2025 по справі №916/3479/25 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/3479/25 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/3479/25.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на рішення Господарського суду Одеської області від 14.10.2025 по справі №916/3479/25; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 15.12.2025; призначено справу №916/3479/25 до розгляду на 22.01.2026 о 11:30; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

Судове засідання призначене на 22.01.2026 не відбулося у зв`язку зі знеструмленням серверного обладнання, що підтверджується довідкою секретаря судового засідання.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2026 вирішено розглянути справу №916/3479/25 у розумний строк відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; призначено справу №916/3479/25 до розгляду на 19.02.2026 о 11:30; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

19.02.2026 у судовому засіданні прийняв участь представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» - адвокат Жигадло І.Б.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.01.2026, якою призначено справу №916/3479/25 до розгляду на 19.02.2026 о 11:30, була отримана в електронному кабінеті відповідачем 22.01.2026.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 19.02.2026, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на рішення Господарського суду Одеської області від 14.10.2025 по справі №916/3479/25, до суду не повідомлялося.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на рішення Господарського суду Одеської області від 14.10.2025 по справі №916/3479/25 по суті, не дивлячись на відсутність представника відповідача, повідомленого про судове засідання належним чином. Відсутність зазначеного представника у даному випадку не повинно заважати здійсненню правосуддя.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» 20 жовтня 2021 року було укладено Рамковий договір купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ДЕП (далі Рамковий договір).

Пунктом 1.1. Рамкового договору сторони передбачили, що цей Рамковий договір (включаючи усі зміни та доповнення) регулює відносини Сторін щодо купівлі-продажу, передачі та прийому природного газу за угодою, що надалі іменується «Індивідуальний Договір». Форма Індивідуального Договору наведена у Додатку 1, що є невід`ємною частиною Договору).

Індивідуальний договір повинен бути укладений з урахуванням умов цього Договору, у письмовій формі та підписаний уповноваженими представниками Сторін, і складає невід`ємну частину цього Договору (пункт 1.2. Рамкового договору).

Відповідно до пункту 1.3. Рамкового договору умовами Індивідуального договору визначається договірна ціна, договірна вартість, договірний обсяг, періоди поставки, порядок оплати, пункт поставки та інші умови, визначені згідно з цим Договором. У разі, якщо інше не передбачено умовами Індивідуального Договору, застосовуються положення цього Рамкового договору.

За умовами пункту 1.4. Рамкового договору Продавець зобов`язується передати у власність Покупцю природний газ, в обсягах та у строки, що погоджені Сторонами у відповідному Індивідуальному Договорі, а Покупець зобов`язується прийняти і своєчасно сплатити вартість такого обсягу газу у розмірі, строки та у порядку, що визначені відповідним Індивідуальним Договором та цим Рамковим договором.

Продавець передає Покупцеві природний газ в порядку та на умовах, визначених у Індивідуальному Договорі. Перехід права власності на природний газ відбувається на умовах, передбачених цим Договором, якщо інше не передбачено Індивідуальним Договором (пункту 3.1. Рамкового договору).

Передача та приймання природного газу здійснюється на ВТТ шляхом надання Сторонами Оператору ГТС торгових сповіщень на відчуження/набуття природного газу в Інформаційній платформі Оператора ГТС, відповідно до вимог Кодексу ГТС.

У торгових сповіщеннях, зокрема, зазначається обсяг природного газу, що передається/приймається Сторонами відповідно до Індивідуального Договору. Право власності на природний газ переходить від Продавця до Покупця у ВТТ (пункт 3.3. Рамкового договору).

Відповідно до пунктів 3.9. та 3.10. Рамкового договору після закінчення періоду поставки, у якому була здійснена передача газу, але не пізніше 8-числа місяця, наступного за періодом поставки, якщо інше не передбачено Індивідуальним Договором, Продавець складає, підписує, скріплює своєю печаткою Комерційний акт та направляє його на підпис Покупцю його скановану копію на електронну адресу Покупця.

У Комерційному акті зазначаються Договірна ціна, фактичний обсяг газу, що був переданий протягом Періоду поставки згідно з торговими сповіщеннями, підтвердженими Оператором ГТС в інформаційній платформі Оператора ГТС, та вартість природного газу, яка визначається шляхом множення фактичного обсягу природного газу на Договірну ціну, у двох примірниках (по одному для кожної із Сторін). Покупець підписує, скріплює печаткою (за наявності) та повертає один примірник Комерційного акту Продавцю не пізніше 12-го числа місяця, наступного за періодом поставки.

Продаж природного газу здійснюється за договірною ціною, що встановлюється між Продавцем та Покупцем на умовах Індивідуального Договору (пункт 4.2. Рамкового договору).

Відповідно до пункту 4.4. Рамкового договору Покупець має здійснити оплату за природний газ на умовах, передбачених Індивідуальним договором.

Згідно пункту 6.3. Рамкового договору за порушення Покупцем строків оплати, визначених Рамковим договором та/або Індивідуальним договором, крім суми заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення, Покупець зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, а у випадку порушення Покупцем строків оплати за природний газ більше ніж на 5 (п`ять) робочих днів, Покупець зобов`язаний сплатити на користь Продавця додатково штраф, розмір якого становить 10 % від суми простроченої заборгованості за відповідний період поставки згідно з Індивідуальним Договором.

20 жовтня 2021 між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Донецькі енергетичні послуги» було укладено Індивідуальний договір №БГр-21/22- ДЕП до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу № 2рд_БГр-ДЕП від 20.10.2021 (далі Індивідуальний договір).

Загальний період поставки з 01.11.2021 до 30.04.2022 (пункт 1. Індивідуального договору). Плановий договірний обсяг газу за загальний період поставки складає 37 300,00 тис. куб.м. (пункт 3 Індивідуального договору).

Протягом 3-х (трьох) робочих днів після отримання Продавцем Заявки, Сторони укладають відповідну Додаткову угоду до Індивідуального Договору, в якій визначають Договірний обсяг природного газу на Період поставки, відповідно до поданої Заявки та його Договірну вартість (пункт 7 Індивідуального договору).

Сторони за змістом пункту 8 Індивідуального договору погодили, що договірна вартість газу за період поставки розраховуються як добуток Договірного обсягу відповідно до укладеної Сторонами Додаткової угоди та наданої Покупцем Заявки та Договірної ціни, визначеної в пункті 10 Індивідуального договору.

Договірна ціна природного газу, який буде придбаний Покупцем на умовах цього Індивідуального Договору, за Загальний період поставки буде становити 7 420,00 грн. з ПДВ за 1000 куб.м. (пункт 10 Індивідуального договору № БГр-21/22-ДЕП).

Відповідно до пункту 12 Індивідуального договору, оплата Договірної вартості за відповідний період поставки здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами на банківський рахунок Продавця протягом 45 (сорока п`яти) календарних днів починаючи з дня, наступного за днем закінчення відповідного періоду поставки.

За умовами пункту 14 Індивідуального договору № БГр-21/22-ДЕП Покупець зобов`язується надати Продавцю за 2 банківські дні до початку періоду поставки: Жовтень 2021, Листопад 2021; Грудень 2021; Січень 2022; Лютий 2022; Березень 2022; Квітень 2022, один з наступних видів забезпечення виконання своїх платіжних зобов`язань за Індивідуальним договором:

« 14.1 у вигляді безвідкличної безумовної банківської гарантії у сумі, що становить 100% Договірної вартості газу за відповідний період поставки, визначеної Сторонами у Додатковій угоді до Індивідуального Договору, укладеної відповідно до пунктів 7 та 16 Індивідуального Договору, та закінчення строку такої банківської гарантії не раніше ніж через 31 день після закінчення терміну оплати, визначеного у пункті 12 цього Індивідуального договору.

Банківська гарантія має бути складена Банком-гарантом за формою та відповідати вимогам, що наведені у Додатку 2 до цього Індивідуального Договору. Усі витрати, пов`язані із банківською гарантією, здійснюється за рахунок Покупця.»

17 січня 2022 року між Продавцем та Покупцем було укладено Додаткову угоду №02- БГр-ДЕП (в редакції додаткової угоди №1 від 28.02.2022) до Індивідуального договору №БГр-21/22-ДЕП від 20.10.2021 до Рамкового договору купівлі-продажу природного газу №2рд_БГр-ДЕП від 20.10.2021, за змістом якої сторони домовились, що обсяг природного газу, який буде прийнято Покупцем від Продавця у лютому 2022 року складає 4 375,000 тис.куб.м.

Договірна ціна природного газу за Загальний період поставки за 1000 куб.м, розрахована відповідно до п. 10 Індивідуального договору, становить 7 420,00 грн. з ПДВ за 1000 куб.м.

Сторони домовились, на виконання п. 8 Індивідуального договору, що договірна вартість за період постави «лютий 2022» складає 27 052 083,33 грн, крім того ПДВ 5 410 416,67 грн, разом 32 462 500,00 грн.

На виконання умов Індивідуального договору № БГр-21/22-ДЕП від 20.10.2021 Продавець передав у власність Покупця природний газ в обсязі 4 375,000 тис.куб.м. загальною вартістю 32 462 500,00 грн, про що складено комерційний акт приймання-передачі природного газу №1_02-БГр-ДЕП від 28 лютого 2022 року підписаний уповноваженими представниками та скріплений печатками Сторін.

Виконання зобов`язань з оплати за отриманий ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» в період поставки «лютий 2022» природний газ було забезпечено банківською гарантією Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» від 27.01.2022 № 0GO221068/K.

За банківською гарантією від 27.01.2022 № 0GO221068/K Публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК» надає Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (Бенефіціар) гарантію та приймає на себе безумовне та безвідкличне зобов`язання сплатити Бенефіціару суму, яка не перевищує 54 166 000,00 грн, протягом п`яти банківських днів з дати одержання письмової вимоги Бенефіціара про сплату коштів за гарантією, без необхідності для Бенефіціара обґрунтовувати свою вимогу, без подання будь-яких інших документів, крім Вимоги, або виконання будь-яких інших вимог.

Гарантія забезпечує виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОНЕЦЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» (Принципал) платіжних зобов`язань за Індивідуальним договором № БГр-21/22-ДЕП від 20.10.2021 до Рамкового Договору купівлі-продажу газу № 2рд_БГр-ДЕП від 20.10.2021 та додаткової угоди до нього № 02-БГр-ДЕП від 17.01.2022 (період поставки «лютий 2022»). Виплата здійснюється шляхом перерахування суми гарантії на розрахунковий рахунок Бенефіціара, визначений у вимозі протягом 5 банківських днів з дати одержання вимоги. Ця гарантія набуває чинності з дати надання її Банком-гарантом. Строк дії гарантії до 16 травня 2022 року включно, і будь-яка вимога за гарантією має бути отримана Банком-гарантом не пізніше 17:00 за Київським часом цієї дати.

Через невиконання зобов`язань ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» за Індивідуальним договором № БГр-21/22-ДЕП від 20.10.2021 до Рамкового Договору купівлі-продажу природного газу № 2рд_БГр-ДЕП від 20.10.2021 та додаткової угоди до нього 02-БГр-ДЕП від 17.01.2022 (в редакції додаткової угоди №1 від 28.02.2022) та несплати договірної вартості газу в сумі 32 462 500,00 грн, Позивач звернувся до Відповідача з вимогою платежу від 25.04.2022 №125/01-1337 за банківською гарантією від 27.01.2022 №0GO221068/K (надалі Вимога).

Публічним акціонерним товариством «МТВ БАНК» було отримано Вимогу 10.05.2022, що підтверджується листом Відповідача від 17.05.2022 № 00/1217-0/50 (а.с. 44).

Таким чином, позивач звернувся до Банка-гаранта з вимогою за безумовною, безвідкличною банківською гарантією №0GO221068/K від 27.01.2022 на суму 32 462 500,00 грн.

17.05.2022 від Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» надійшла відповідь №00/1217-0/50 про неможливість виконання Вимоги платежу Позивача з огляду на те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2022 у справі № 910/3334/22 було забезпечено позов ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» до ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» про зобов`язання припинити дії, що порушують права ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» шляхом встановлення заборони Публічному акціонерному товариству «МТБ БАНК» до набрання рішенням у справі № 910/3334/22 законної сили вчиняти дії щодо виконання безвідкличної банківської гарантії №0GO221068/K від 27.01.2022.

У подальшому постановою Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 910/3334/22 було скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.05.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2022 у справі, а також ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» про забезпечення позову.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з прийняттям у скасованій частині нового рішення про задоволення позову, виходячи з таких підстав.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки не доведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов, у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захисту цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Згідно вимог ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно норм цивільного та господарського законодавства договір купівлі-продажу є оплатним, тобто при набуванні речі у власність, покупець сплачує продавцеві вартість (ціну) речі, яка обумовлена договором, а у продавця виникає зобов`язання передати покупцю річ та право вимоги оплати і зобов`язання покупця сплати вартість отриманої речі та право її вимоги.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ст. 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Через невиконання зобов`язань ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» за Індивідуальним договором № БГр-21/22-ДЕП від 20.10.2021 до Рамкового Договору купівлі-продажу природного газу № 2рд_БГр-ДЕП від 20.10.2021 та додаткової угоди до нього 02-БГр-ДЕП від 17.01.2022 (в редакції додаткової угоди №1 від 28.02.2022) та несплати договірної вартості газу в сумі 32 462 500,00 грн, Позивач звернувся до Відповідача з вимогою платежу від 25.04.2022 №125/01-1337 за банківською гарантією від 27.01.2022 №0GO221068/K (надалі Вимога).

Публічним акціонерним товариством «МТВ БАНК» було отримано Вимогу 10.05.2022, що підтверджується листом Відповідача від 17.05.2022 № 00/1217-0/50 (т.1 а.с. 44).

Таким чином, позивач звернувся до Банка-гаранта з вимогою за безумовною, безвідкличною банківською гарантією №0GO221068/K від 27.01.2022 на суму 32 462 500,00 грн.

Згідно із частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Суд зауважує, що на момент виникнення спірних правовідносин та на час звернення позивача до суду 27.08.2025 був чинний Господарський кодекс України.

Відповідно до статті 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони. Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень. До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

За умовами частини першої та другої статті 561 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. За положеннями статті 563 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією. Гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії (частина перша статті 565 Цивільного кодексу України).

Ураховуючи приписи статей 560, 563, 565 Цивільного кодексу України, Верховний Суд зазначає, що обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає. Подібний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №910/21641/17, від 20.06.2018 у справі №904/9536/17, від 02.03.2018 у справі №910/8297/17 та від 14.11.2019 у справі № 910/20326/17.

Порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням відповідно до пункту 9 частини третьої розділу І «Загальні положення» якого гарантія - спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Згідно з пунктом 36 Положення банк-гарант (резидент), отримавши від бенефіціара або банку бенефіціара, або іншого банку вимогу, перевіряє достовірність цієї вимоги, а також те, що вона становить належне представлення.

За пунктом 37 вказаного Положення банк-гарант (резидент) сплачує кошти бенефіціару за гарантією в разі отримання вимоги, що становить належне представлення. Підстави припинення зобов`язання визначено статтею 598 ЦК України, якою передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов`язань на певних підставах не допускається.

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як було зазначено вище, відповідно до умов Банківської гарантії, Виплата здійснюється шляхом перерахування суми гарантії на розрахунковий рахунок Бенефіціара, визначений у вимозі протягом 5 банківських днів з дати одержання вимоги.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 253 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Суд зауважує, що на час видачі банківської гарантії № OGO221068/К від 27.01.2022 в Україні було поняття «банківський день».

Так, відповідно до Інструкції про виконання міжбанківських платіжних операцій в Україні в національній валюті, затв. постановою Правління Національного банку України 16.08.2006 № 320 банківський день це позначений календарною датою проміжок часу, протягом якого виконуються технологічні операції, пов`язані з проведенням міжбанківських платіжних інструкцій через систему електронних платежів Національного банку (далі - СЕП), за умови, що підсумки розрахунків за цими документами відображаються на рахунках учасників СЕП у Національному банку на ту саму дату. Банківський день може включати два і більше календарних днів, якщо міжбанківські платіжні операції через СЕП здійснюються у вихідні, святкові та неробочі дні, що передують даті цього банківського дня. Підсумки розрахунків за міжбанківськими платіжними інструкціями, проведеними через СЕП у вихідні, святкові та неробочі дні, відображаються на рахунках учасників СЕП у Національному банку в перший робочий (операційний) день після вихідних, святкових та неробочих днів.

Однак, з 01.04.2023 зазначена Інструкція втратила чинність, поняття «банківський день» в Україні не використовується у зв`язку з прийняттям постанови Правління Національного банку України від 16.09.2021 № 93 «Про запровадження міжнародного стандарту ISO 20022 у платіжній інфраструктурі України».

Отже, з 1 квітня 2023 року в Україні система переказів функціонує на базі міжнародного стандарту ISO 20022, що означає, що здійснювати міжбанківські платіжні операції можна в будь-який час, не чекаючи ранку чи закінчення вихідних (четверта версія Системи електронних платежів НБУ - СЕП-4). Після запровадження СЕП-4 (після 01.04.2023), в Україні скасовано поняття "банківський день", тобто міжбанківські перекази можуть бути отримані навіть у вихідні чи святкові дні, ввечері та вночі. Попередня версія СЕП надсилала банківські платежі, здійснені ввечері, на ранок наступного дня, а у вихідні - в перший робочий день.

При цьому суд враховує, що в даній справі відповідач це банк, тобто надавач платіжних послуг в розумінні Закону України «Про платіжні послуги».

Згідно з п. 50 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» операційний день - день, протягом якого надавач платіжних послуг платника або надавач платіжних послуг отримувача, залучений до виконання платіжної операції, здійснює свою діяльність, необхідну для виконання платіжних операцій.

З огляду на викладене, банк здійснює свою діяльність в робочі дні.

Враховуючи те, що Публічним акціонерним товариством «МТВ БАНК» було отримано Вимогу платежу від 25.04.2022 №125/01-1337 за банківською гарантією від 27.01.2022 №0GO221068/K - 10.05.2022, то він мав виконати її протягом 5 банківських (робочих) днів. З урахуванням того, що 14 та 15 травня були вихідними днями, виконання мало бути виконано протягом 11 травня, 12 травня, 13 травня, 16 травня та 17 травня 2022 року.

Разом із тим, 17.05.2022 від Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» надійшла відповідь №00/1217-0/50 про неможливість виконання Вимоги платежу Позивача з огляду на те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2022 у справі № 910/3334/22 було забезпечено позов ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» до ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» про зобов`язання припинити дії, що порушують права ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» шляхом встановлення заборони Публічному акціонерному товариству «МТБ БАНК» до набрання рішенням у справі № 910/3334/22 законної сили вчиняти дії щодо виконання безвідкличної банківської гарантії №0GO221068/K від 27.01.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2022 у справі № 910/3334/22 було вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони Публічному акціонерному товариству «МТБ БАНК» до набрання рішенням у справі № 910/3334/22 законної сили вчиняти дії щодо виконання безвідкличної банківської гарантії № 0GO221068/К від 27.01.2022 на суму 54 166 000,00 грн на вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг».

Таким чином, враховуючи наявність даної ухвали, відповідач дійсно був позбавлений можливості виконати свої зобов`язання за банківською гарантією № 0GO221068/К від 27.01.2022.

У подальшому постановою Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 910/3334/22 було скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.05.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.11.2022 у справі № 910/3334/22, а також ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Донецькі енергетичні послуги» про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 317 ГПК України постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення. З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасовані або визнані нечинними рішення, постанови та ухвали суду першої або апеляційної інстанції втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають.

Таким чином, відповідна постанова набрала законної сили 18.01.2023, що в свою чергу свідчить про те, що починаючи з 18.01.2023 припинили дію заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2022 у справі № 910/3334/22.

Отже, починаючи з 18.01.2023 Публічному акціонерному товариству «МТБ БАНК» ніщо не перешкоджало виконати свої зобов`язання за безвідкличною банківською гарантією №0GO221068/K від 27.01.2022.

При чому постанова Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 910/3334/22 була ухвалена у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень забезпечено надання загального доступу до зазначеної постанови Верховного Суду 19.01.2023.

Публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК» було учасником справи № 910/3334/22, а саме воно було залучено до розгляду справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

В силу статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд апеляційної інстанції також зауважує на тому, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, що узгоджується зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вказаною, зокрема, в рішенні останнього у справі "Пономарьов проти України".

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень. У даному випадку саме апелянт є безпосередньо зацікавленим вчиняти дії з метою одержання інформації про хід та стан справи і несе ризик настання несприятливих наслідків в результаті невжиття заходів щодо отримання інформації про рух справи.

Подібна правова позиція міститься в ухвалі Верховного Суду від 17.01.2022 у справі №922/2487/19.

Таким чином, починаючи з 19.01.2023 Публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК» могло ознайомитися з текстом постанови Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 910/3334/22 та відповідно починаючи з 19.01.2023 Публічному акціонерному товариству «МТБ БАНК» мало бути відомо про скасування заходів забезпечення позову шляхом заборони Публічному акціонерному товариству «МТБ БАНК» до набрання рішенням у справі № 910/3334/22 законної сили вчиняти дії щодо виконання безвідкличної банківської гарантії № 0GO221068/К від 27.01.2022 на суму 54 166 000,00 грн на вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг».

Приймаючи до уваги, що умовами банківської гарантії визначено строк виконання зобов`язання протягом 5 ти-днів з моменту отримання вимоги, а заходи забезпечення позову у справі № 910/3334/22 було скасовано Постановою Верховного суду від 18.01.2023, яка набирає законної сили з моменту її прийняття і була оприлюднена в ЄДРСР 19.01.2023, на переконання колегії суддів відповідач мав здійснити сплату коштів за вимогою без будь-яких інших умов 19.01.2023, тобто від дати, коли йому мало бути відомо про скасування ухвали про забезпечення позову.

Таким чином, з 20.01.2023 починається прострочення виконання зобов`язання за банківською гарантією № 0GO221068/К від 27.01.2022.

Отже судом першої інстанції було невірно визначено строк початку прострочення з виконання зобов`язання за банківською гарантією.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач сплатив позивачу 27.01.20 грн платіжною інструкцією № 2557775, що свідчить про прострочення виконання відповідного зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань).

Частиною 6 ст. 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з умовами Банківської гарантії № OGO221068/К від 27.01.2022 передбачено наслідки порушення Банком гарантом зобов`язання за банківською гарантією. Так, у разі порушення Банком гарантом своїх зобов`язань за цією гарантією, його відповідальність не обмежується сумою гарантії. За невиконання або неналежне виконання Банко-гарантом своїх зобов`язань за цією гарантією щодо перерахування коштів, згідно з письмовою вимогою Бенефіціара, Банк-гарант сплачує Бенефіціару пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від розміру невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань Банку-гаранта за цією банківською гарантією за кожен день прострочення.

Ураховуючи, що оплата за банківською гарантією №0GO221068/K від 27.01.2022 Відповідачем не була здійснена своєчасно, Позивач звернувся з позовними вимогами щодо стягнення 355 753,42 грн пені та 21 345,21 грн 3% річних, нарахованих за період з 19.01.2023 по 26.01.2023.

В той же, час колегією суддів встановлено, що прострочення виконання зобов`язання у даному випадку мало місце починаючи з 20.01.2023, тому нарахування пені та 3% річних необхідно здійснити за період з 20.01.2023 по 26.01.2023.

З огляду на дані обставини, колегія суддів здійснила власний розрахунок пені та 3% річних за період з 20.01.2023 по 26.01.2023:

- пеня - 32 462 500,00 х 25 % (Облікова ставку НБУ) х 2 х 7 днів / 365 днів = 311 284,25 грн;

- 3% річних - 32 462 500,00 x 3 % x 7 днів / 365 днів = 18 677,05 грн.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення пені у сумі 311 284,25 грн та 3% річних у сумі 18 677,05 грн.

В іншій частині позов не підлягає задоволенню.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку, суд першої інстанції не з?ясував в повному обсязі обставини, що мають значення для справи, крім того, наявне неправильне застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з прийняттям у скасованій частині нового рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове скасування рішення суду першої інстанції та прийняття у скасованій частині нового рішення про задоволення позову, витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви підлягають перерозподілу пропорційно до задоволення позовних вимог.

В свою чергу, враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги, витрати позивача на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги в частині її задоволення покладаються на відповідача, а в частині відмови у її задоволенні - на позивача.

Керуючись статтями 269-271, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на рішення Господарського суду Одеської області від 14.10.2025 по справі №916/3479/25 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Одеської області від 14.10.2025 по справі №916/3479/25 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у сумі 177 876,72 грн та 3% річних у сумі 10 672,60 грн.

Прийняти нове рішення, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

« 1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» (Код , 68003, Одеська область, м. Чорноморськ, пр. Миру, 28) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (Код , 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1) 18 677,05 грн 3% річних, 311 284,25 грн пені та 3 959,53 грн судового збору за подачу позовної заяви.

3.В решті позову відмовити.»

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» (Код , 68003, Одеська область, м. Чорноморськ, пр. Миру, 28) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (Код , 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1) витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги 3 393,88 грн.

Зобов`язати Господарський суд Одеської області видати накази з дотриманням Закону України «Про виконавче провадження» щодо вимог до виконавчого документу.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 02.03.2026.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран