ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/3359/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Кочуровської К.О., розглянувши у відкритому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТРАНС-ГАРАНТ

до Селянського (фермерського) господарства ЧАКІР МИРОНА ІВАНОВИЧА

про стягнення 1071401,94грн

за участю представників сторін

від позивача - Костишена В.

від відповідача Мірошніченко А.

До суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ТРАНС-ГАРАНТ до Селянського (фермерського) господарства ЧАКІР МИРОНА ІВАНОВИЧА, якою позивач просить стягнути з урахуванням заяви про виправлення описки, викладеній у відповіді на відзив від 12.12.2025, 1071401,94грн за договором про надання послуг з перевезення автомобільним транспортом № 25 від 01.06.2021, з яких 428450,64грн основного боргу, 142024,35грн інфляційних втрат, 38249,81грн 3% річних та 462677,14грн пені.

Ухвалою від 25.08.2025 відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 08.10.2025. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву протягом 15 днів з дня вручення ухвали, а також суд звернув увагу на необхідність зареєструвати електронний кабінет.

Суд надіслав ухвалу про відкриття провадження на адресу відповідача, яка зазначена в позові та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: с. Глибоке Білгород-Дністровський район Одеської області, вул. Центральна 73.

Ухвала повернулась до суду з відміткою пошти «адресат відсутній».

Згідно з ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвалою від 08.10.2025 розгляд справи відкладено.

17.10.2025 представник відповідача адвокат Мірошніченко А. подав заяву про надання йому доступу до електронної справи, яка була задоволена судом 20.10.2025 відповідно до відмітки відповідального працівника.

Ухвалою від 22.10.2025 продовжено підготовче провадження на 30 днів та за клопотанням відповідача відкладено розгляд справи на 19.11.2025.

31.10.2025 адвокат відповідача Мірошниченко А. подав через Електронний суд відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем за договором було надано послуги на загальну суму 1011566,69грн, які були сплачені відповідачем, сторонами було складено акт звірки розрахунків станом на 31.12.2021 і угодою від 31.12.2021 сторони розірвали договір.

Відповідач не визнає суму 428450,64грн основного боргу, оскільки вона не підтверджена доказами, а саме не надано актів здачі-приймання робіт, товарно-транспортних накладних, податкові накладні на суми 19189,80грн та 395510,40грн в електронному кабінеті ДПІ відсутні, а про податкову накладну на суму 13750,44грн стало відомо з електронного кабінету ДПІ.

12.11.2025 позивач подав відповідь на відзив та просить витребувати докази.

17.11.2025 відповідач подав заперечення.

Ухвалою від 19.11.2025 ухвалено провести підготовче засідання у справі впродовж розумного строку, відкладено розгляд справи на 17.12.2025. Крім того, суд зобов`язав Головне управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) якнайшвидше надати суду копії податкових декларацій з ПДВ СФГ «ЧАКІР МИРОНА ІВАНОВИЧА» включно з додатком 5 (розшифровкою податкового кредиту) в розрізі наявності контрагента ТОВ «Транс-Гарант» за період з 23.10.2021 року по 30.09.2022 року.

Також суд цією ухвалою зобов`язав СЕЛЯНСЬКЕ (ФЕРМЕРСЬКЕ) ГОСПОДАРСТВО "ЧАКІР МИРОНА ІВАНОВИЧА" (Код , 68113, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, село Глибоке, вул. Центральна, будинок 73) якнайшвидше надати суду копії акту приймання-передачі послуг за 23.10.2021 року на суму 13 750,44 грн., акту приймання-передачі послуг за 12.07.2022 року на суму 19 189,80 грн., акту приймання-передачі послуг та рахунку за 30.08.2022 року на суму 395 510,40 грн. а також, за наявності акти звірки, складені та підписані сторонами за Договором №25 від 01.06.2021.

Суд направив ухвалу до електронного кабінету ГУ ДПС в Одеській області, що підтверджується квитанцією № 5137109 від 21.11.2025.

02.12.2025 відповідач подав пояснення, в яких відповідач на виконання ухвали від 19.11.2025 пояснив, що «у відповідача немає жодного документа, який би свідчив про надання послуг з перевезення позивачем по справі у спірний період, а саме від 23.10.2021 р. на суму 13750,44, від 12.07.2022 на суму 19 189,80 грн. та від 30.08.2022 на суму 395 510,40 грн. Відповідач акцентував увагу, що й жодного доказу перевезення/надання послуг з перевезення за спірний період немає і в позивача. Відповідач зазначає, що виконавши всі обов`язки за Договором та провівши звірку взаєморозрахунків, 31.12.2021 р. Сторони вирішили припинити договірні відносини, про що було складено угоду про розірвання договору № 25 від 01.06.2021 р. при цьому було складено акт звірки взаєморозрахунків в період з 01.06.2021 р. по 31.12.2021 р., де було вказано про відсутність заборгованості. Вказані документи були підписані сторонами та скріплені печатками. Ці докази долучались до матеріалів справи стороною відповідача разом із відзивом на позов. Інших доказів, які б могли вплинути на розгляд даної справи сторона відповідача немає, тому ухвала суду не може бути виконаною з об`єктивних причин. Також на усне прохання суду стосовно надання договору № 25 від 01.06.2021р. по можливості кращої якості, долучаємо до матеріалів справи наявну копію договору, яка є на зберіганні у відповідача».

12.12.2025 від ГУ ДПС в Одеській області надійшли копії податкових декларацій з ПДВ по відповідачу за період з 23.10.2021 по 30.09.2022.

Позивач подав 16.12.2025 додаткові пояснення, в яких наполягає на задоволенні позову.

Ухвалою від 14.01.2026 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 18.02.2026.

Розглянувши матеріали справи, суд

встановив:

01.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс-Гарант" (надалі у тексті Позивач, Виконавець) та Селянським «Фермерським» господарством «Чакір Мирона Івановича» (надалі у тексті Відповідач, Замовник) було укладено Договір про надання послуг з перевезення автомобільним транспортом № 25 (надалі у тексті Договір, копія додається).

Відповідно до п. 1.2 Договору, Виконавець зобов`язується організувати та виконати доставку автомобільним транспортом ввіреній йому Замовником вантаж до пункту призначення у встановлений Договором строк та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (Вантажоодержувачу), а Замовник зобов`язується сплатити за організацію та перевезення вантажу встановлену перевізну плату.

За п.2.1. Договору, ціна Договору дорівнює сумарній вартості наданих Виконавцем та прийнятих Замовником послуг, пов`язаних із виконанням перевезення протягом дії цього Договору та складає загальну суму згідно підписаних Актів приймання-передачі робіт (наданих послуг) протягом строку дії Договору.

Згідно з п. 2.3. Договору, плата за транспортні послуги здійснюється у строк протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання рахунку за перевезення. Датою оплати вважається дата надходження коштів на розрахунковий рахунок Виконавця, вказаний у цьому договору та розрахункових дорученнях.

За п.п. 3.1.1., 3.1.8 Виконавець зобов`язаний забезпечити своєчасну подачу транспортних засобів під завантаження в пункт призначення, доставити вантаж до пункту призначення та видати його Замовнику, а натомість за п.п. 3.2.2, 3.2.3. має право на отримання передбаченої компенсації за належне виконання зобов`язань за Договором та має право вимагати від Замовника дотримання строків завантаження/ розвантаження вантажу та строків розрахунку за надані Виконавцем послуги.

За п.3.3.5 Договору Замовник зобов`язаний сплатити вчасно Виконавцю за перевезення вантажу встановлену плату.

За п. 4.9. Договору, за порушення термінів оплати Замовник виплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу без обмеження строку нарахування та інфляцію за прострочений період, якщо не доведе, що прострочення строків оплати послуг сталося внаслідок обставин, яким Замовник фактично не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Згідно з п. 6.1. Договору, договір діє до 31 грудня 2021 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. У випадку, якщо сторона не виявила бажання розірвати договір до 31.12.2021 року, договір вважається продовженим ще на рік на тих же самих умовах без укладення письмової додаткової угоди про продовження терміну дії. Аналогічно, Договір може бути продовжений і на усі наступні роки.

Відповідно до п. 6.2 договір може бути розірвано достроково за взаємною згодою сторін.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Статтею 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Верховний Суд в постанові від 05.07.2019 у справі № 910/4994/18 зазначає, що обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю.

Верховний Суд наголосив, що виходячи зі змісту положень ст. 509, 901, 903 ЦК України, обов`язок замовника оплатити послуги виникає з факту їх надання, а не з факту оформлення передачі послуг актом приймання-передачі виконаних робіт. І лише сам факт складання та підписання сторонами таких актів не є безумовним свідченням реальності господарських операцій за договором, якщо інші обставини свідчать про недостовірність інформації, зазначеної у цих документах (саме такі висновки суди викладають у спорах про стягнення вартості послуг/робіт).

У постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі №905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18, від 01.03.2023 у справі №910/6210/20 зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, Верховний Суд дійшов висновку, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів. Отже, судам належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального надання таких послуг за договором. При цьому Верховний Суд наголошує, що обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю. І такий принцип має обов`язково застосовуватись у спорах між контрагентами, предметом яких є стягнення заборгованості за договорами про надання послуг/виконання робіт.

Позивач зазначає, що на виконання договору ним надані послуги відповідачу на загальну суму 1 440 017,33 грн., сплачено Відповідачем 1 011 566,69 грн., а 428 450,64 грн. залишаються несплаченими.

На підтвердження надання послуг позивач додав до позову акти здачі-приймання робіт (надання послуг) за договором № 25 від 01.06.2021 №141, 142, 143, 144, 146 на загальну суму 936358,03грн.

Відповідач визнав, що позивачем були надані послуги на суму 1 011 566,69 грн, які були повністю сплачені відповідачем.

Відповідач заперечує проти наявності боргу в сумі 428450,64грн, посилаючись на те, що угодою від 31.12.2021 (а.с. 91) договір № 25 від 01.06.2021 розірвано, а також сторонами було складено акт звірки розрахунків (а.с. 90) станом на 31.12.2021, в якому зазначено, що надано послуг на суму 1011566,69грн, які сплачено відповідачем і заборгованість відсутня.

Суд зауважує, що сам по собі акт звірки розрахунків не є первинним документом і не доводить факт господарської операції: поставки, надання послуг тощо. Він має інформаційний характер і лише фіксує стан заборгованості та в окремих випадках рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств, які мають бути підтверджені накладними, актами, платіжками тощо. Таку позицію підтримує Верховний Суд (постанови ВС від 19.04.2018 у справі №905/1198/17, від 05.03.2019 у справі №910/1389/18, від 04.12.2019 у справі №916/1727/17).

Позивач зазначає, що у нього відсутня угода про розірвання договору і акт звірки від 31.12.2021, оскільки директор Паскаль В.М. займає посаду з 17.01.2023.

Позивач вважає, що відповідач не зазначив про наявність у нього оригіналу угоди про розірвання договору і акту звірки.

Суд відхиляє зазначені посилання позивача, оскільки на шостій сторінці відзиву зазначено про наявність у відповідача оригіналів документів, які додані до відзиву.

Щодо посилань позивача на відсутність у нього угоди про розірвання договору і акту звірки від 31.12.2021, то суд зауважує, що це питання ведення діловодства самого позивача і є сферою відповідальності самого позивача.

Позивач зазначає, що надання ним послуг відповідачу на спірну суму 428450,64грн підтверджується наступними доказами:

- 23.10.2021 року ТОВ «Транс-Гарант» надано транспортні послуги Відповідачу у вигляді перевезення с/г продукції (соняшник) на суму 13 750,44 грн., що підтверджуються: Рахунком на оплату №259 від 23.10.2021 року; Податковою накладною №259 від 23.10.2021 року, зареєстрованою у ДПС 08.11.2021.

- 12.07.2022 року ТОВ «Транс-Гарант» надано транспортні послуги Відповідачу у вигляді перевезення с/г продукції (ріпак) на суму 19 189,30 грн., що підтверджуються: Рахунком на оплату №127 від 12.07.2022 року; Податковою накладною №127 від 12.07.2022 року, зареєстрованою у ДПС 04.08.2022.

- 30.08.2022 року ТОВ «Транс-Гарант» надано транспортні послуги Відповідачу у вигляді перевезення с/г продукції (ячмінь) на суму 395 592,00 грн., що підтверджуються: Податковою накладною №138 від 30.08.2022 року, зареєстрованою у ДПС 15.09.2022.

Позивач зазначає, що не має актів приймання-передачі наданих послуг за надання послуг за 23.10.2021 на суму 13 750,44 грн., 12.07.2022 на суму 19 189,80 грн., 30.08.2022 на суму 395 510,40 грн, тому він звертався до відповідача з адвокатськими запитами з проханням надати договір № 25 від 01.06.2021 та первинні документи до нього.

Оскільки позивач не отримав первинних документів від відповідача, то він звернувся до суду з клопотанням про витребування доказів.

Так, ухвалою від 19.11.2025 суд зобов`язав Головне управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) якнайшвидше надати суду копії податкових декларацій з ПДВ СФГ «ЧАКІР МИРОНА ІВАНОВИЧА» включно з додатком 5 (розшифровкою податкового кредиту) в розрізі наявності контрагента ТОВ «Транс-Гарант» за період з 23.10.2021 року по 30.09.2022 року.

Також суд цією ухвалою зобов`язав СЕЛЯНСЬКЕ (ФЕРМЕРСЬКЕ) ГОСПОДАРСТВО "ЧАКІР МИРОНА ІВАНОВИЧА" (Код , 68113, Одеська обл., Білгород-Дністровський р-н, село Глибоке, вул. Центральна, будинок 73) якнайшвидше надати суду копії акту приймання-передачі послуг за 23.10.2021 року на суму 13 750,44 грн., акту приймання-передачі послуг за 12.07.2022 року на суму 19 189,80 грн., акту приймання-передачі послуг та рахунку за 30.08.2022 року на суму 395 510,40 грн. а також, за наявності акти звірки, складені та підписані сторонами за Договором №25 від 01.06.2021.

02.12.2025 відповідач подав пояснення, в яких відповідач на виконання ухвали від 19.11.2025 пояснив, що «у відповідача немає жодного документа, який би свідчив про надання послуг з перевезення позивачем по справі у спірний період, а саме від 23.10.2021 р. на суму 13750,44, від 12.07.2022 на суму 19 189,80 грн. та від 30.08.2022 на суму 395 510,40 грн. Відповідач акцентував увагу, що й жодного доказу перевезення/надання послуг з перевезення за спірний період немає і в позивача. Відповідач зазначає, що виконавши всі обов`язки за Договором та провівши звірку взаєморозрахунків, 31.12.2021 р. Сторони вирішили припинити договірні відносини, про що було складено угоду про розірвання договору № 25 від 01.06.2021 р. при цьому було складено акт звірки взаєморозрахунків в період з 01.06.2021 р. по 31.12.2021 р., де було вказано про відсутність заборгованості. Вказані документи були підписані сторонами та скріплені печатками. Ці докази долучались до матеріалів справи стороною відповідача разом із відзивом на позов. Інших доказів, які б могли вплинути на розгляд даної справи сторона відповідача немає, тому ухвала суду не може бути виконаною з об`єктивних причин. Також на усне прохання суду стосовно надання договору № 25 від 01.06.2021р. по можливості кращої якості, долучаємо до матеріалів справи наявну копію договору, яка є на зберіганні у відповідача».

12.12.2025 від ГУ ДПС в Одеській області надійшли копії податкових декларацій з ПДВ по відповідачу за період з 23.10.2021 по 30.09.2022.

Крім того, рішенням Господарського суду Одеської області від 14.01.2025 у справі №916/3112/24 було задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю ТРАНС-ГАРАНТ та зобов`язано Селянське (фермерське) господарство Чакір Мирона Івановича надати відповідь на адвокатський запит адвоката Адвокатського об`єднання Колт Легкої Олени поданий в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю ТРАНС-ГАРАНТ від 14 березня 2024 року №14-03-7/24 та надати належним чином завірені копії таких документів: Договору №25 від 01.06.2021, укладеного між Селянським (фермерським) господарством Чакір Мирона Івановича (68113, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Глибоке, вул. Центральна, 73, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю ТРАНС-ГАРАНТ (54001, м. Миколаїв, вул. Маріупольська, 16, ), а також такі первинних документи згідно з ним (копії): акти наданих послуг; товарно-транспортні накладні; рахунки; акти звірки взаєморозрахунків.

Постановою державного виконавця Татарбунарського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області від 23.04.2025 відкрито виконавче провадження № 77878929 (а.с. 39) щодо виконання цього рішення, і яке не виконано.

Суд зауважує, що позивач безпідставно посилається на те, що послуги 12.07.2022 та 30.08.2022 надано ним за договором № 25 від 01.06.2021, оскільки як зазначено вище договір було розірвано угодою від 31.12.2021, тобто 12.07.2022 та 30.08.2022 договір вже не діяв.

До того ж, суд дійшов висновку, що позивач не довів надання ним послуг 23.10.2021, 12.07.2022, 30.08.2022 на загальну суму 428450,64грн, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 цього Закону визначено, що первинним є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Крім того, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити як назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо (ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в України").

Згідно з абз. 1 п. 2.5. Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.95 № 88, документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Згідно з п.2.1. Договору, ціна Договору дорівнює сумарній вартості наданих Виконавцем та прийнятих Замовником послуг, пов`язаних із виконанням перевезення протягом дії цього Договору та складає загальну суму згідно підписаних Актів приймання-передачі робіт (наданих послуг) протягом строку дії Договору.

В п. 2.4 договору зазначено, що виконавець (позивач) у розумні строки, але не пізніше 5 робочих днів з дати надання послуг надсилає на адресу замовника наступний пакет документів: оригінал товарно-транспортної накладної з відміткою про отримання вантажу, два екземпляри реєстру таких ТТН, два екземпляри підписаних виконавцем актів приймання-передачі робіт (наданих послуг), оригінал рахунку. Документи, що надіслані виконавцем засобами факсимільного зв`язку або електронною поштою, вважаються такими, що мають юридичну силу до заміни їх на оригінал.

Позивач не надав суду доказів того, що він направляв відповідачу документів, передбачених п. 2.4 договору, тобто не надав суду доказів направлення відповідачу первинних бухгалтерських документів (зокрема актів приймання-передачі робіт (наданих послуг), товарно-транспортних накладних).

Як підтверджується позицією Верховного Суду (постанові від 29.06.2021 у справі № 910/23097/17, постанова від 03.06.2022 у справі № 922/2115/19) , якщо сторона заперечує факт передачі товару за договором поставки за податковими накладними, але одночасно реєструє податкові накладні на придбання товарів від постачальника та формує як покупець податковий кредит за фактом поставки товару на підставі спірних видаткових накладних, і жодним чином не пояснює свої дії та правову підставу виникнення в платника права на податковий кредит з ПДВ за цими накладними, то така поведінка сторін не є добросовісною та розумною. У такому випадку дії сторони з реєстрації податкових накладних засвідчують волю до настання відповідних правових наслідків, тому податкова накладна, виписана однією стороною в договорі (постачальником) на постачання послуг на користь другої сторони (покупця), може бути допустимим доказом факту прийняття товару від контрагента на визначену суму, якщо покупець вчинив юридично значимі дії, зокрема, відобразив податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом. Відповідне доказове значення також мають інші матеріали податкової звітності Відповідача та матеріали Державної податкової служби України, які підтверджують вчиненням юридично значимих дій Відповідачем щодо відповідних поставок за Договором поставки.

Так, дослідивши докази, надані ГУ ДПС в Одеській області на виконання ухвали від 19.11.2025, суд встановив, що за Податковою декларацією за жовтень 2021 року СЕЛЯНСЬКОГО (ФЕРМЕРСЬКОГО) ГОСПОДАРСТВА "ЧАКІР МИРОНА ІВАНОВИЧА" отримано податковий кредит у сумі 2 292 грн., що ставить ПДВ згідно рахунку від 23.10.2021 року на суму 13 750,44 грн. Податковий номер постачальника 82 (ТОВ «Транс-Гарант») вказано у податковій декларації. Таким чином, підтверджено надання транспортних послуг Відповідачу у вигляді перевезення с/г продукції (соняшник) на суму 13 750,44 грн.

Відповідач не надав пояснень щодо отримання податкового кредиту в сумі 2292грн щодо постачальника - 82 (ТОВ «Транс-Гарант»). Доказів наявності інших правовідносин станом на 23.10.2021 між сторонами, ніж ті, що передбачені договором № 25 від 01.06.2021, суду не надано.

Щодо решти позовних вимог про стягнення 414700,2грн то суд відмовляє в їх задоволенні, оскільки позивач не надав суду доказів направлення відповідачу первинних бухгалтерських документів (зокрема актів приймання-передачі робіт (наданих послуг), товарно-транспортних накладних), тобто не довів надання послуг відповідачу, а відповідач в свою чергу не вчинив юридично значимі дії, зокрема, не відобразив податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом.

До того ж, до матеріалів справи не надано актів приймання-передачі виконаних послуг та ТТН на суму 428450,64грн

У зв`язку з простроченням оплати позивач просить стягнути 142024,35грн інфляційних втрат, 38249,81грн 3% річних та 462677,14грн пені, нарахованих за період з 29.10.2021 до 14.08.2025.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.

За п. 4.9. Договору, за порушення термінів оплати Замовник виплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу без обмеження строку нарахування та інфляцію за прострочений період, якщо не доведе, що прострочення строків оплати послуг сталося внаслідок обставин, яким Замовник фактично не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

З огляду на те, що суд визнав обгрунтованими вимоги про стягнення основного боргу частково в сумі 13750,44грн, то і річні, інфляційні та пеня мають нараховуватись на цю суму.

При цьому суд не погоджується з періодом нарахування, який позивач визначив з 29.10.2021 по 14.08.2025.

Так, згідно з п. 2.3. Договору, плата за транспортні послуги здійснюється у строк протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати отримання рахунку за перевезення. Датою оплати вважається дата надходження коштів на розрахунковий рахунок Виконавця, вказаний у цьому договору та розрахункових дорученнях.

Суд зауважує, що на час 23.10.2021 в Україні ще було поняття «банківський день».

Так, відповідно до Інструкції про виконання міжбанківських платіжних операцій в Україні в національній валюті, затв. постановою Правління Національного банку України 16.08.2006 № 320 банківський день це позначений календарною датою проміжок часу, протягом якого виконуються технологічні операції, пов`язані з проведенням міжбанківських платіжних інструкцій через систему електронних платежів Національного банку (далі - СЕП), за умови, що підсумки розрахунків за цими документами відображаються на рахунках учасників СЕП у Національному банку на ту саму дату. Банківський день може включати два і більше календарних днів, якщо міжбанківські платіжні операції через СЕП здійснюються у вихідні, святкові та неробочі дні, що передують даті цього банківського дня. Підсумки розрахунків за міжбанківськими платіжними інструкціями, проведеними через СЕП у вихідні, святкові та неробочі дні, відображаються на рахунках учасників СЕП у Національному банку в перший робочий (операційний) день після вихідних, святкових та неробочих днів.

Однак, з 01.04.2023 зазначена Інструкція втратила чинність, поняття «банківський день» в Україні не використовується у зв`язку з прийняттям постанови Правління Національного банку України від 16.09.2021 № 93 «Про запровадження міжнародного стандарту ISO 20022 у платіжній інфраструктурі України».

Отже, з 1 квітня 2023 року в Україні система переказів функціонує на базі міжнародного стандарту ISO 20022, що означає, що здійснювати міжбанківські платіжні операції можна в будь-який час, не чекаючи ранку чи закінчення вихідних (четверта версія Системи електронних платежів НБУ - СЕП-4). Після запровадження СЕП-4 (після 01.04.2023), в Україні скасовано поняття "банківський день", тобто міжбанківські перекази можуть бути отримані навіть у вихідні чи святкові дні, ввечері та вночі. Попередня версія СЕП надсилала банківські платежі, здійснені ввечері, на ранок наступного дня, а у вихідні - в перший робочий день.

Таким чином, відповідач мав оплатити послуги за рахунком № 259 від 23.10.2021 на суму 13750,44грн протягом 5 банківських днів, тобто до 29.10.2021 включно.

Отже, прострочення має місце з 30.10.2021.

З огляду на викладене, суд наводить власний розрахунок інфляційних, річних та пені:

Основна сума заборгованості за договором:Сума боргу
з 30/10/2021 до 14/08/202513 750,44 грн.
Всього:13 750,44 грн.
Інфляційні витрати:

Останній період (30/10/2021 - 14/08/2025)Індекс інфляції
листопад 2021100,80
грудень 2021100,60
січень 2022101,30
лютий 2022101,60
березень 2022104,50
квітень 2022103,10
травень 2022102,70
червень 2022103,10
липень 2022100,70
серпень 2022101,10
вересень 2022101,90
жовтень 2022102,50
листопад 2022100,70
грудень 2022100,70
січень 2023100,80
лютий 2023100,70
березень 2023101,50
квітень 2023100,20
травень 2023100,50
червень 2023100,80
липень 202399,40
серпень 202398,60
вересень 2023100,50
жовтень 2023100,80
листопад 2023100,50
грудень 2023100,70
січень 2024100,40
лютий 2024100,30
березень 2024100,50
квітень 2024100,20
травень 2024100,60
червень 2024102,20
липень 2024100,00
серпень 2024100,60
вересень 2024101,50
жовтень 2024101,80
листопад 2024101,90
грудень 2024101,40
січень 2025101,20
лютий 2025100,80
березень 2025101,50
квітень 2025100,70
травень 2025101,30
червень 2025100,80
липень 202599,80
Розрахунок здійснюється за формулою

ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 )

ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

......

ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період

IIc (100,80 : 100) (100,60 : 100) (101,30 : 100) (101,60 : 100) (104,50 : 100) (103,10 : 100) (102,70 : 100) (103,10 : 100) (100,70 : 100) (101,10 : 100) (101,90 : 100) (102,50 : 100) (100,70 : 100) (100,70 : 100) (100,80 : 100) (100,70 : 100) (101,50 : 100) (100,20 : 100) (100,50 : 100) (100,80 : 100) (99,40 : 100) (98,60 : 100) (100,50 : 100) (100,80 : 100) (100,50 : 100) (100,70 : 100) (100,40 : 100) (100,30 : 100) (100,50 : 100) (100,20 : 100) (100,60 : 100) (102,20 : 100) (100,00 : 100) (100,60 : 100) (101,50 : 100) (101,80 : 100) (101,90 : 100) (101,40 : 100) (101,20 : 100) (100,80 : 100) (101,50 : 100) (100,70 : 100) (101,30 : 100) (100,80 : 100) (99,80 : 100) = 1.60515677

Інфляційне збільшення:

13 750,44 x 1.60515677 - 13 750,44 = 8 321,17 грн.

3% річних

Розрахунок здійснюється за формулою:

Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де

С - сума заборгованості,

Д - кількість днів прострочення.

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 30/10/2021 до 31/12/2023 13 750,44 x 3 % x 793 : 365 : 100793896,23 грн.
з 01/01/2024 до 31/12/2024 13 750,44 x 3 % x 366 : 366 : 100366412,51 грн.
з 01/01/2025 до 14/08/2025 13 750,44 x 3 % x 226 : 365 : 100226255,42 грн.
Всього розмір 3% річних становить 1 564,16 грн.

Основна сума заборгованості за договором:Сума боргу
з 30/10/2021 до 14/08/202513 750,44 грн.
Всього:13 750,44 грн.
Подвійна облікова ставка:

Період 1 (30/10/2021 - 14/08/2025)

Сума боргуПеріод заборгованостіКількість днів прострочкиРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за весь період прострочення
13 750,4430.10.2021 - 09.12.2021418,500.047262,58
13 750,4410.12.2021 - 20.01.2022429,000.049284,80
13 750,4421.01.2022 - 02.06.202213310,000.0551 002,09
13 750,4403.06.2022 - 27.07.202342025,000.1377 911,21
13 750,4428.07.2023 - 14.09.20234922,000.121812,22
13 750,4415.09.2023 - 26.10.20234220,000.110632,90
13 750,4427.10.2023 - 14.12.20234916,000.088590,70
13 750,4415.12.2023 - 31.12.20231715,000.082192,13
13 750,4401.01.2024 - 14.03.20247415,000.082834,04
13 750,4415.03.2024 - 25.04.20244214,500.079457,60
13 750,4426.04.2024 - 13.06.20244913,500.074497,04
13 750,4414.06.2024 - 12.12.202418213,000.0711 777,79
13 750,4413.12.2024 - 31.12.20241913,500.074192,73
13 750,4401.01.2025 - 23.01.20252313,500.074233,95
13 750,4424.01.2025 - 06.03.20254214,500.079458,85
13 750,4407.03.2025 - 14.08.202516115,500.0851 880,23
Розрахунок суми пені здійснюється за формулою:

Пеня = С x 2УСД x Д : 100, де

С - сума заборгованості за період,

2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення,

Д - кількість днів прострочення.

Період 1 (30/10/2021 - 14/08/2025)

Період розрахункуКількість днів у періодіСума
30.10.2021 - 09.12.2021 : 8,50 (облікова ставка НБУ) 13 750,44 (Сума боргу) x (2 x 8,50 : 365) x 41 днів (прострочення) : 10041262,58 грн.
10.12.2021 - 20.01.2022 : 9,00 (облікова ставка НБУ) 13 750,44 (Сума боргу) x (2 x 9,00 : 365) x 42 днів (прострочення) : 10042284,80 грн.
21.01.2022 - 02.06.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 13 750,44 (Сума боргу) x (2 x 10,00 : 365) x 133 днів (прострочення) : 1001331 002,09 грн.
03.06.2022 - 27.07.2023 : 25,00 (облікова ставка НБУ) 13 750,44 (Сума боргу) x (2 x 25,00 : 365) x 420 днів (прострочення) : 1004207 911,21 грн.
28.07.2023 - 14.09.2023 : 22,00 (облікова ставка НБУ) 13 750,44 (Сума боргу) x (2 x 22,00 : 365) x 49 днів (прострочення) : 10049812,22 грн.
15.09.2023 - 26.10.2023 : 20,00 (облікова ставка НБУ) 13 750,44 (Сума боргу) x (2 x 20,00 : 365) x 42 днів (прострочення) : 10042632,90 грн.
27.10.2023 - 14.12.2023 : 16,00 (облікова ставка НБУ) 13 750,44 (Сума боргу) x (2 x 16,00 : 365) x 49 днів (прострочення) : 10049590,70 грн.
15.12.2023 - 31.12.2023 : 15,00 (облікова ставка НБУ) 13 750,44 (Сума боргу) x (2 x 15,00 : 365) x 17 днів (прострочення) : 10017192,13 грн.
01.01.2024 - 14.03.2024 : 15,00 (облікова ставка НБУ) 13 750,44 (Сума боргу) x (2 x 15,00 : 366 ) x 74 днів (прострочення) : 10074834,04 грн.
15.03.2024 - 25.04.2024 : 14,50 (облікова ставка НБУ) 13 750,44 (Сума боргу) x (2 x 14,50 : 366 ) x 42 днів (прострочення) : 10042457,60 грн.
26.04.2024 - 13.06.2024 : 13,50 (облікова ставка НБУ) 13 750,44 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 366 ) x 49 днів (прострочення) : 10049497,04 грн.
14.06.2024 - 12.12.2024 : 13,00 (облікова ставка НБУ) 13 750,44 (Сума боргу) x (2 x 13,00 : 366 ) x 182 днів (прострочення) : 1001821 777,79 грн.
13.12.2024 - 31.12.2024 : 13,50 (облікова ставка НБУ) 13 750,44 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 366 ) x 19 днів (прострочення) : 10019192,73 грн.
01.01.2025 - 23.01.2025 : 13,50 (облікова ставка НБУ) 13 750,44 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 365) x 23 днів (прострочення) : 10023233,95 грн.
24.01.2025 - 06.03.2025 : 14,50 (облікова ставка НБУ) 13 750,44 (Сума боргу) x (2 x 14,50 : 365) x 42 днів (прострочення) : 10042458,85 грн.
07.03.2025 - 14.08.2025 : 15,50 (облікова ставка НБУ) 13 750,44 (Сума боргу) x (2 x 15,50 : 365) x 161 днів (прострочення) : 1001611 880,23 грн.
Всього штрафних санкцій за період: 18 020,86 грн.
Всього розмір пені становить 18 020,86 грн.

Отже, з відповідача підлягає стягненню 18020,86грн пені, 8321,17грн інфляційних та 1564,16грн 3% річних.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги частково.

Витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 129 ГПК України.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 46, 129, 191, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства ЧАКІР МИРОНА ІВАНОВИЧА (код 21014495, с. Глибоке Білгород-Дністровського району Одеської області, вул. Центральна, 73) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТРАНС-ГАРАНТ (код 40518536, м. Миколаїв вул. Маріупольська, 16) 13750,44грн основного боргу, 18020,86грн пені, 8321,17грн інфляційних та 1564,16грн 3% річних та 499,88грн судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11 березня 2026 р.

Суддя В.В. Литвинова