УХВАЛА

04 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 903/933/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранця О. М. - головуючого, Кролевець О. А., Мамалуя О. О.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ"

на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Петухова М.Г., Гудак А.В., Олексюк Г.Є.

від 12.02.2026 (повний текст складено 12.02.2026)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Блектрейд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ"

про стягнення 21 044 700 грн,

ВСТАНОВИВ:

24.09.2025 через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява (сформована 23.09.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю "Блектрейд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ" про стягнення 22 157 400 грн заборгованості за 21 договором купівлі-продажу.

24.11.2025 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку зі сплатою відповідачем боргу в сумі 656 000 грн.

24.11.2025 надійшла заява позивача про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 456 700 грн за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 05079/2746 від 15.05.2025, оскільки відповідачем здійснено добровільне погашення заборгованості в цій частині.

Враховуючи часткову оплату боргу відповідачем, суд протокольною ухвалою від 25.11.2025 задовольнив заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, у зв`язку з чим ціна позову становила 21 501 400 грн.

Ухвалою суду від 25.11.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Блектрейд" від 24.11.2025 про закриття провадження у справі задоволено; закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору провадження у справі у частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Блектрейд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ" про стягнення 456 700 грн.

Господарський суд Волинської області рішенням від 11.12.2025 у справі № 903/933/25 позов задовольнив; стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Блектрейд" 21 044 700 грн основного боргу, 252 536,40 грн витрат по сплаті судового збору, а всього: 21 297 236,40 грн. Ухвалив Головному управлінню Державної казначейської служби України у Волинській області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Блектрейд" судовий збір у сумі 13 352,40 грн, сплачений згідно платіжної інструкції кредитного переказу коштів від 02.10.2025 №66 в сумі 265 888,80 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "НКЮ" звернулося з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, відповідно до якої просило рішення Господарського суду Волинської області від 11.12.2025 у справі № 903/933/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 у справі № 903/933/25 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ" на рішення Господарського суду Волинської області від 11.12.2025 у справі № 903/933/25 залишено без руху; зобов`язано скаржника усунути, протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки та надати суду докази сплати судового збору у розмірі 378 804,60 грн в порядку визначеному Законом України "Про судовий збір". Роз`яснено скаржнику, що при невиконанні вимог цієї ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

В подальшому, від скаржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ" надійшла заява про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2026 у справі № 903/933/25 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "НКЮ" в задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору; запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "НКЮ" в строк до 09.02.2026 виконати вимоги ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 у справі № 903/933/25 про залишення апеляційної скарги без руху; роз`яснено скаржнику, що при невиконанні вимог ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 у справі № 903/933/25, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

В подальшому, від Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ" надійшла заява про уточнення вимог апеляційної скарги та усунення недоліків, в котрій відповідач зазначив, що на виконання вимог суду, діючи в межах процесуальних строків, він цією заявою:

- уточнює (змінює) обсяг вимог апеляційної скарги;

- надає докази сплати судового збору у розмірі, що відповідає уточненій ціні позову в оскаржуваній частині;

- надає розширене правове обґрунтування незаконності рішення суду в оскаржуваній частині.

Оскаржуваною ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2026 у справі № 903/933/25 залишено без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ" від 09.02.2026 вх. № 1153/26 про усунення недоліків у частині зміни апеляційної скарги; повернуто апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Волинської області від 11.12.2025 у справі № 903/933/25 - Товариству з обмеженою відповідальністю "НКЮ".

13.02.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "НКЮ" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2026 у справі № 903/933/25.

Склад колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду визначено відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.02.2026 (головуючий суддя - Баранець О.М., судді Кролевець О.А., Мамалуй О.О.).

18.02.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Блектрейд" до Верховного Суду надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ" на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2026 у справі № 903/933/25 на підставі ч. 2 ст. 293 ГПК України; клопотання про визнання дій ТОВ "НКЮ" щодо одночасного оскарження ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2026 у справі № 903/933/25 та подання апеляційної скарги від 13.02.2026 на рішення Господарського суду Волинської області від 11.12.2025 у справі № 903/933/25 зловживанням процесуальними правами; клопотання про застосування до ТОВ "НКЮ" заходів процесуального примусу у вигляді штрафу за зловживання процесуальними правами.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ", колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження за вказаною касаційною скаргою слід відмовити, з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

Однією з конституційних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України). Забезпечення права на апеляційний перегляд справи визначено також серед основних засад (принципів) господарського судочинства (пункт 8 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Як вже зазначалось, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 у справі № 903/933/25 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ" на рішення Господарського суду Волинської області від 11.12.2025 у справі № 903/933/25 було залишено без руху; зобов`язано скаржника усунути, протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки та надати суду докази сплати судового збору у розмірі 378 804,60 грн в порядку визначеному Законом України "Про судовий збір". Роз`яснено скаржнику, що при невиконанні вимог цієї ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

В подальшому, від скаржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ" надійшла заява про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2026 у справі № 903/933/25 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "НКЮ" в задоволенні заяви про відстрочення сплати судового збору; запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "НКЮ" в строк до 09.02.2026 виконати вимоги ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 у справі № 903/933/25 про залишення апеляційної скарги без руху; роз`яснено скаржнику, що при невиконанні вимог ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 у справі № 903/933/25, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Як зазначено судом апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі від 12.02.2026, від Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ" на усунення недоліків апеляційної скарги подано заяву, за змістом якої скаржник змінює вимоги та доводи апеляційної скарги, а також додає докази часткової сплати судового збору.

Відповідно до частин першої та другої статті 266 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження. У разі доповнення чи зміни апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна подати докази про надсилання копій відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу. В іншому разі суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Згідно з частиною третьою статті 266 Господарського процесуального кодексу України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відкликати її до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. У разі відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження. Визнання апеляційної скарги іншою стороною враховується судом апеляційної інстанції у частині наявності або відсутності фактів, які мають значення для вирішення справи (ч. 4 ст. 266 ГПК України).

Отже, вказана норма розділяє етапи апеляційного провадження, а також строк, протягом якого особа має можливість доповнити чи змінити апеляційну скаргу, відкликати апеляційну скаргу, відмовитися від апеляційної скарги, а саме:

доповнити чи змінити - протягом строку на апеляційне оскарження;

відкликати - до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження;

відмовитися - після відкриття апеляційного провадження, оскільки наслідком такої дії є закриття апеляційного провадження.

Судом апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі від 12.02.2026 встановлено, що подана Товариством з обмеженою відповідальністю "НКЮ" заява про уточнення вимог апеляційної скарги направлена саме на зміну апеляційної скарги, а не на відмову від вимог апеляційної скарги.

За приписами ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

В силу вимог частин шостої та сьомої статті 116 Господарського процесуального кодексу України останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що скорочене рішення Господарського суду Волинської області у справі № 903/933/25 проголошене 11.12.2025, а його повний текст складено 19.12.2025, а тому останнім днем на подання апеляційної скарги було 08.01.2026.

Приписами частини першої статті 266 Господарського процесуального кодексу України визначено, що особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.

Статтею 118 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Системний аналіз приписів ч. 1 ст. 266 та ст. 118 Господарського процесуального кодексу України свідчить про запровадження законодавцем процесуального імперативу стосовно залишення без розгляду судом доповнень чи змін апеляційної скарги, поданих поза межами строку на апеляційне оскарження. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 28.01.2022 у справі № 920/617/19, від 12.08.2024 у справі № 907/34/24.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Волинської області від 11.12.2025 у справі № 903/933/25 закінчився 08.01.2026, а відповідна заява була подана скаржником - 09.02.2026, тобто із пропуском вказаного строку і відповідачем не порушувалось питання про його поновлення.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов в оскаржуваній ухвалі правомірного висновку про залишення без розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ" щодо зміни апеляційної скарги в розумінні вимог ч. 1 ст. 266 ГПК України.

Також, колегія суддів суду апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі від 12.02.2026 встановила, що скаржником не було сплачено судовий збір в повному розмірі (387 804,60 грн), а сплачено лише його частину (29 952,00 грн), а отже, станом на 12.02.2026 скаржником не в повній мірі було усунуто недоліки апеляційної скарги, вказані в ухвалі Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 у справі № 903/933/25 про залишення апеляційної скарги без руху, а саме: не подано доказів сплати судового збору у розмірі 378 804,60 грн в порядку визначеному Законом України "Про судовий збір", що є підставою для повернення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

За умовами ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо особа не усунула недоліки поданої заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулась з такою заявою.

Згідно частин 6, 7 статті 260 Господарського процесуального кодексу України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що апеляційний господарський суд, надавши додатковий строк для усунення недоліків апеляційної скарги (сплати судового збору), надав скаржнику можливість усунути недоліки його ж апеляційної скарги, проте, як встановлено судом апеляційної інстанції, останній судовий збір у встановленому розмірі не сплатив, а подав заяву про зміну апеляційної скарги з порушенням строків, установлених процесуальним законом, і не просив суд їх поновити.

Таким чином, повернення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ" зумовлено процесуальною поведінкою самого скаржника, при цьому суд апеляційної інстанції не обмежив його права на доступ до правосуддя.

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівність фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статті 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

Європейський суд з прав людини в рішенні "Креуз проти Польщі" у справі від 19.06.2001 №28249/95 зазначив, що «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Отже, судовий збір сам по собі не обмежує право особи на справедливий суд.

У зв`язку із неусуненням недоліку апеляційної скарги щодо сплати судового збору, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі від 12.02.2026, керуючись вимогами статей 174 та 260 Господарського процесуального кодексу України, дійшов з дотриманням норм процесуального права правомірного висновку про повернення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ" на рішення Господарського суду Волинської області від 11.12.2025 у справі № 903/933/25 скаржнику.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанцій та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування судом норм права.

З огляду на зазначене, правильне застосування Північно-західним апеляційним господарським судом норм Господарського процесуального кодексу України при прийняті ухвали від 12.02.2026 про залишення без розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ" від 09.02.2026 вх. № 1153/26 про усунення недоліків у частині зміни апеляційної скарги та про повернення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ" на рішення Господарського суду Волинської області від 11.12.2025 у справі № 903/933/25 скаржнику - без розгляду, є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм, а отже касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ" на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2026 у справі № 903/933/25 є необґрунтованою.

Частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 903/933/25 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ" на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2026, на підставі ч. 2 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України, а відтак, підлягають частковому задоволенню заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Блектрейд" проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ" на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2026 у справі № 903/933/25.

Щодо клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю "Блектрейд" про визнання дій ТОВ "НКЮ" щодо одночасного оскарження ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2026 у справі № 903/933/25 та подання апеляційної скарги від 13.02.2026 на рішення Господарського суду Волинської області від 11.12.2025 у справі № 903/933/25 зловживанням процесуальними правами, та про застосування в зв`язку з цим до ТОВ "НКЮ" заходів процесуального примусу у вигляді штрафу, колегія суддів зазначає.

Процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ з метою їх правильного вирішення, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду справи, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

Частинами першою та другою статті 43 Господарського процесуального кодексу України унормовано обов`язок учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами, й те, що зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Отже, суд може визнати зловживанням процесуальними правами саме конкретні дії учасників судового процесу.

Оскарженням ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2026 у справі № 903/933/25 та поданням апеляційної скарги від 13.02.2026 на рішення Господарського суду Волинської області від 11.12.2025 у справі № 903/933/25 Товариство з обмеженою відповідальністю "НКЮ" реалізувало своє право, передбачене ГПК України, на оскарження судових рішень.

Суд звертає увагу, що при вирішенні питань про визнання тих чи інших дій учасника справи зловживанням процесуальними правами, позиція інших учасників справи є важливою, але не вирішальною, оскільки законодавець відносить ці повноваження до виключної компетенції судів та не ставить розв`язання цих задач у залежність від волі учасників справи.

З урахуванням викладеного, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю "Блектрейд" про визнання дій ТОВ "НКЮ" щодо одночасного оскарження ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2026 у справі № 903/933/25 та подання апеляційної скарги від 13.02.2026 на рішення Господарського суду Волинської області від 11.12.2025 у справі № 903/933/25 зловживанням процесуальними правами, та про застосування в зв`язку з цим до ТОВ "НКЮ" заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

Керуючись статтями 234, 235, частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 903/933/25 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ" на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2026.

2. Відмовити у задоволенні клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю "Блектрейд" про визнання дій Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ" щодо одночасного оскарження ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.02.2026 у справі № 903/933/25 та подання апеляційної скарги від 13.02.2026 на рішення Господарського суду Волинської області від 11.12.2025 у справі № 903/933/25 зловживанням процесуальними правами, та про застосування в зв`язку з цим до Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ" заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді О. Кролевець

О. Мамалуй