ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 р. м. Житомир Справа № 906/1342/25

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Соловей Л.А.,

за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Матюха О.В., довіреність №499 від 25.07.2025 (в режимі відеоконференції);

від відповідача: Антонюк П.Г., ордер серія ВК №1190385 від 05.11.2025 (в режимі

відеоконференції);

з перервами в судових засіданнях: з 18.11.2025 по 09.12.2025; з 09.12.2025 по 13.01.2026; з 13.01.2026 по 10.02.2026; з 10.02.206 по 03.03.2026 згідно із ст.216 ГПК України,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Міськкомунсервіс" (м.Звягель Житомирської області)

до Новоград-Волинської міської Асоціації Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Вікторія" (м.Звягель Житомирської області)

про стягнення 35564,95грн.

Процесуальні дії по справі. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

ТОВ Міськкомунсервіс звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Новоград-Волинської міської АОСББ Вікторія заборгованості у розмірі 35 564,95грн, з яких: 34 447,60грн основного боргу за період грудень 2022 року - березень 2023 року, 901,42грн інфляційних втрат та 215,93грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, які виникли на підставі договору №351/2 від 01.01.2020 про надання послуг з вивезення побутових відходів, та відшкодування вартості їх захоронення в частині оплати послуг.

Ухвалою суду від 15.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 18.11.2025.

У відзиві на позовну заяву від 30.10.2025 відповідач проти позову заперечив та зазначив, що нарахована позивачем заборгованість є безпідставною, оскільки Новоград-Волинська міська АОСББ Вікторія не розглядала жодних проєктів додаткових угод про внесення змін до договору про надання послуг з вивезення побутових відходів та відшкодування вартості їх захоронення №351/2 від 01.01.2020, а також не підписувала таких угод, оскільки вони не направлялись виконавцем. Також вказав, що чинне законодавство передбачає обов`язкове доведення до споживачів інформації про намір зміни, корегування діючих тарифів на послуги з вивезення побутових відходів. На позивача, як виконавця надання таких послуг, покладається обов`язок інформування споживачів через визначені засоби масової інформації та отримання від них зворотних пропозицій та зауважень. Однак доказів виконання такої процедури та доказів інформування відповідача не надано (а.с.46-50).

11.10.2025 позивач подав відповідь на відзив, у якій зауважив, що у період спірних правовідносин договір був чинний; процедура зміни тарифу проведена згідно чинного законодавства; відповідач був повідомлений про зміну тарифу, крім того, за листопад 2022 року відповідачем здійснено оплату за новими тарифами у повному обсязі (а.с.73-75).

17.11.2025 надійшло заперечення (на відповідь на відзив), у якому відповідач повторно наголосив, що позивач письмово чи будь-яким іншим способом не повідомляв споживача за 30 днів про зміну вартості послуг, як це прямо передбачено умовами договору. Також позивачем не надано доказів того, що він звертався до відповідача з пропозицією про необхідність внесення змін до договору. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази відправлення чи вручення актів виконаних робіт - зокрема, поштові квитанції, реєстри рекомендованих відправлень, описи вкладення тощо (а.с.84-86).

У судовому засідання 18.11.2025 оголошено перерву 09.12.2025, яку було продовжено до 13.01.2026.

У зв`язку з тим, що з 10год.06хв. до 12год.07хв. 13.01.2026 у Житомирському районі Житомирської області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі №906/1342/25 не відбулось. Ухвалою суду від 13.01.2026 перепризначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10.02.2026.

У судовому засіданні 10.02.2026 оголошено перерву до 03.03.2026.

В судовому засіданні 03.03.2026 представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

01.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Міськкомунсервіс" (виконавець/позивач) та Новоград-Волинською міською Асоціацією Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Вікторія" (споживач/відповідач) укладено договір №351/2 про надання послуг з ввезення побутових відходів та відшкодування вартості їх захоронення (далі - договір) (а.с.9-10), за умовами якого виконавець зобов`язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення побутових відходів, та відшкодовувати вартість захоронення ТПВ, згідно рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради №898 від 16.01.2019 року, згідно укладеного договору. Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором. Суб`єкти користування послугами: кількість 2630 осіб (п.1.1. договору).

Відповідно до п.2.1. договору, тарифи на послуги на момент укладання договору становлять:

1) за вивезення побутових відходів - 64,18грн, згідно рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради № 946 від 13.03.2019;

2) за захоронення побутових відходів - 28,39грн, згідно рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради № 898 від 16.01.19 року;

3) норма накопичення на одну людину на рік становить: 1,75м.куб. затверджено рішенням виконавчого комітету №110 від 22.04.2014 року "Про затвердження утворення норм ТПВ".

Пунктом 2.4. договору передбачено, що у разі зміни вартості послуг, виконавець повідомляє споживача не пізніше ніж за 30 днів про це, із зазначенням причин і відповідних обґрунтувань.

Розрахунковим періодом є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 10 числа періоду, що настає за розрахунковим. Послуги оплачуються готівкою або у безготівковій формі. Оплата здійснюється споживачем через каси банківських установ або через касу виконавця (п.4.1.-4.3. договору).

Згідно з п.5.2.1. договору, споживач зобов`язується оплачувати в установлений договором строк надані йому послуги з вивезення відходів.

У пунктах 6.2.1., 6.2.7. договору сторони узгодили, що виконавець зобов`язується надавати послуги відповідно до вимог законодавства про відходи, санітарних норм і правил. Правил надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених Кабінетом Міністрів України, та цього договору; надавати своєчасну та достовірну інформацію про тарифи на надання послуг, умови оплати, графік вивезення відходів.

Договір вважається таким, що продовжений, якщо за місяць до закінчення строку його одна із сторін не заявила про відмову від договору або про його перегляд (п.11.3. договору).

Відповідно до п.11.4. договору, дія договору припиняється у разі, коли:

закінчився строк, на який його укладено;

відпала потреба в наданні послуг або споживач відмовляється від виконавця.

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Додатковою угодою №302 від 01.02.2022 до договору №351 від 01.01.2020 сторони дійшли згоди внести зміни в розділ 4 "Оплата послуг", виклавши його в наступній редакції:

"4.5. Тариф на вивіз 1м.куб. ТПВ становить 82,82грн, згідно рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради №362 від 12.01.2022, захоронення становить 42,96грн, згідно рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради від 17.11.2021 №303 (а.с.11).

У подальшому, рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради №524 від 28.09.2022 скориговано та затверджено тариф на послугу з поводження з твердими побутовими відходами (зберігання та перевезення) на вивіз 1м.куб. ТПВ для ОСББ та інших споживачів становить 95,27грн із них: 2,20грн зберігання, 93,07грн перевезення; вирішено ТОВ "Міськкомунсервіс" повідомити споживачів послуг про зміну тарифу на послуги з поводження з побутовими відходами згідно з ч.5 ст.10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (а.с.24-25).

Вказане рішення набрало чинності 01.11.2022.

Сторони не заперечують, що договірні відносини між ТОВ "Міськкомунсервіс" та Новоград-Волинською міською Асоціацією ОСББ "Вікторія" припинилися 31.03.2023.

За фактом надання послуг та з метою оплати їх вартості, ТОВ "Міськкомунсервіс" виставило Новоград-Волинській міській Асоціації ОСББ "Вікторія" рахунки на оплату №313 від 26.12.2022 на 47 891,00грн (а.с.144), №3 від 26.01.2023 на 47 891,00грн (а.с.145), № 34 від 24.02.2023 на 47 891,00грн (а.с.146), №65 від 24.03.2023 на 47 891,00грн (а.с.147) (з урахуванням скоригованого та затвердженого рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради №524 від 28.09.2022 тарифу). Разом на загальну суму 191 564,00грн.

Відповідач, в свою чергу, вартість наданих підприємством послуг оплатив частково на суму 157 116,40грн, а саме: 04.01.2023 - 10 000,00грн (з призначенням платежу: за вивезення та утилізацію твердих побутових відходів зг. рах. №313 від 26.12.2022 без ПДВ) (а.с.144 на звороті); 11.01.2023 - 5 000,00грн (з призначенням платежу: за вивезення та утилізацію твердих побутових відходів зг. рах. №313 від 26.12.2022 без ПДВ) (а.с.149); 13.01.2023 - 10 000,00грн (з призначенням платежу: за вивезення та утилізацію твердих побутових відходів зг. рах. №313 від 26.12.2022 без ПДВ) (а.с.149 на звороті); 25.01.2023 - 9 111,96грн (з призначенням платежу: за вивезення та утилізацію твердих побутових відходів зг. рах. №313 від 26.12.2022 без ПДВ) (а.с.150); 10.02.2023 - 20 000,00грн (з призначенням платежу: за вивезення та утилізацію твердих побутових відходів зг. рах. №3 від 26.01.2023 без ПДВ) (а.с.145 на звороті); 22.02.2023 - 21 001,78грн (з призначенням платежу: за вивезення та утилізацію твердих побутових відходів зг. рах. №3 від 26.01.2023 без ПДВ) (а.с.151 на звороті); 20.03.2023 - 10 000,00грн (з призначенням платежу: за вивезення та утилізацію твердих побутових відходів зг. рах. №34 від 24.02.2023 без ПДВ) (а.с.146 на звороті); 21.03.2023 - 10 000,00грн (з призначенням платежу: за вивезення та утилізацію твердих побутових відходів зг. рах. № від 24.02.2023 за 02.2023 без ПДВ) (а.с.152); 27.03.2023 - 21 001,48грн (з призначенням платежу: за вивезення та утилізацію твердих побутових відходів зг. рах. №34 від 24.02.2023 за 02.2023 без ПДВ) (а.с.152 на звороті); 31.03.2023 - 10 000,00грн (з призначенням платежу: за вивезення та утилізацію твердих побутових відходів зг. рах. №65 від 24.03.2023 за 03м 2023р без ПДВ) (а.с.153); 04.04.2023 - 10 000,00грн (з призначенням платежу: за вивезення та утилізацію твердих побутових відходів зг. рах. №65 від 24.03.2023 за 03м 2023р без ПДВ) (а.с.147 на звороті); 06.04.2023 - 5 000,00грн (з призначенням платежу: за вивезення та утилізацію твердих побутових відходів зг. рах. №65 від 24.03.2023 за 03м 2023р без ПДВ) (а.с.154); 07.04.2023 - 5 000,00грн (з призначенням платежу: за вивезення та утилізацію твердих побутових відходів зг. рах. №65 від 24.03.2023 за 03м 2023р без ПДВ) (а.с.154 на звороті); 11.04.2023 - 5 000,00грн (з призначенням платежу: за вивезення та утилізацію твердих побутових відходів зг. рах. №65 від 24.03.2023 за 03м 2023р без ПДВ) (а.с.155); 20.04.2023 - 6 001,48грн (з призначенням платежу: за вивезення та утилізацію твердих побутових відходів зг. рах. №65 від 24.03.2023 за 03м 2023р без ПДВ) (а.с.155 на звороті).

Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань з оплати наданих йому послуг за останнім утворилась заборгованість у розмірі 34 447,60грн.

З метою досудового врегулювання спору, 13.01.2025 позивачем направлялась відповідачу вимога (досудове попередження) про сплату заборгованості у розмірі 34 447,60грн у семиденний строк, з моменту отримання даного попередження (а.с.13-14).

У запереченні від 04.02.2025 №8 на вимогу (досудове попередження) відповідач вказав, що сума в розмірі 34 447,60грн не підтверджена відповідними документально; для повного з`ясування суті вимог просив надати детальний помісячний розрахунок суми основного боргу (а.с.15).

Листом від 27.03.2025 №265 позивач проінформував відповідача, яким чином здійснювалось нарахування за відповідними тарифами на послугу з поводження з твердими побутовими відходами (зберігання та перевезення) та послугу з поводження побутовими відходами (захоронення), а також просив здійснити оплату боргу (а.с.16).

Листом від 07.04.2025 №18 відповідач пред`явлений борг не визнав, проінформував позивача, що з 01.11.2022 сторони не досягли згоди щодо зміни істотних умов договору, а саме п.2.4. "тарифи на послуги та їх вартість", додаткові угоди до договору не укладались та не підписувались. Договірні відносини між ТОВ "Міськкомунсервіс" та Новоград-Волинською міською Асоціацією ОСББ "Вікторія" припинилися 31.03.2023 (а.с.17).

Невиконання відповідачем вчасно та в повній мірі зобов`язань з оплати наданих йому послуг стало підставою для звернення позивача до суду із позовними вимогами про стягнення з відповідача суми розмірі 35 564,95грн заборгованості в примусовому порядку.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).

Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (стаття 11 ЦК України).

За змістом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 629 ЦК України).

Приписами ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковий для виконання сторонами.

Предметом цього позову є стягнення заборгованості за надані послуги з вивезення ТПВ у розмірі 34 447,60грн, а підставами неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №351/2 про надання послуг з вивезення побутових відходів та відшкодування вартості їх захоронення.

З огляду на правову природу укладеного між сторонами договору, який у розумінні статей 11, 509 ЦК України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов`язків, спірні правовідносини регламентуються положеннями глави 63 ЦК України.

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору про надання послуг з вивезення побутових відходів та відшкодування вартості їх захоронення, загальна вартість наданих послуг та наявність часткової чи повної оплати.

Правова природа цих зобов`язань - що виникають з надання/споживання послуг, зумовлює врахування (при вирішенні питання/спору щодо виникнення обов`язку їх оплати, розміру та вартості для їх оплати) загальних положень Закону щодо надання/споживання/підстав для оплати послуг та відповідних особливостей, що регламентовані, зокрема положеннями статей 901, 903 ЦК України.

Загальні правила надання послуг визначені, зокрема, ЦК України, статтею 901, якою передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

При цьому загальне правило статті 903 ЦК України передбачає оплатність послуги за договором про надання послуги, якщо договором передбачено надання послуг за плату, у зв`язку з чим правила та вимоги щодо оплатності послуг застосовуються у разі їх надання. Тоді як за відсутності факту та доказів надання відповідних послуг надавач послуг позбавлений права та підстав вимагати їх оплати від отримувача послуг.

Водночас положення статей 901, 903 ЦК України, що презюмують виникнення правовідносин щодо надання послуг за договором, не виключають застосування до цих правовідносин у передбачених Законом випадках положень частини третьої статті 11 ЦК України, за якими цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно зі ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції, чинній на момент існування правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До комунальних послуг належить, зокрема, вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (стаття 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Статтею 25 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" ( в редакції, чинній на момент існування правовідносин) визначено, що послуга з поводження з побутовими відходами надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з поводження з побутовими відходами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Встановлені обставини у даній справі, свідчать, що між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі договору №351/2 про надання послуг з вивезення побутових відходів та відшкодування вартості їх захоронення від 01.01.2020.

Послуги поводження з побутовими відходами є видом житлово-комунальних послуг, що надаються фізичним та юридичним особам певної адміністративно територіальної одиниці і на ці правовідносини розповсюджувався Закон України "Про відходи", який був чинний на момент існування спірних правовідносин.

Статтею 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно матеріалів справи позивач надає послуги з поводження з побутовими відходами на території Новоград-Волинської міської територіальної громади відповідно до рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради №176 від 06.05.2021. В тому числі позивачем в період з грудня 2022 по березень 2023 надавалась послуга з поводження з побутовими відходами Новоград-Волинській міській Асоціації ОСББ "Вікторія".

Умовами договору, а саме пунктом 6.2.7. визначено, що виконавець зобов`язується надавати послуги відповідно до вимог законодавства про відходи, санітарних норм і правил. Правил надання послуг з вивезення побутових відходів, затверджених КМУ, та цього договору.

У разі зміни вартості послуг виконавець повідомляє споживача не пізніше ніж за 30 днів, про це із зазначенням причин і відповідних обґрунтувань (п.2.4. договору).

Вартість послуг з вивезення побутових відходів та відшкодування вартості їх відшкодування визначено згідно затверджених рішеннями виконкому міської ради структури тарифів на послуги по вивезенню твердих побутових відходів за 1 м куб. Так:

- згідно рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради №946 від 13.03.2019 діяв тариф на послуги з вивезення побутових відходів для споживачів м.Новоград-Волинський у розмірі 64,18грн за 1 м3;

- відповідно до рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради №898 від 16.01.2019 діяв тариф на послугу з захоронення побутових відходів у розмірі 28,39грн за 1м3;

- відповідно до рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради "Про затвердження утворення норм ТПВ" №110 від 22.04.2014 затверджено норми накопичення ТПВ на одну людину на рік - 1,75 м.куб;

- згідно рішення виконавчого комітет Новоград-Волинської міської ради №362 від 12.01.2022 діяв тариф на послуги з вивезення побутових відходів для споживачів м. Новоград-Волинський у розмірі 82,85грн за 1 м3;

- згідно рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради №303 від 16.01.2019 діяв тариф на послугу з захоронення побутових відходів у розмірі 42,96грн за 1м3;

- згідно рішення виконавчого комітет Новоград-Волинської міської ради №524 від 28.09.2022 діяв тариф на послуги з вивезення побутових відходів для споживачів м. Новоград-Волинський у розмірі 95,27грн за 1 м3;

- згідно рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради №525 від 28.09.2022 діяв тариф на послугу з захоронення побутових відходів у розмірі 51,68грн за 1м3;

Так, Законом України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що споживачі зобов`язані укласти договір про поводження з побутовими відходами з особою, визначеною у встановленому законодавством порядку. Такі спеціальні положення Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про відходи" (який діяв на момент укладення договору) свідчать про обов`язковість договору про поводження з побутовими відходами для споживача.

Слід зазначити, що факт укладення договору №351/2 про надання послуг з вивезення побутових відходів та відшкодування вартості їх захоронення від 01.01.2020 сторонами не заперечується.

Також сторони не заперечують, що договірні відносини між ТОВ "Міськкомунсервіс" та Новоград-Волинською міською Асоціацією ОСББ "Вікторія" припинилися 31.03.2023.

Натомість відповідач вважає, що у нього відсутній обов`язок оплачувати вартість послуг з вивезення побутових відходів та відшкодування вартості їх захоронення, згідно з тарифами, які затверджені рішеннями виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради №524 від 28.09.2022 та №525 від 28.09.2022, оскільки відповідні зміни до договору, який укладений між ТОВ "Міськкомунсервіс" та Новоград-Волинською Асоціацією ОСББ "Вікторія", щодо зміни тарифу не вносились.

Однак суд вважає вказані аргументи відповідача безпідставними з огляду на наступне.

Згідно з положеннями Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з вивезення побутових відходів" №1010 від 26.07.2006 (була чинною на момент існування правовідносин) тариф на комунальні послуги з послуги з поводження з побутовими відходами є регульованим тарифом.

Аналізуючи наведені вище положення законодавства, суд констатує, що тариф на комунальні послуги з поводження з побутовими відходами є регульованим тарифом, а отже, вартість послуг з поводження з побутовими відходами є не договірною, а затверджується відповідним рішенням органу місцевого самоврядування, в даному випадку виконавчим комітетом Новоград-Волинської міської ради та, відповідно, не потребує укладення додаткової угоди до договору.

Згідно норм ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

За приписами ч.1 ст.73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Тарифи, які встановлювались виконавчим комітетом Новоград-Волинської міської ради на послуги з вивезення побутових відходів та відшкодування вартості їх захоронення, що діяли протягом спірного періоду, протиправними та нечинними не визнавались, тому вони в силу приписів законодавства є обов`язковими до застосування.

При цьому, в заявленому позивачем періоді тариф на зберігання та перевезення з листопада 2022 року становив 95,27грн за 1м. куб (затверджений рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради №524 від 28.09.2022); тариф на захоронення ТПВ складав 51,68грн за 1 м.куб (затверджений рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради №525 від 28.09.2022); рішенням виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради №110 від 22.04.2024 затверджено норму накопичення на одну людину на рік та встановлено середньорічну норму утворення ТПВ в об`ємі 1,75 м.куб.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Міськомунсервіс" здійснювалось нарахування за відповідними тарифами, затвердженими рішеннями виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради згідно наступного розрахунку: 2 235 (кількість осіб) х 1,75 (середньорічна норма утворення ТПВ на одну особу) : 12 міс = 325,9 м.куб; 325,9 м.куб. х 146,95 (тариф: 95,27грн (зберігання та перевезення) + 51,68грн (захоронення)) = 47 891,00грн в місяць.

Тобто, щомісячна плата за послуги з збирання та вивезення ТПВ позивачем визначалася саме виходячи з тарифів і норм, встановлених органом місцевого самоврядування, з урахуванням кількості мешканців Новоград-Волинської міської Асоціації ОСББ "Вікторія".

Щодо доводів відповідача про те, що позивач не повідомляв письмово чи будь-яким іншим способом за 30 днів про зміну вартості послуг, як це прямо передбачено умовами договору.

Порядок інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.06.2018 №130 (далі - Порядок №130), пунктом 1 розділу ІІ якого передбачено, що виконавці комунальних послуг здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) комунальних послуг і подають їх для встановлення тарифів органам, уповноваженим встановлювати тарифи.

Згідно із пунктом 2 розділу ІІ Порядку №130 протягом 5 робочих днів з дня подання відповідних розрахунків до органу, уповноваженого встановлювати тарифи, виконавці комунальних послуг інформують споживачів про намір здійснити зміну тарифів (або встановити тарифи) у спосіб, визначений цим Порядком, та доводять до відома споживачів інформацію, передбачену цим Порядком.

Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження і пропозиції, встановлюється виконавцем комунальних послуг, але він не може бути меншим за 7 календарних днів та більшим ніж 14 календарних днів з дня повідомлення споживачів про намір здійснити зміну тарифів на комунальні послуги (або встановити тарифи).

За змістом пункту 5 розділу ІІ Порядку №130 встановлено, що інформація, зазначена у пунктах 3, 4 цього розділу, доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті виконавця комунальних послуг (за наявності), на інформаційних стендах в абонентських відділах виконавців комунальних послуг та на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування в населених пунктах, де споживачі отримують відповідні послуги.

Виконавець комунальних послуг може обрати один із вищеперелічених способів доведення інформації (крім розміщення на інформаційних стендах в абонентських відділах виконавців комунальних послуг та на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування) як основний для розміщення всього масиву необхідної інформації, визначеної цим Порядком. За допомогою інших способів, передбачених в абзаці першому цього пункту, а також шляхом обов`язкового розміщення інформаційного повідомлення у платіжному документі, що застосовується для оплати спожитих послуг, виконавець комунальних послуг повідомляє споживачів про намір зміни тарифів (або встановлення нових тарифів) на комунальні послуги та обов`язково зазначає джерело розміщення всієї необхідної інформації, з якою без перешкод може ознайомитися споживач.

Виконавець комунальних послуг за власним бажанням може додатково також доводити до відома споживачів інформацію про намір зміни тарифів за допомогою радіо, телебачення та способу, визначеного статутом територіальної громади.

Пунктами 12 та 13 Порядку №130 встановлено, що процедура доведення до відома споживачів інформації вважається такою, що відбулася, незалежно від надходження до виконавця комунальних послуг/органу, уповноваженого встановлювати тарифи, протягом встановленого строку зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавством встановлено відповідний порядок та спосіб інформування споживачів про намір змінити або встановити нові тарифи, контроль за дотриманням якого покладено на органи, уповноважені встановлювати тарифи, в тому числі виконавчий комітет Новоград-Волинської міської ради.

Так, Порядком №130 передбачено обов`язкове розміщення органом місцевого самоврядування інформації щодо обґрунтувань причин зміни тарифів та наміри змінити тариф на його офіційному веб-сайті в мережі Інтернет та у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження.

Судом встановлено що, на сайті Звягельської (попередня назва - Новоград-Волинської) міської ради https://info.nvrada.qov.ua/ від 16.09.2022 розміщені проєкти рішень виконавчого комітету міської ради:

- № 607 "Про коригування комунальному підприємству Новоград-Волинської міської ради "Новоград-Волинськжитлосервіс" тарифу на послугу з поводження з побутовими відходами (захоронення)". Наявна у загальному та відкритому доступі в мережі Інтернет інформація (https://portal.nvrada.qov.ua/pro-korvquvannva-komunalnomu-pidprvvemstvu-novoqrad-volvnskovi-miskovi-radv-novoqrad-volvnskzhvtloservis-tarvfu-na-posluqu-z-povodzhennva-z-pobutovvmv-vidhodamv-zahoronennva/

- № 608 "Про коригування тарифу на послугу з поводження з твердими побутовими відходами (зберігання та перевезення) ТОВ "Міськкомунсервіс". Наявна у загальному та відкритому доступі в мережі Інтернет інформація (https://portal.nvrada.qov.ua/pro-korvquvannva-tarvfu-na-posluqu-z-povodzhennva-z-tverdvmv-pobutovvmv-vidhodamv-zberiqannva-ta- perevezennva-tov-miskkomunservis/

Також, в друкованому виданні - міській газеті "Звягель" №36 (1517) від 08.09.2022 опубліковано оголошення про намір коригування тарифів на послуги з поводженням з ТПВ (а.с.81). В друкованому виданні - міській газеті "Лесин край" №36 (10981) від 08.09.2022 також опубліковано оголошення про намір коригування тарифів на послуги з поводженням з ТПВ (а.с.79).

Рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради від 28.09.2022 №524 "Про коригування тарифу на послугу з поводження з твердими побутовими відходами (зберігання та перевезення) ТОВ "Міськкомунсервіс", розміщено за посиланням: https://portal.nvrada.qov.ua/pro-korvquvannva-tarvfu-na-posluqu-z-povodzhennva-z-tverdvmv-рobutovymv-vidhodamv-zberiqannva-ta-perevezennya-tov-miskkomunservis-2/.

Рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради від 28.09.2022 №525 "Про коригування комунальному підприємству Новоград-Волинської міської ради "Новоград-Волинськжитлосервіс" тарифу на послугу з поводження з побутовими відходами (захоронення), розміщено за посиланням: https://portal.nvrada.qov.ua/pro-korvquvannva- komunalnomu-pidprvvemstvu-novoqrad-volvnskovi-miskovi-radv-novoqrad-volvnskzhvtloservis-tarvfu-na-posluqu-z-povodzhennva-z-pobutovvmv-vidhodamv- zahoronen/

29.09.2022 в місцевому ЗМІ опубліковано новину про підвищення тарифу на сміття, розміщено за посиланням: https://novoqrad.citv/articles/239604/u-novoqradi-volinskomu-pidvischili-tarif-na-smittva-vakii-vstupit-v-divu-1-listopada .

20.10.2022 опубліковано оголошення про нові тарифи, розміщено за посиланням: https://novoqrad.citv/articles/244535/novi-tarifi-na-posluqi-iz-povodzhennvam-ztvp

20.10.2022 в місцевому друкованому виданні - "Звягель" № 42 (1523) опубліковано оголошення про нові тарифи на послуги з поводження з ТПВ (а.с.80).

Таким чином, в матеріалах справи наявні докази доведення до споживача інформації про зміну вартості послуг з поводження з ТПВ на своїх офіційних веб-сайтах у мережі Інтернет та розміщення вказаної інформації у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження.

Щодо тверджень відповідача про відсутність в матеріалах справи доказів направлення Новоград-Волинській міській Асоціації ОСББ "Вікторія" актів виконаних робіт, суд зазначає таке.

Пунктами 4.1-4.3 договору сторони погодили, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 10 числа періоду, що настає за розрахунковим. Послуги оплачуються готівкою або у безготівковій формі. Оплата здійснюється споживачем через каси банківських установ або через касу виконавця.

Слід зазначити, що ні зазначені вище пункти договору, ні будь-які інші його умови не містять положень про те, що доказом надання послуг є саме підписані сторонами акти приймання-передачі. Будь-які типові документи для оформлення операцій з надання (отримання) послуг по вивезенню твердих побутових відходів не передбачені і чинним законодавством.

За даних обставин, безпідставними, на думку суду, є і доводи відповідача про не підтвердження позивачем належними та допустимими доказами факту направлення відповідачу актів виконаних робіт (наданих послуг).

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку, що факт надання позивачем послуг з вивезення побутових відходів у період з грудня 2022 по березень 2023 року підтверджений наявними у справі доказами. Про зміну вартості послуг (тарифів), норм утворення ТПВ усіх споживачів, в тому числі і відповідача у справі, було проінформовано шляхом оприлюднення відповідних рішень міської ради в місцевих друкованих виданнях засобів масової інформації, що узгоджується з умовами договору, а саме п.2.4. договору №351/2 від 01.01.2020.

Натомість матеріалами справи не спростовано доводи позивача про те, що послуги відповідачу надавалися в повному обсязі, з урахуванням рішень органу місцевого самоврядування про встановлення норм утворення ТПВ та тарифів на послуги з їх вивезення.

Відповідно до п. 5.2.1. договору, споживач зобов`язався оплачувати в установлений договором строк надані йому послуги з вивезення відходів.

Обов`язок споживача оплачувати комунальні послуги випливає також з положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Судом встановлено та зазначено вище, що у період з грудня 2022 року по березень 2023 року ТОВ"Міськкомунсервіс" на підставі договору №351/2 від 01.01.2020 надало послуги з вивезення (збирання, зберігання і перевезення) твердих побутових відходів Новоград-Волинській міській Асоціації ОСББ "Вікторія" на загальну суму 191 564,00грн, які споживачем були оплачені частково у розмірі 157 116,40грн. Залишок несплаченої заборгованості складає 34 447,60грн.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, норми Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 34 447,60грн, який неоплачений станом на день розгляду спору, підлягають до задоволення як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем.

Позивач також просить стягнути з відповідача 215,93грн 3% річних та 901,42грн інфляційних, які нараховані за період з 01.12.2022 по 31.03.2023 (а.с.12).

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

За змістом ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Суд, здійснивши перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних, заявлених до стягнення позивачем, дійшов висновку про неправильне їх нарахування, оскільки позивач неправильно визначив початок періоду їх нарахування, а також суму заборгованості.

Так, суд встановив, що відповідач, відповідно до п.4.2. договору повинен був сплатити рахунок за грудень на суму 47 891,00грн до 10.01.2023 включно, а тому нарахування 3% річних та інфляційних повинно здійснюватися з 11.01.2023, а не з 01.12.2022.

Тобто, розмір 3% річних має бути розрахований з урахуванням здійснених відповідачем оплат та в межах визначеного позивачем періоду, наступним чином:

- за грудень 2022 року - з 11.01.2023 по 12.01.2023 на суму 32 891,00грн; з 13.01.2023 по 24.01.2023 на суму 22 891,00грн; з 25.01.2023 по 10.02.2023 на суму 13 779,04грн;

- за січень 2023 року - з 11.02.2023 по 21.02.2023 на суму 41 670,04грн; з 22.02.2023 по 10.03.2023 на суму 20 668,56грн;

- за лютий 2023 року - з 11.03.2023 по 19.03.2023 на суму 68 559,56грн; з 20.03.2023 по 20.03.2023 на суму 58 559,56грн; з 21.03.2023 по 26.03.2023 на суму 48 449,56грн; з 27.03.2023 по 31.03.2023 на суму 28 558,08грн.

Суд, здійснивши за допомогою калькулятора інформаційної бази ЛІГА.ЗАКОН перерахунок 3% річних та інфляційних втрат за простроченими зобов`язаннями відповідача за договором про постачання електричної енергії, встановив, що обґрунтовано заявлений розмір 3% складає 205,02грн, інфляційних 804,97грн.

Відтак позовні вимоги в частині стягнення 10,91грн 3% річних та 96,45грн інфляційних заявлені необґрунтовано та задоволенню не підлягають.

При аналізі доводів сторін, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, який у рішенні "Трофимчук проти України" зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не слід розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід (рішення від 28.10.2010, заява № 4241/03).

Всі інші доводи та заперечення сторін не приймаються судом до уваги, оскільки спростовуються вищевикладеними висновками суду.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Правова позиція, наведена у постановах Верховного суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18.

Верховний Суд у справі №521/17654/15-ц (постанова від 16 січня 2019 року) при вирішенні спору застосував загальні засади цивільного права - принцип справедливості, добросовісності та розумності, а також керувався однією з аксіом цивільного судочинства: "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem", що означає: "У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права".

При цьому Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, національне законодавство має тлумачитися таким чином, щоб результат тлумачення відповідав принципам справедливості, розумності та узгоджувався з положеннями Конвенції.

Статтею 3 ЦК України визначено, що однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність.

Отже, дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю й повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно з частинами 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як визначено статтею 73 ГПК України доказами у справі є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Приписами ст.79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Пунктами 1, 2 статті 86 ГПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності. Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

З огляду на викладене, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності власної правової позиції. Спір повинен вирішуватись на користь тієї сторони, яка за допомогою відповідних процесуальних засобів переконала суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень. Відповідно до принципу змагальності сторони, інші особи, які беруть участь у справі, якщо вони бажають досягти бажаного для себе, або осіб, на захист прав яких подано позов, найбільш сприятливого рішення, зобов`язані повідомити суду усі юридичні факти, що мають значення для справи, вказати або надати докази, які підтверджують чи спростовують ці факти, а також вчинити інші передбачені законом дії, спрямовані на те, аби переконати суд у своїй правоті.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково на суму 35 457,59грн з яких: 34 447,60грн основного боргу, 804,97грн інфляційних та 205,02грн 3% річних. Суд відмовляє в позові в частині стягнення 96,45грн інфляційних та 10,91грн 3% річних.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог в сумі 35 457,59грн, на відповідача покладається судовий збір у розмірі 3 018,85грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Новоград-Волинської міської Асоціації Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Вікторія" (вул.Київська, 8а, м.Звягель, Житомирська область, 11707, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Міськкомунсервіс" (вул.Чехова, 5, м.Звягель, Житомирська область, 11700, )

- 34 447,60грн основного боргу;

- 804,97грн інфляційних;

- 205,02грн 3% річних;

- 3018,85грн судового збору.

3. В позові відмовити в частині стягнення 96,45грн інфляційних та 10,91грн 3% річних.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 13.03.26

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати:

1 - у справу;

2,3- сторонам через "Електронний суд".