ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2026м. ДніпроСправа № 904/7116/25

Господарський суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Перової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи, матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", 03150, м. Київ, вул.Єжи Ґедройця, буд.5, в особі філії "Енергозбут" Акціонерного товариства "Українська залізниця", 01135, м.Київ, вул.Жилянська, буд.97,

до Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради", 53400, Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Дніпровська, буд.2-А,

про стягнення заборгованості за договором

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Енергозбут" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради" про стягнення заборгованості за договором у розмірі 263 755,18грн, 3 % річних у розмірі 950,38 грн, інфляційних втрат у розмірі 219,67 грн та судових витрат.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2025 справу № 904/7116/25 передано на розгляд судді Перовій О.В.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2025 позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Енергозбут" Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків терміном 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме: надати докази доплати судового збору у розмірі 945,88 грн.

До канцелярії суду від представників позивача - Акціонерного товариства "Українська залізниця" та філії "Енергозбут" Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла заява про усунення недоліків, якою додана уточнена позовна заява в частині визначення ціни позову, за розгляд якої позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 3 028,00грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Щодо дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом.

Відповідно до частини третьої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною сьомою статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Судом було з`ясовано, що відповідач має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, тому ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2026 була направлена відповідачу до його електронного кабінету, про що свідчить довідка про доставку електронного листа від 06.01.2026.

За змістом частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Суд з`ясував, що відповідно до довідки про доставку електронного листа ухвала суду від 05.01.2026 була доставлена до електронного кабінету відповідача 06.01.2026 о 17:08.

З урахуванням положень частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу суду від 05.01.2026 відповідач отримав 07.01.2026.

Крім того, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" убачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Так, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, зокрема, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2026 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/133110900) надіслано судом 06.01.2026, зареєстровано в реєстрі 06.01.2026 та забезпечено надання загального доступу 07.01.2026, тобто завчасно; отже у позивача та відповідача були всі дані, необхідні для пошуку та відстеження руху справи, а також поданими у ній заявами по суті справи, а також реальна можливість отримання такої інформації також із вказаного відкритого джерела (у Єдиному державному реєстрі судових рішень).

Отже відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі.

Так, ухвалою суду від 05.01.2026, з урахуванням вимог частини восьмої статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ураховуючи встановлену судом вище дату отримання ухвали суду відповідачем (07.01.2026), граничним строком для подання відзиву на позовну заяву було 22.01.2026.

Також судом були враховані положення, встановлені Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 за № 173/24950, відповідно до яких нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.

Зважаючи на предмет та підстави позову у даній справі, суд доходить висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись за рахунок порушення права позивача на розумність строків розгляду справи судом (на своєчасне вирішення спору судом), що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже статтею 248 Господарського процесуального кодексу України законодавець визначив межі розумного строку для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, а саме: не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Крім того, згідно з частинами другою, третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ураховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до частини восьмої статті 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

На підставі заяви-приєднання Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради" від 01.07.2019 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Енергозбут" акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - позивач, оператор системи) та Комунальним підприємством "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради" (далі - відповідач, споживач) був укладений договір про надання послуг з розподілу(передачі) електричної енергії №ПР/Е-11/281/НЮдч-1059 (далі - договір).

У заяві-приєднання Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради" від 01.07.2019 були наведені ЕІС-коди точок та додавався Паспорт точки розподілу за об`єктом споживача.

Цей договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (надалі договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови розподілу (передачі) електричної енергії споживачам (надалі споживач) як послуги оператора системи. Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно з заявою-приєднання, що є додатком 1 до цього договору (пункт 1.1. договору).

Відповідно до пункту 2.1 договору оператор системи надає споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №309, та Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу (передачі) електричної енергії за об`єктом споживача, який є додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи.

Споживач оплачує за розподіл (передачу) електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього договору та інші послуги оператора системи згідно з додатком 4 "Порядок розрахунків" (пункт 2.3 договору).

Згідно з пунктом 3.4 договору споживач, що не є побутовим, зобов`язаний протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця надати постачальнику послуг комерційного обліку (оператору системи) звіт про покази засобів обліку за розрахунковий місяць. При обладнанні комерційних засобів обліку засобами дистанційної передачі даних інформація про покази засобів обліку за розрахунковий місяць формується через канали дистанційного зв`язку.

Перевірка достовірності даних комерційних засобів обліку безпосередньо на місці їх встановлення забезпечується сторонами за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців, про що складається відповідний акт контрольного огляду засобу вимірювальної техніки.

У разі ненадання споживачем звіту з даними комерційних засобів обліку протягом трьох календарних днів після закінчення розрахункового місяця та за відсутності переданої (зчитаної) з них інформації засобами дистанційної передачі даних, а також за відсутності контрольного огляду засобу комерційного обліку протягом розрахункового місяця обсяг спожитої (розподіленої) електричної енергії за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового споживання попереднього розрахункового місяця.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що ціною цього договору є вартість послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на об`єкт (об`єкти) споживача, зазначені в Паспорті точки (точок) розподілу електричної енергії за об`єктом споживача.

Згідно з пунктом 5.3 договору тариф (ціна) на послуги з розподілу (передачі) електричної енергії та терміни оплати послуг зазначаються в додатку 4 "Порядок розрахунків".

Цей договір набирає чинності з дня приєднання споживача до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший термін не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Договір може бути розірвано і в інший термін за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України (пункт 11.1 договору).

В пункті 5 додатку 4 "Порядок розрахунків" до договору визначено, що споживач здійснює повну оплату вартості обсягу електричної енергії, заявленого на відповідний розрахунковий період, наступним чином:

попередня оплата здійснюється споживачем самостійно за 5 днів до початку розрахункового періоду з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться відповідно до фактичного обсягу розподіленої електричної енергії протягом відповідного розрахункового періоду, 100% від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії на розрахунковий місяць;

остаточний розрахунок за розподілену електричну енергію та інші платежі згідно з умовами цього договору здійснюються споживачем на підставі отриманих у оператора системи розподілу рахунків протягом п`яти операційних днів з дня їх отримання.

При остаточному розрахунку за розподілену електроенергію оператор системи розподілу враховує здійснену споживачем попередню оплату станом на кінець розрахункового періоду (пункт 6 додатку 4).

Згідно з пунктами 8, 9 додатку 4 "Порядок розрахунків" до договору про надання послуг з розподілу за підсумком місяця оператор системи розподілу надає споживачу:

- акт приймання-передачі наданих послуг з розподілу електричної енергії;

- акт про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії.

Оформлені належним чином акти споживач повертає оператору системи у п`ятиденний термін. У разі неповернення споживачем належно оформленого акта та за відсутності заперечень останній вважається підтвердженим.

Рахунки на оплату послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, пеню, інфляційні збитки, річні виписуються оператором системи розподілу окремо та надаються споживачу. Тривалість періоду для здійснення споживачем розрахунків за послуги з розподілу електричної енергії, із забезпечення перетікань реактивної електроенергії, пеню, інфляційні збитки, річні має не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунка (пункт 11 додатку 4).

Приписами пункту 12 додатку 4 встановлено, що у разі неотримання споживачем протягом 2-х робочих днів після останнього дня розрахункового періоду рахунків на оплату в паперовому вигляді Оператор системи на 3-й день надсилає їх поштовим зв`язком, факсимільним зв`язком або електронною поштою. Споживач зобов`язаний переглядати електронну пошту, визначену в реквізитах договору та в реквізитах цього додатку до Договору. У разі неотримання споживачем рахунків протягом 3-х робочих днів після останнього дня розрахункового періоду споживач зобов`язаний повідомити про це оператора системи на 4-й день після останнього дня розрахункового періоду, у разі не повідомлення оператора системи споживачем рахунки вважаються отриманими. У разі оплати рахунків готівкою у призначені платежу обов`язково вказувати вид заборгованості та згідно з яким рахунком (повний номер рахунку) проводиться оплата.

Договір про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії (далі договір про забезпечення перетікань реактивної електричної енергії) є додатком 10 до договору.

Відповідно до пункту 1.1 договору про забезпечення перетікань реактивної електричної енергії оператор системи надає послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії до електроустановок споживачів, що експлуатують електромагнітно незбалансовані установки з неефективним співвідношенням активної і реактивної потужності, а споживач вживає вичерпних технологічних заходів щодо забезпечення перетікань реактивної електричної енергії у своїх електричних мережах та/або здійснює оплату оператору системи за перетікання реактивної електричної енергії згідно з умовами цього договору та додатками до нього, що є його невід`ємними частинами.

Пунктом 4.4 договору про забезпечення перетікань реактивної електричної енергії встановлено, що оплата послуг з компенсації перетікань реактивної електричної енергії проводиться споживачем на підставі рахунка, виставленого оператором системи. Розрахунок плати за перетікання реактивної електричної енергії здійснюється відповідно до Методики обчислення плати та оформлюється згідно з порядком розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії.

Споживач зобов`язаний здійснити оплату рахунку, що надається йому оператором системи, у термін, що не перевищує 5 робочих днів з дня отримання.

На виконання умов договору Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Енергозбут" Акціонерного товариства "Українська залізниця" протягом липня 2025 - вересня 2025 надало послуги відповідачу з розподілу електричної енергії та із забезпечення перетікання реактивної електричної енергії на загальну суму 285 782,21грн, про що свідчать акти приймання-передачі наданих послуг.

Листом від 22.10.2025 № ЕЕДн-06/615н позивач направив на адресу Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради" рахунки та акти приймання-передачі наданих послуг, які просив підписати та повернути позивачу. Згаданий лист був залишений відповідачем без відповіді, підписані акти відповідачем на адресу позивача не були повернуті.

Відповідач частково сплатив заборгованість у розмірі 22 0278,03 грн.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача за договором про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії № ПР/Е-11/281/НЮдч-1059 заборгованості за несвоєчасну оплату наданих послуг у розмірі 263 755,18 грн, 3 % річних у розмірі 950,38 грн та інфляційних втрат у розмірі 219,67 грн.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору надання послуг з розподілу(передачі) електричної енергії, строк його дії, строк оплати, докази оплати, наявність/відсутність заборгованості, наявність підстав 3 % річних та інфляційних втрат.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, ураховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до приписів статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Взаємовідносини між учасниками роздрібного ринку електричної енергії, до яких, зокрема, належать оператор системи розподілу та споживач, визначені Правилами роздрібного ринку електроенергії, затвердженими постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 (далі - Правила, ПРРЕЕ).

Згідно з пунктом 4.1 цих Правил розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Розподіл електричної енергії та забезпечення перетікання реактивної електричної енергії за своєю сутністю є послугами, що надаються оператором системи розподілу.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положень частини першої статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Положення глави 63 "Послуги. Загальні положення" Цивільного кодексу України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Пунктом 4.2 ПРРЕЕ визначено, що послуги з розподілу або передачі електричної енергії оплачуються відповідно до умов договору споживача з електропостачальником або споживачем, або електропостачальником на зазначений у відповідних договорах поточний рахунок оператора системи.

За змістом пункту 4.33 ПРРЕЕ споживачі, які відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, зобов`язані здійснювати розрахунки за перетікання реактивної електричної енергії, вносять плату за перетікання реактивної електричної енергії на поточний рахунок оператора системи, на території здійснення ліцензованої діяльності якого приєднані електроустановки споживачів, відповідно до умов договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, який може бути додатком до договору споживача про розподіл (передачу) електричної енергії.

Наявними у матеріалах справи актами приймання-передачі наданих послуг підтверджується факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань щодо надання відповідачу послуг з розподілу електричної енергії та з перетікання реактивної електричної енергії у період із липня 2025 по вересень 2025, у зв`язку з чим у відповідача виникло зобов`язання з оплати цих послуг у порядку, визначеному умовами договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії та договору про надання послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії.

Матеріали справи не містять доказів щодо наявності заперечень відповідача стосовно обсягів та вартості електричної енергії.

В матеріалах справи наявні докази вручення відповідачу (отримання ним) рахунків на оплату наданих у спірний період послуг з розподілу електричної енергії та із забезпечення перетікання реактивної електричної енергії. Водночас рахунок на оплату не є первинним документом, що фіксує здійснення певної господарської операції, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти.

У пункті 4.12 розділу IV Правил роздрібного ринку електричної енергії вказано, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Акти приймання-передачі наданих послуг протягом липня 2025 - вересня 2025 року, що містять інформацію про вартість наданих послуг з розподілу електричної енергії та із забезпечення перетікання реактивної електричної енергії, зі сторони відповідача не були підписані.

Водночас, ураховуючи умови додатку 4 до договору, положення пункту 4.12 розділу IV Правил роздрібного ринку електричної енергії та статті 254 Цивільного кодексу України суд зазначає, що строк оплати є таким, що настав.

Станом на день прийняття рішення у справі заборгованість за договором складає 263 755,18 грн, що підтверджується матеріалами справи, тому підлягає до стягнення.

Щодо нарахування 3 % річних у розмірі 950,38 грн за період з 21.08.2025 по 01.11.2025 та інфляційних втрат у розмірі 219,67 грн за вересень 2025.

Положеннями статті 611 ЦК України встановлено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 617 ЦК України встановлено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, а саме: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Особливості регулювання грошових зобов`язань встановлено статтею 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів.

Перевіривши розрахунок позивача по стягненню 3 % річних та інфляційних втрат, суд доходить висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, розрахований відповідно до умов договору, арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 ГПК України).

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 263 755,18 грн, 3 % річних у розмірі 950,38 грн та інфляційних втрат у розмірі 219,67 грн.

Щодо судових витрат.

Згідно із частиною першою статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (стаття 9 Закону України "Про судовий збір").

Оскільки при зверненні до Господарського суду Дніпропетровської області заявлено вимогу майнового характеру (264 925,23 грн), то позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 973,88 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у справі покладається на відповідача у розмірі 3 973,88 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Енергозбут" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради" про стягнення заборгованості за договором задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства Марганецької міської ради", 53400, Дніпропетровська область, м.Марганець, вул.Дніпровська, буд.2-А, на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця", 03150, м. Київ, вул.Єжи Ґедройця, буд.5, в особі філії "Енергозбут" Акціонерного товариства "Українська залізниця", 01135, м.Київ, вул.Жилянська, буд.97, заборгованість у розмірі 263 755,18 грн (двісті шістдесят три тисячі сімсот п`ятдесят п`ять гривень 18 копійок), 3 % річних у розмірі 950,38 грн (дев`ятсот п`ятдесят гривень 38 копійок), інфляційні втрати у розмірі 219,67 грн (двісті дев`ятнадцять гривень 67 копійок) та судовий збір у розмірі 3 973,88 грн (три тисячі дев`ятсот сімдесят три гривні 88 копійок).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 04.03.2026

Суддя О.В. Перова