У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

16 березня 2026 року м. Чернігівсправа № 927/190/26

Суддя Господарського суду Чернігівської області Шморгун В. В., розглянувши матеріали заяви № б/н від 05.03.2026

Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання»,

, вул. Олександрівська, буд.35, м. Запоріжжя, 69063

до Комунального закладу «Прилуцький професійний ліцей» Чернігівської обласної ради,

,вул. Київська, буд. 337, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500

про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» звернулось до Господарського суду Чернігівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Комунального закладу «Прилуцький професійний ліцей» Чернігівської обласної ради 8810,81 грн, яка складається з: 8776,90 грн заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.12.2025 по 31.12.2025 та 33,91 грн 3% річних за період з 01.01.2026 по 16.02.2026.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на неналежне виконання боржником умов договору №125 про постачання електричної енергії споживачу від 18.12.2025.

Розглянувши подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» заяву разом з доданими до неї документами, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ч. 1, ч. 2, 4 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ ГПК України.

Згідно зі ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Виходячи з загальних засад наказного провадження та встановленого порядку розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з доданих до заяви документів, 18.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (далі Постачальник) та Комунальний заклад «Прилуцький професійний ліцей» Чернігівської обласної ради (далі Споживач) уклали договір №125 про постачання/закупівлю електричної енергії споживачу (далі Договір), за умовами п. 2.1 якого Постачальник зобов`язується постачати Споживачу у грудні 2025 року електричну енергію, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити електричну енергію на умовах договору.

Очікувані договірні обсяги закупівлі електричної енергії за цим Договором становлять 11000 кВт*год та визначені в Додатку 1 до Договору (п. 2.3 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору термін поставки (передачі) товару: грудень 2025 року. Початком постачання електричної енергії Споживачу є дата, вказана у Заяві-приєднання до договору про постачання електричної енергії, споживач, що міститься в Додатку №3 до цього Договору.

У п. 5.1 Договору встановлено, що загальна вартість цього Договору становить 89 236,07 грн, крім того, ПДВ 17 847,21 грн, разом з ПДВ 107 083,28 грн.

Пунктом 5.6 Договору передбачено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

За період з 01.12.2025 по 31.12.2025 Постачальник поставив Споживачу електроенергію у кількості 11 385 кВт*год на суму 115 860,18 грн, на підтвердження чого надано акт прийняття-передавання товарної продукції за цей період.

Отже, Постачальник поставив Споживачу електричну енергію у більшій кількості та на більшу суму, ніж встановлено у Договорі та додатках до нього.

У своїй заяві заявник зазначає, що платіжною інструкцією №436 від 28.12.2025 відповідач частково погасив заборгованість рахунок за спожиту електричну енергію у жовтні 2025 року перед позивачем у розмірі 107 083,28 грн, в зв`язку з чим заборгованість склала 8776,90 грн.

Заявник надав платіжну інструкцію №1436 від 28.12.2025, відповідно до якої Споживач сплатив Постачальнику кошти у розмірі 107 083,28 грн згідно з актом б/н від 25.12.2025.

У зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання на підставі ст. 625 ЦК України позивачем також нараховано 3 % річних у сумі 33,91 за період з 01.01.2026 по 16.02.2026, а тому загальна сума заборгованості, заявлена заявником до стягнення складає 8810,81 грн.

Таким чином, спірна заборгованість виходить за межі ціни Договору, тобто спірні правовідносини виникли поза межами Договору, а відтак заявлена ТОВ «Запоріжжяелектропостачання» вимога про стягнення з боржника грошових коштів у розмірі 8810,81 грн не відповідає вимогам статті 148 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись статтями 147, 148, 151, 152, 153, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» у видачі судового наказу про стягнення з Комунального закладу «Прилуцький професійний ліцей» Чернігівської обласної ради 8810,81 грн, з яких 8776,90 грн заборгованості за спожиту електричну енергію за період з 01.12.2025 по 31.12.2025 та 33,91 грн 3% річних за період з 01.01.2026 по 16.02.2026.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвалу може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун