ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

10.03.2026м. ДніпроСправа № 904/3872/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (03150, м.Київ, вул.Фізкультури, буд.28Д, ідентифікаційний номер юридичної особи 36789421)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія" Вертекс" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул.Московська, будинок 25А/2, ідентифікаційний номер юридичної особи 37619608)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя Суховаров А.В.

за участю секретаря судового засідання Піхтіна Д.С.

Представники:

від позивача - не з`явився ;

від відповідача - не з`явився

від третьої особи - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Вертекс", у якому просить суд:

- в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № МL-302/082/2008 від 21 березня 2008 року, укладеного з Закритим акціонерним товариством ОТП Банк, в розмірі 444 918 (чотириста сорок чотири тисячі дев`ятсот вісімнадцять) гривень 84 копійки, з яких: заборгованість по тілу кредита - 368 266,70 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 39 788, 99 грн., штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором - 36 863,15 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру загальною площею 57,60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною за процедурою, яка передбачена Законом України Про виконавче провадження, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеної на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій;

- передати в управління іпотекодержателю - Товариству з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна () предмет іпотеки - квартиру загальною площею 57,60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом надання права Товариству з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна () примусового входу до предмета іпотеки, обладнання предмета іпотеки охоронними пристроями, заміни замків, а також укладання договорів про надання охоронних послуг щодо предмета іпотеки зі спеціалізованими підприємствами, установами, організаціями;

- виселити з предмета іпотеки - квартири загальною площею 57,60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 всіх мешканців та зареєстрованих осіб.

В обґрунтування позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за договором наступної іпотеки №РML-302/082/2008, укладеним між ТОВ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 позивач зазначає про наявність заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ "ОТП Банк" за кредитним договором №ML-302/082/2008 від 21.03.2008., боргові зобов`язання за яким забезпечено вищевказаним договором іпотеки. В обґрунтування позовних вимог щодо передання в управління іпотекодержателю - Товариству з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна предмета іпотеки позивач вказує на безпідставність перебування іпотечного майна у власності ТОВ "Юридична компанія "Вертекс", оскільки рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2016 по справі №904/7660/18 визнано недійсним договір іпотеки №789 від 29.11.2015, на підставі якого за ТОВ "Юридична компанія "Вертекс" зареєстровано право власності на спірне іпотечне майно. В обґрунтування позовних вимог щодо виселення зареєстрованих осіб зі спірного предмета іпотеки позивав посилається на приписи ч.2 ст. 39 Закону України "Про іпотеку".

Ухвалою суду від 28.08.2018 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження.

20.09.2018 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Суховарова А.В. на лікарняному.

Ухвалою суду від 24.09.2018 підготовче засідання призначено на 23.10.2018.

У зв`язку з перебуванням судді Суховарова А.В. у відрядженні, підготовче засідання по справі № 904/3872/16, призначене на 23.10.2018, не відбулось.

Ухвалою суду від 16.10.2018 призначено підготовче засідання на 29.10.2018.

Заявою від 20.10.2018 третя особа просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку зі спливом позовної давності.

Клопотанням від 20.10.2018 третя особа просить зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі №202/5207/18 законної сили.

20.10.2018 від третьої особи надійшли пояснення, згідно яких остання заперечує проти задоволення позовних вимог.

29.10.2018 від позивача надійшли письмові заперечення, за змістом яких позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 29.10.2018 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 26.11.2018, підготовче засідання відкладено на 13.11.2018.

13.11.2018 позивач надав заперечення на заяву про застосування позовної давності до спірних вимог, вказує, що позивачем заявлено позов в межах строку позовної давності.

13.11.2018 позивач надав заперечення проти клопотання третьої особи про зупинення провадження у справі, за змістом яких заперечує проти зупинення провадження у справі, з огляду на безпідставність таких вимог третьої особи.

Ухвалою суду від 13.11.2018 підготовче засідання відкладено на 26.11.2018.

21.11.2018 третя особа надала клопотання по зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням по цивільній справі №202/5207/18.

Ухвалою суду від 26.11.2018 зупинено провадження у справі №904/3872/18 до набрання законної сили рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі №202/5207/18; зобов`язано сторін провадження повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі №904/3872/18, надавши докази набрання рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі №202/5207/18 законної сили.

28.08.2025 Господарським судом Дніпропетровської області здійснено запит до Бабушкінського районного суду міста Дніпра з метою отримання результатів розгляду справи №202/5207/18 та отримання копії судового рішення за результатом розгляду справи №202/5207/18 із зазначенням інформації про дату набрання чинності судового рішення.

13.01.2026 Господарським судом Дніпропетровської області здійснено запит до Бабушкінського районного суду міста Дніпра з метою отримання результатів розгляду справи №202/5207/18 та отримання копії судового рішення за результатом розгляду справи №202/5207/18 із зазначенням інформації про дату набрання чинності судового рішення.

06.02.2026 до господарського суду надійшла відповідь Бабушкінського районного суду міста Дніпра на запити від 28.08.2025 та 13.01.2026 до якої долучено рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпра від 10.06.2019 з відміткою про набрання рішенням законної сили.

Ухвалою суду від 18.02.2026 поновлено провадження у справі №904/3872/18; призначено підготовче засідання на 10.03.2026р. о 11:50 год.

Позивач, відповідач та третя особа не забезпечили явку уповноважених представників в судове засідання 10.03.2026, про час та місце розгляду справи повідомлені належно.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд зазначає наступне.

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Учасники справи мають право, зокрема подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (п. 2, 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України).

Учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (ч. 2 ст. 42 ГПК України).

Відповідно до частини першої статті 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Частинами першою, другою статті 46 ГПК України визначено, що сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу. Сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених статтею 46 ГПК України.

Одним із прав, які надаються учасникам справи, є право брати участь в судовому засіданні, якщо інше не визначено законом (п. 2 ч. 1 ст. 42 ГПК України). Однак, це право не є абсолютним, оскільки учасники зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (п. 3 ч. 2 ст. 42 ГПК України).

За приписами частин першої - третьої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно зі ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі, крім випадків, передбачених статтею 252-1 цього Кодексу.

Суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень (ч. 1-3 ст. 120 ГПК України).

Відповідно до частини 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення.

За змістом частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи може відмовитися від свого права брати участь в судовому засіданні, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, учасник справи має право:

а) брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника);

б) не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Частина перша статті 202 ГПК передбачає, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження (ч.2 ст.202 ГПК України).

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою (ч. 3 ст. 202 ГПК України).

У разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (ч. 4 ст. 202 ГПК).

Пунктом 4 частини першої статті 226 ГПК України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Системний аналіз змісту частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України свідчить про те, що процесуальним наслідком неявки позивача в судове засідання є залишення позову без розгляду.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання:

1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання;

2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання;

3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

При цьому зміст частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання та неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, статті 202, 226 ГПК передбачають подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (такий правовий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі №910/16978/19 та від 16.10.2020 у справі №910/8816/19, Верховного Суду від 25.11.2020 у справі №910/15226/19, від 09.11.2022 у справі №925/1376/21, від 28.06.2024 у справі №916/2316/23, від 06.05.2025 №916/718/24).

Господарський суд звертає увагу, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Неявка позивача або його представника у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки може означати втрату позивачем юридичного інтересу до розгляду його справи судом.

Встановлені обставини справи свідчать про відсутність у позивача наміру брати участь у її розгляді.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Європейський суд у своїх рішеннях наголошує на тому, що позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Проаналізувавши положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду зазначив про те, що у цих нормах законодавець не застосував слова "може", "має право", "за власної ініціативи" та інші подібні у своєму значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у частині четвертій статті 202 ГПК України, та формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у пункті 4 частини першої статті 226 ГПК України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. З огляду на викладене Верховний Суд зазначає про те, що повноваження суду залишити позов без розгляду, передбачені цими нормами процесуального права, відносяться до імперативних.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2022 у справі №905/458/21, якою обґрунтована підстава касаційного оскарження.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Тобто, з наведеного випливає, що з моменту відкриття провадження у справі, з огляду на прецедентну практику Європейського суду, позивач був зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитися провадженням у його справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не забезпечив явку уповноваженого представника в судове засідання 10.03.2026, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, що вбачається з довідки про доставку ухвали Господарського суду Дніпропетровської області по справі №904/3872/18 від 18.02.2026 в електронний кабінет останнього 19.02.2026.

Станом на 10.03.2026 від позивача не надходило будь-яких клопотань та заяв про розгляд справи за його відсутності, що вочевидь унеможливлює подальший всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи.

З огляду на викладені обставини, господарський суд дійшов висновку щодо залишення позовної заяви у справі №904/3872/18 без розгляду відповідно до положень пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України.

При цьому, залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Господарський суд роз`яснює позивачу, що після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з нею до господарського суду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 226, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (03150, м.Київ, вул.Фізкультури, буд.28Д, ідентифікаційний номер юридичної особи 36789421) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія" Вертекс" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул.Московська, будинок 25А/2, ідентифікаційний номер юридичної особи 37619608), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили 10.03.2026.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 10.03.2026.

Суддя А.В. Суховаров