ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"18" березня 2026 р. Справа №920/679/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Приватного акціонерного товариства "Сумбуд"

про ухвалення додаткового рішення

у справі №920/679/24 (головуючий суддя - Жерьобкіна Є.А., судді: Котельницька В.Л., Резніченко О.Ю.)

за позовом ОСОБА_1

до 1) ОСОБА_2

2) ОСОБА_3

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Сумбуд"

про визнання договору недійсним та витребування з незаконного володіння акцій

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Сумської області з позовом про визнання недійсним договору дарування акцій від 05.12.2022, укладеного між ним та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Давиденко І.А. і зареєстрованого в реєстрі за №1684. Предметом договору є акції прості іменні, форма випуску бездокументарна, Акціонерного товариства "Сумбуд" (далі - АТ "Сумбуд"), ідентифікаційний код 14017843, місцезнаходження: м. Суми, вул. Петропавлівська, 86, в кількості 275 647 штук або 19,6891% статутного капіталу, номінальною вартістю 0,50 грн кожна, загальною номінальною вартістю 137 823,50 грн, а також витребування на користь ОСОБА_1 з незаконного володіння ОСОБА_3 акцій простих іменних, форма випуску бездокументарна, АТ "Сумбуд", в кількості 275 647 штук або 19,6891% статутного капіталу, номінальною вартістю 0,50 грн кожна, загальною номінальною вартістю 137 823,50 грн (з урахуванням заяви про зміну предмета позову).

Рішенням Господарського суду Сумської області від 24.12.2024 у справі №920/679/24 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Сумської області від 24.12.2024 у справі №920/679/24 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 24.12.2024 у справі №920/679/24 задоволено частково. Рішення Господарського суду Сумської області від 24.12.2024 у справі №920/679/24 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 акції прості іменні, форма випуску бездокументарна, АТ "Сумбуд", ідентифікаційний код 14017843, місцезнаходження: м. Суми, вул. Петропавлівська, 86, в кількості 275 647 штук або 19,6891% статутного капіталу, номінальною вартістю 0,50 грн кожна, загальною номінальною вартістю 137 823,50 грн. В решті позову відмовлено.

Північний апеляційний господарський суд додатковою постановою від 02.06.2025 заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №920/679/24, в частині розподілу витрат правничої допомоги, понесених позивачем при розгляді даної справи в Господарському суді Сумської області, в сумі 120 000,00 грн залишив без розгляду. В решті заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №920/679/24 задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 35 000,00 грн витрат правничої допомоги, понесених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Постановою Верховного Суду від 08.10.2025 у справі №920/679/24 постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2025 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2025 у справі №920/679/24 скасовано. Справу передано на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2026 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Сумської області від 24.12.2024 у справі №920/679/24 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Сумської області від 24.12.2024 у справі №920/679/24 залишено без змін.

03.03.2026, через систему "Електронний суд", ПрАТ "Сумбуд" подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій останнє просить стягнути з ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 24 000,00 грн за наслідками розгляду справи в суді касаційної інстанції (адвокатська винагорода за підготування касаційної скарги у справі №920/679/24).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2026 розгляд заяви ПрАТ "Сумбуд" про ухвалення додаткового рішення у справі №920/679/24 призначено у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву ПрАТ "Сумбуд" про ухвалення додаткового рішення для вирішення питання про судові витрати у справі №920/679/24, за наслідками розгляду справи в суді касаційної інстанції, апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні наведеної заяви з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, оскільки Верховний Суд справу №920/679/24 направив на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, вирішення питання про розподіл судових витрат, в тому числі витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, понесених сторонами при розгляді справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, у розумінні частини 2 статті 126 ГПК України здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в пункті 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з яким договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати суду при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Зокрема, згідно з положеннями частини 4 статті 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання критеріїв визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу (статті 126, 129 ГПК України), дає підстави дійти висновку, що вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу по суті (розміру суми витрат, які підлягають відшкодуванню) є обов`язком суду, зокрема, шляхом надання оцінки доказам поданим стороною із застосуванням критеріїв визначених у статті 126 та частинах 5-7, 9 статті 129 ГПК України.

Такий обов`язок у кожному конкретному випадку реалізовується на засадах змагальності та рівності сторін, шляхом надання сторонам можливості надати свої міркування/заперечення. За наслідками оцінки обставин справи і наведених учасниками справи щодо цього питання обґрунтувань та дослідження поданих стороною доказів за правилами статті 86 ГПК України, суд і ухвалює рішення в цій частині.

Таким чином, у вирішенні заяви сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суд керуючись принципами пропорційності та справедливості, закріпленими у статтях 2 та 15 ГПК України має обов`язок дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Подані стороною докази на підтвердження її витрат підлягають оцінці як з точки зору відповідності цих дій вимогам законодавства (вимогам статей 123, 124, 126, 129 ГПК України), так і їх спрямованості на забезпечення права сторони (на користь якої ухвалене судове рішення) на відшкодування судових витрат.

Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 01.01.2023 між адвокатом Любимій О.М. та ПрАТ "Сумбуд" (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги, за умовами якого адвокат приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надати останньому правову допомогу, зокрема, щодо представництва та захисту інтересів клієнта в судах під час здійснення господарського судочинства.

Згідно з пунктом 3.1 договору розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього договору правову допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього договору. Така додаткова угода може бути викладена у формі додатку до договору, який набуває чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін.

Також, до матеріалів справи ПрАТ "Сумбуд" надано додаткову угоду від 01.01.2025 до договору про надання правничої допомоги, у якій сторони договору продовжили строк його дії до 31.12.2025.

01.08.2025 між адвокатом та клієнтом складено та підписано акт про надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги, у якому його сторони підтвердили, що адвокатом надано, а клієнтом отримано послугу зі складання касаційної скарги від ПрАТ "Сумбуд", поданої до Верховного Суду, на суму 24 000,00 грн.

У той же час, суд апеляційної інстанції зауважує, що додаткової угоди, передбаченої пунктом 5.1 договору, ПрАТ "Сумбуд" суду не надало.

Тобто, у суду апеляційної інстанції відсутня можливість з`ясувати з достовірністю, який порядок обчислення та форма адвокатського гонорару, згідно з умовами договору та додаткових угод до нього, визначені між ПрАТ "Сумбуд" та його адвокатом. Отже, підписання між адвокатом та клієнтом акта про надання правової допомоги від 01.08.2025 не є достатньою підставою для стягнення витрат на послуги адвоката.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.11.2025 у справі №925/233/24.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що у порушення приписів частини 8 статті 129 ГПК України, ані в касаційній скарзі, ані під час розгляду справи у судових засіданнях судом касаційної інстанції, представник ПрАТ "Сумбуд", відповідної заяви щодо підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу та подання доказів на їх обґрунтування не зробив.

Так, відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ПрАТ "Сумбуд" про ухвалення додаткового рішення у справі №920/679/24.

Керуючись статтями 123, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Сумбуд" про ухвалення додаткового рішення у справі №920/679/24 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку, відповідно до статей 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко