ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026м. ДніпроСправа № 904/6870/25 (904/5872/25)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

За позовом Новгород-Сіверської окружної прокуратури Чернігівської області (16000, Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Замкова, буд. 9-А) в інтересах держави в особі позивача: Управління Служби безпеки України в Чернігівській області (14013, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Шевченка, буд. 28, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 503, )

про стягнення 18 020 гривень

Без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Новгород-Сіверська окружна прокуратура Чернігівської області в інтересах держави в особі Управління Служби безпеки України в Чернігівській області звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" про стягнення 18 020 гривень.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позову прокурор указує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" неналежним чином виконало зобов`язання за договором поставки № СК165/289 від 20.07.2022 щодо повної та своєчасної поставки товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2025 (суддя Дичко В.О.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/5872/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Суд установив (відповідь № 2235852 від 13.01.2026 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), що 05.01.2026 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань здійснено запис про порушення 23.12.2025 Господарським судом Дніпропетровської області справи № 904/6870/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг".

Ухвалою суду від 13.01.2026 (суддя Дичко В.О.) постановлено матеріали справи № 904/5872/25 за позовною заявою Новгород-Сіверської окружної прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Управління Служби безпеки України в Чернігівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" про стягнення 18 020 грн - передати за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області, у провадженні якого перебуває справа № 904/6870/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", для розгляду в межах справи № 904/6870/25.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

21.10.2019 набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства. Однією з ключових новел Кодексу є повна концентрація майнових спорів за участю боржника саме у справі про банкрутство за правилами ГПК України.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.01.2026, на підставі положень частини 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи №904/6870/25(904/5872/25) передані до розгляду судді Соловйовій А.Є.

Ухвалою суду від 16.01.2026 прийняті матеріали справи №904/6870/25(904/5872/25) до свого провадження. Розгляд справи постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Також, у частині 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Так, судом встановлено, що ухвалою суду від 16.01.2026 зокрема, було роз`яснено відповідачу, що відповідно до ст. 178 ГПК України він має право надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. У разі ненадання відзиву на позовну заяву, додаткових доказів у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За змістом пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Враховуючи вказане, з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 16.01.2026 була отримана відповідачем 16.01.2026, що підтверджується Довідкою Господарського суду Дніпропетровської області про доставку електронного листа до електронного кабінету ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЛІВАЙН ТОРГ".

Станом на 16.03.2026 відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України 16.03.2026 судом прийнято рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

20.07.2022 Управлінням Служби безпеки України в Чернігівській області (надалі - Позивач, Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІВАЙН ТОРГ» (надалі - Відповідач, Постачальник) було укладено Договір поставки № СК165/289.

За умовами п. 1.1. Договору, Постачальник приймає на себе зобов`язання передати Покупцю у власність Товар -нафту і дистилянти, а Покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний Товар. Найменування Товару: бензин А-95, дизпаливо Еnergy.

Пунктами 1.3, 1.4 та 1.5 Договору визначено кількість товару та умови відпуску та продажу Товару. Зокрема, кількість бензину А-95 - 12300 л, дизпалива - 7000 л. Відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картками) на отримання товару відповідно «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997.

Відповідно до п. 3.1 та 3.2 Договору ціна 1 літра Товару визначається згідно отриманих рахунок-фактури та видаткової накладної. Загальна сума Договору становить 1 000 000 грн.

Згідно з п. 4.1 Договору, оплата Товару здійснюється Покупцем у національній валюті України в безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок Постачальника протягом семи робочих днів з моменту підписання рахунку-фактури на Товар та видаткової накладної. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на рахунок Постачальника.

Згідно з п. 5.1 та 5.2 Договору строк поставки товарів - до закінчення терміну дії довірчих документів (скретч-картки). Передача Покупцю Товару за цим Договором здійснюється на АЗС Постачальника шляхом заправки автомобілів Покупця при пред`явленні довіреними особами Покупця скретч-картки.

Пунктом 6.3 Договору передбачено, що Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим Договором,забезпечити поставку товарів,якість яких відповідає умовам,установленим розділом 2 цього Договору.

Таким чином, єдиним можливим способом отримання товару за умовами згаданих договорів є відпуск пального на АЗС відовідача при пред`явлені скрет-карток.

На скретч-картках (паливні картки) придбаних у Відповідача згідно договору строк дії не вказаний, тобто вони є безстроковими.

Пунктом 10.2 Договору передбачено, що Договір діє з дати його укладення і до завершення воєнного стану, оголошеного Указом Президента від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», але не пізніше ніж до 31.12.2022, а в частині оплати за поставлений товар - до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань.

На виконання Договору № СК165/289 від 20.07.2022 Позивачем було своєчасно та в повному обсязі оплачено Товар та на вказану суму позивач отримав скретч-картки на Товар.

Згідно з інформацією, зазначеною в листі управління Служби безпеки України в Чернігівській області від 11.07.2025 за № 74/16-545 у період з лютого цього року було припинено відвантаження палива у мережі АЗС, що також підтверджується рапортом службових осіб УСБУ у Чернігівській області від 02.06.2025.

Відповідно наданих за Договором Відповідачем скретч-карток, отримання палива на їх підставі мало б здійснюватися саме на АЗС мережі «АВІАС».

За інформацією, розміщеною на сайті компанії «Авіас» (https://avias.ua/), відомості про діючі АЗС на території Чернігівської області відсутні, дані про ціну палива не вказано.

Закриття автозаправних станцій мережі групи «Приват», до яких входять «Авіас» та «ANP», у зв`язку з наявністю боргів перед постачальниками є загальновідомим фактом, про що свідчать дані в засобах масової інформації. На даний час вже частина автозаправних комплексів «Авіас» та «ANP» належить ПАТ «Укрнафта», яке реалізовує пальне під брендом «UKRNAFTA». Службовими записками лише додатково підтверджено загальновідомий факт закриття автозаправних станцій торгівельної мережі «АNР» та «Авіас» по всій країні та неможливості заправити транспортні засоби.

Згідно з наданими документами (копії скретч-карток та листа від 11.07.2025 за № 74/16-545) станом на 30.06.2025 Управлінням СБ України в Чернігівський області у зв`язку з закриттям мережі АЗС не реалізовано 34 штуки скретч-карток дизпалива: 66, 67, 80, 90, 91, 92, 93, 94, 95, 98, 99, 11, 34, 35, 40, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52, 53, 54, 55, 56, 57, 58. 59.

Таким чином, у зв`язку з неналежним виконанням ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ» зобов`язання з передачі товару на підставі Договору, Управління Служби безпеки України в Чернігівській області позбавлене можливості реалізувати право на отримання свого, уже оплаченого за бюджетні кошти, товару на загальну суму 18 020,00 грн.

Під час розгляду справи Відповідач доказів повернення передоплати не надав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з таких підстав.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характру відносин сторін.

За договорами поставки товаром є, бензин А-95, дизпаливо, відпуск якого здійснюється за довірчими документами (скретч-картками) (п. 1.1 п. 1.4 Договору).

Відповідно до Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, яка затверджена наказом Міністерства палива та енергетики України № 281/171/578/155 від 20.05.2008, талон - це спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому. Форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона. При цьому необхідними елементами змісту талона є його серійний та порядковий номери.

Заправлення за талонами відображається у змінному звіті АЗС за формою № 17-НП (п. 10.3.3.2 Інструкції).

Враховуючи наведене, скретч-карта (талон) не підтверджує право власності на куплене пальне, а свідчить про попередню оплату певної кількості пального певного оператора АЗС, у зв`язку з чим підписання сторонами видаткової накладної не свідчить про передання постачальником покупцеві товару за договором, а лише підтверджує факт передачі скретч-карток, які надавали право покупцеві на отримання відповідної кількості товару (палива) за договором в майбутньому. В той же час фактичне отримання пального відбувається лише на АЗС і на підставі наданих Замовником скретч-карток.

Стаття 662 ЦК України встановлює, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми (ч. 1 ст. 670 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджено, що Позивачем оплачено вартість товару, однак Відповідач визначений договором товар покупцю в повному обсязі не передав, то Відповідач зобов`язаний повернути Позивачу кошти за недопоставлений товар -дизпаливо у кількості 340 літрів на суму 18 020 грн.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Головного управлінням Служби безпеки України в Чернігівський області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" заборгованості за непоставлений товар за договором № СК165/289 від 20.07.2022 у сумі 18 020,00 грн.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина друга статі 2 ГПК України).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Щодо надання оцінки доводам кожної зі сторін, суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суди мають також враховувати практику Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у справах "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006), "Трофимчук проти України" (рішення від 28.10.2010), де Суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача і стягненню на користь Чернігівської обласної прокуратури підлягають витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Новгород-Сіверської окружної прокуратури Чернігівської області (16000, Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Замкова, буд. 9-А) в інтересах держави в особі позивача: Управління Служби безпеки України в Чернігівській області (14013, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Шевченка, буд. 28, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІВАЙН ТОРГ» (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, будинок 47, офіс 503, ) про стягнення 18 020 гривень задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІВАЙН ТОРГ» (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, будинок 47, офіс 503, ) на користь Управління Служби безпеки України в Чернігівській області (14013, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Шевченка, буд. 28, ) 18 020,00 грн - вартість за непоставлений товар за договором № СК165/289 від 20.07.2022.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІВАЙН ТОРГ» (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, будинок 47, офіс 503, ) на користь Чернігівської обласної прокуратури (отримувач Чернігівська обласна прокуратура; ; банк отримувача Державна казначейська служба України м. Київ; рахунок отримувача UA0006008) суму 2 422,40 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядки та строки, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 16.03.2026.

Суддя А.Є. Соловйова