ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року м. ХарківСправа № 922/2823/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Шаповаловій Д.С.

розглянувши матеріали у справі та заяву (вх. № 4808/26 від 26.02.2026 року) про ухвалення додаткового рішення

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТР-ХОРС, 62403, Харківська обл., смт. Бабаї, вул. Вторчерметівська, буд. 4 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк", 04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4
до Держави Російська Федерація в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації, 125993, Російська Федерація, м. Москва, вул. Велика Дмитрівська, буд. 15а, к. 1, МПС-3
простягнення коштів
за участю представників сторін:

заявника (позивача): не з`явився;

відповідача: не з`явився;

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк": не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР-ХОРС» звернулось до Господарського суду Харківської області із позовом до Держави Російська Федерація в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації про стягнення суми спричинених реальних збитків, що виникли внаслідок російської збройної агресії проти України, у розмірі 113 656 756,64 грн., що еквівалентно 2 917 040,00 доларам США, що складаються зі: 1) збитків, понесених внаслідок пошкодження Адміністративно-побутової будівлі з торгівельними приміщеннями літ. «А-3», «А1-1», «Апд» загальною площею 3477,50 кв. м. у розмірі 2 756 297,23 грн., що еквівалентно 70 679,00 доларам США; 2) збитків, понесених внаслідок пошкодження адміністративно-технічного корпусу із СТО літ. «Б-2», «Б1-1», «Б2-1», «б,б1,б2,б3,б4» загальною площею 728,50 кв. м. у розмірі 1 502 786,62 грн., що еквівалентно 41 095,00 доларам США; 3) збитків, понесених внаслідок пошкодження ремонтного корпусу зі складським навісом літ. «В-1», «в», «В», «в2» загальною площею 1155,40 кв. м. у розмірі 109 391 372,79 грн., що еквівалентно 2 805 094,00 доларам США, збитків, понесених внаслідок проведення технічних обстежень пошкоджених будівель та підготовки за результатами обстежень технічних звітів у розмірі 6 300,00 грн., що еквівалентно 172,00 доларам США (із урахуванням заяви позивача (вх. № 20456/25 від 08.09.2025 року).

Рішенням суд від 26.12.2025 року у позові відмовлено частково. Стягнуто з Держави Російська Федерація в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТР-ХОРС суму спричинених реальних збитків, що виникли внаслідок російської збройної агресії проти України, у розмірі 113 650 456,60 грн., що еквівалентно 2 916 868,00 доларам США", що складаються зі: - збитків, понесених внаслідок пошкодження Адміністративно-побутової будівлі з торгівельними приміщеннями літ. "А-3", "А1-1", "Апд" загальною площею 3477,50 кв. м. у розмірі 2 756 297,23 грн., що еквівалентно 70 679,00 доларам США; - збитків, понесених внаслідок пошкодження адміністративно-технічного корпусу із СТО літ. "Б-2", "Б1-1", "Б2-1", "б,б1,б2,б3,б4" загальною площею 728,50 кв. м. у розмірі 1 502 786,62 грн., що еквівалентно 41 095,00 доларам США; - збитків, понесених внаслідок пошкодження ремонтного корпусу зі складським навісом літ. "В-1", "в", "В", "в2" загальною площею 1155,40 кв. м. у розмірі 109 391 372,75 грн., що еквівалентно 2 805 094,00 доларам США. В частині стягнення 0,04 грн. - відмовлено. Збитків, понесених внаслідок проведення технічних обстежень пошкоджених будівель та підготовки за результатами обстежень технічних звітів у розмірі 6 300,00 грн., що еквівалентно 172,00 доларам США відмовлено. Стягнуто з Держави Російська Федерація в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації на користь Державного бюджету України 1 059 800, 00 грн. судового збору.

20.01.2026 року на виконання рішення суду від 26.12.2025 року було видано відповідні накази.

17.02.2026 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР-ХОРС» через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 4036/26) про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою суду від 19.02.2026 року заяву (вх. № 4036/26 від 17.02.2026 року) Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР-ХОРС» про ухвалення додаткового рішення повернуто без розгляду.

26.02.2026 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР-ХОРС» через канцелярію суду надійшла заява (вх. № 4808/26 від 26.02.2026 року) про ухвалення додаткового рішення, у якій останній, просить суд, прийняти цю заяву до розгляду. Ухвалити додаткове рішення у справі № 922/2823/25. Стягнути з держави Російська Федерація в особі Генеральної Прокуратури Російської Федерації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦЕНТР-ХОРС» судові витрати, а саме витрати пов`язані із залученням експерта та проведення експертиз у розмірі 75 000,00 грн.

Ухвалою суду від 27.02.2026 року прийнято заяву (вх. № 4808/26 від 26.02.2026 року) Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТР-ХОРС про ухвалення додаткового рішення, та призначено її до розгляду у судовому засіданні на "03" березня 2026 р. о(б) 11:40 год. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою. Запропоновано учасникам справи надати письмові пояснення (заперечення) щодо заяви (вх. № 4808/26 від 26.02.2026 року) Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТР-ХОРС про ухвалення додаткового рішення у строк по 03.03.2026 року до 11:00 год. Зобов`язано позивача надати письмові пояснення щодо заяви (вх. № 4808/26 від 26.02.2026 року) про ухвалення додаткового рішення із урахуванням прохальної частини позовної заяви та судового засідання у справі від 26.12.2026 року в частині заявленої до стягнення у заяві суми у розмірі 75 000,00 грн. у строк по 03.03.2026 року до 11:00 год.

03.03.2026 року від заявника (позивача) через канцелярію суду надійшли письмові пояснення (вх. № 5158/26).

03.03.2026 року від заявника (позивача) через канцелярію суду надійшло клопотання (вх. № 5160/26) про розгляд справи без участі представника.

Ухвалою суду від 03.03.2026 року. яку занесено до протоколу судового засідання, вищевказані документи, судом долучено до матеріалів справи.

Уповноважені представники сторін у призначене судове засідання з розгляду заяви (вх. № 4808/26 від 26.02.2026 року) Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТР-ХОРС про ухвалення додаткового рішення не з`явились.

Суд. дослідивши матеріали справи, та клопотання представника заявника (вх. № 5160/26 від 03.03.2026 року) про розгляд справи без участі, дійшов до висновку, що вказане клопотання не суперечить вимогам Господарського процесуального кодексу України, а тому, підлягає до задоволення.

Суд у судовому засіданні 03.03.2026 року перейшов до стадії ухвалення судового рішення (додаткового).

Частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

При цьому, оскільки у судове засіданні 03.03.2026 року уповноважені представники сторін не з`явились, судом у відповідності до вимог Господарського процесуального кодексу України було підписано рішення (додаткове) скорочене (вступну та резолютивну) його частини без його проголошення.

Розглянувши заяву (вх. № 4808/26 від 26.02.2026 року) Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТР-ХОРС про ухвалення додаткового рішення, суд виходить з наступного.

В обґрунтування наданої до суду заяви, заявник (позивач) зокрема зазначає, що рішенням від 26.12.2025 року суд відмовив у позові частково. Вказаним рішенням не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме витрат, пов`язаних з розглядом справи, у зв`язку із чим, позивач, керуючись статтею 244 Господарського процесуального кодексу України, звертається до суду з проханням ухвалити додаткове рішення суду у цій справі для вирішення питання про судові витрати.

Також, позивач зазначає, що останній під час підготовки позовної заяви до подання до суду поніс витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме витрати пов`язані з залученням експерта та проведення експертиз. У розділі 10 позовної заяви позивач навів попередній розрахунок суми судових витрат включно з витратами на проведення незалежної оцінки збитків. Також позивач просив стягнути з Російської Федерації судові витрати у пункті 4 прохальної частини позовної заяви. Розмір витрат позивача на залучення оцінювача та проведення оцінки реальних збитків становить 75 000,00 грн. Вказане підтверджується доказами, доданими до позовної заяви, а саме: - договором № Б-21/08/23/04 на виконання послуг по незалежній оцінці від 21.08.2023 року; - актом виконаних робіт з оцінки до договору № Б-21/08/23/04; - платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 28.10.2024 року; - договором № Б-21/08/23/05 на виконання послуг по незалежній оцінці від 21.08.2023 року; - актом виконаних робіт з оцінки до договору № Б-21/08/23/05; - платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 28.10.2024 року; - договором № Б-21/08/23/06 на виконання послуг по незалежній оцінці від 21.08.2023 року; - актом виконаних робіт з оцінки до договору № Б-21/08/23/06; - платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 28.10.2024 року; - випискою з особового рахунку за період з 28.10.2024 року по 28.10.2024 року. У зв`язку із чим, просить суд, стягнути такі витрати із відповідача.

Відповідно до вимог статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, як зазначено у частині 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно частин 4, 5 статті 127 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим, в частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, позивачем по тексту позовної заяви було зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, які позивач поніс і очікує понести складаються з:

1. Витрат на професійну правничу допомогу. Позивач очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. Позивач, керуючись абзацом 2 частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, робить заяву про те, що подасть докази на підтвердження вказаних витрат протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду.

2. Витрат на проведення незалежної оцінки збитків. Позивач поніс витрати на проведення незалежної оцінки збитків розмірі 75 000,00 грн. Так, до цієї позовної заяви додано:

1) звіт про оцінку розміру реальних збитків № Б-21/08/23/04 від 01.04.2024 року щодо адміністративнопобутової будівлі з торгівельними приміщеннями літ. «А-3», «А1-1», «Апд»;

2) звіт про оцінку розміру реальних збитків № Б-21/08/23/05 від 21.08.2023 року щодо адміністративнотехнічного корпусу з СТО літ. «Б-2», «Б1-1», «Б2-1», «б,б1,б2,б3,б4»;

3) звіт про оцінку розміру реальних збитків № Б-21/08/23/06 від 01.04.2024 року щодо ремонтного корпусу зі складським навісом літ. «В-1», «в», «В», «в2».

Вказані звіти за твердженнями позивача, були підготовлені для подання до суду в якості доказів на підтвердження розміру понесених позивачем збитків внаслідок протиправних дій відповідача. Докази, що підтверджують розмір понесених витрат на підготовку звітів, додані до цієї позовної заяви і включають: - копії договорів на виконання послуг по незалежній оцінці; - копії актів виконаних робіт; - копії платіжних інструкцій кредитового переказу коштів; - копія виписки з особового рахунку.

Крім того, у прохальній частині позовної заяви, позивач просив суд, стягнути з відповідача судові витрати.

Разом із тим згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі Баришевський проти України (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі Двойних проти України (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі Меріт проти України (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Частиною 4 статті 127 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Як вбачається із матеріалів заяви (вх. № 4808/26 від 26.02.2026 року) Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТР-ХОРС про ухвалення додаткового рішення, останній, просить суд, стягнути з відповідача судові витрати, а саме витрати пов`язані із залученням експерта та проведення експертиз у розмірі 75 000,00 грн.

У підтвердження вказаної суми, позивачем до позовної заяви було додано:

1. договір № Б-21/08/23/04 на виконання послуг по незалежній оцінці від 21.08.2023 року укладений між Товарною біржею «УРТБ» (виконавець) та ТОВ «Центр Хорс» (замовник). Пунктом 2.1. договору визначено, що вартість робіт по даному договору становить 25 000,00 грн., ПДВ не передбачено;

- акт виконаних робіт з оцінки від 30.06.2024 року на суму 25 000,00 грн.;

- платіжна інструкція кредитового переказу коштів від 28.10.2024 року № 546133 на суму 25 000,00 грн.;

2. договір № Б-21/08/23/05 на виконання послуг по незалежній оцінці від 21.08.2023 року укладений між Товарною біржею «УРТБ» (виконавець) та ТОВ «Центр Хорс» (замовник). Пунктом 2.1. договору визначено, що вартість робіт по даному договору становить 25 000,00 грн., ПДВ не передбачено;

- акт виконаних робіт з оцінки від 30.06.2024 року на суму 25 000,00 грн.;

- платіжна інструкція кредитового переказу коштів від 28.10.2024 року № 546134 на суму 25 000,00 грн.;

3. договором № Б-21/08/23/06 на виконання послуг по незалежній оцінці від 21.08.2023 року укладений між Товарною біржею «УРТБ» (виконавець) та ТОВ «Центр Хорс» (замовник). Пунктом 2.1. договору визначено, що вартість робіт по даному договору становить 25 000,00 грн., ПДВ не передбачено;

- акт виконаних робіт з оцінки від 30.06.2024 року на суму 25 000,00 грн.;

- платіжна інструкція кредитового переказу коштів від 28.10.2024 року № 546135 на суму 25 000,00 грн.;

Також. позивачем було додано до позовної заяви виписку банку по рахунку позивача за період з 28.10.2024 року по 28.10.2024 року.

Судом, здійснено перевірку заявленої позивачем до стягнення із відповідача суми судових витрат, та встановлено, що загальна сума становить 75 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення із відповідача судових витрат пов`язаних із залученням експерта та проведення експертиз у загальному розмірі 75 000,00 грн. є обґрунтованими.

Згідно з частинами 2, 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог частини 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, за його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши надані позивачем докази, враховуючи конкретні обставини справи, враховуючи принципи розумності, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви (вх. № 4808/26 від 26.02.2026 року) Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТР-ХОРС про ухвалення додаткового рішення, та про стягнення із відповідача на користь позивача судових витрат, а саме витрат пов`язаних із залученням експерта та проведення експертиз у розмірі 75 000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 232-236, 244, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника заявника (позивача) (вх. № 5160/26 від 03.03.2026 року) про розгляд справи без участі задовольнити.

Заяву (вх. № 4808/26 від 26.02.2026 року) Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТР-ХОРС про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з Держави Російська Федерація в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації (125993, Російська Федерація, м. Москва, вул. Велика Дмитрівська, буд. 15а, к. 1, МПС-3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТР-ХОРС (62403, Харківська обл., смт. Бабаї, вул. Вторчерметівська, буд. 4, ) судові витрати, а саме витрати пов`язані із залученням експерта та проведення експертиз у розмірі 75 000,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням (додатковим) законної сили.

Рішення (додаткове) господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення (додаткове) може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Реквізити сторін:

заявника (позивача): Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТР-ХОРС (62403, Харківська обл., смт. Бабаї, вул. Вторчерметівська, буд. 4, );

відповідача: Держави Російська Федерація в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації (125993, Російська Федерація, м. Москва, вул. Велика Дмитрівська, буд. 15а, к. 1, МПС-3);

3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Акціонерне товариство "Перший український міжнародний банк" (04070, м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ).

Повне рішення (додаткове) складено "03" березня 2026 року

Суддя О.О. Ємельянова