ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 березня 2026 року Провадження 9/914/3918/25

Суддя Господарського суду Волинської області Вороняк А.С., розглянувши матеріали по справі № 914/3918/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісла Сервіс»

до відповідача-1: ОСОБА_1

відповідача-2: Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, м. Ковель, Ковельський район, Волинська область,

про припинення обтяження рухомого майна,

установив:

22.12.2025 до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісла Сервіс» до ОСОБА_1 , Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про припинення обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна: публічне обтяження, тип обтяження: арешт рухомого майна, зареєстроване 26.01.2023 за №30286973 реєстратором : Луцик Богдан Володимирович, Ковельський відділ державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Волинська область на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 7742/7 виданий 24.01.2023 Ковельським ВДВС у Ковельському районі Волинської області ЗМУ МЮ.

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що обтяження у вигляді арешту майна, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ІСЛА СЕРВІС» на праві власності, створює перешкоди у здійсненні права володіти, користуватися та розпоряджатися майном. Вважають дії державного виконавця неправомірними, оскільки відповідно до частини другої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення відповідної постанови, а арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, допускається виключно після проведення його опису. Водночас боржником у межах виконавчого провадження є інша особа - ОСОБА_1 , який ніколи не набував права власності на зазначений транспортний засіб, не володів та не користувався ним, у зв`язку з чим накладення арешту на майно, що належить позивачу - ТОВ «ІСЛА СЕРВІС», є таким, що суперечить вимогам чинного законодавства та порушує їх право власності. Додатково зазначають, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.12.2025 постановлено справу № 914/3918/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісла Сервіс» до ОСОБА_1 , Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про припинення обтяження рухомого майна передати за підсудністю на розгляд Господарського суду Волинської області.

09.03.2026 на адресу Господарського суду Волинської області надійшли матеріали справи №914/3918/25.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справи між суддями від 09.03.2026 справу розподілено судді Вороняку А.С.

Дослідивши матеріали справи та додані до неї документи, суд зазначає таке.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності. Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством.

Статтею 1 ГПК України унормовано, що Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

При цьому, згідно з ч. 1, 3 ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

При цьому, критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Аналогічна висновок щодо застосування норм права неодноразово був викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду, зокрема, від 01.02.2022 у справі №910/5179/20, від 29.06.2021 у справі №916/2813/18, від 01.06.2021 у справі №910/2388/20 та від 09.02.2021 у справі №520/17342/18.

Поданою заявою стверджується, що відповідачем-1 є фізична особа, а вимоги стосуються припинення обтяження рухомого майна, право власності на яке не оспорюється позивачем. Додатково у тексті позову зазначено, що відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно. Відповідачем-2, представник позивача визначив Ковельський відділ державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, як особу в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях.

Згідно листа Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України №173172/6 від 21.11.2025 у Відділі на виконанні перебувало виконавче провадження АСВП №70831510 з примусового виконання постанови Рівненського міського суду Рівненської області №569/9631/21, яку видано 23.06.2021 про конфіскацію транспортного засобу марки «DAF», модель «XF460FT», ідентифікаційний номер (номер шассі) НОМЕР_1 , припинення розшуку з даного автомобіля та передачу його нинішньому власнику в Законі України "Про виконавче провадження" не передбачено, підстави для зняття арешту відсутні.

Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду, зокрема у постанові від 26.11.2019 у справі № 905/386/18, неодноразово наголошувала на тому, що відповідачем у справах за позовами про звільнення майна з-під арешту є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних правовідносин щодо такого майна.

Враховуючи вищезазначене, судом не приймаються твердження позивача, що відповідачами у такій категорії справ є боржник та особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, оскільки як наголошено Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постанові від 26.11.2019 у справі № 905/386/18 їх зазначення є альтернативним.

При цьому, позивачем у позові взагалі не обґрунтовано зазначення відповідачем у даній справі фізичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

З огляду на наведене, враховуючи суб`єктний склад даного спору, а саме в частині заявлення позову до ОСОБА_1 , як до фізичної особи через призму права звернення до господарського суду та юрисдикції господарських судів, суд приходить до висновку, що у цій частині позову відсутні підстави для відкриття провадження за правилами господарського судочинства, оскільки спір не стосується господарських правовідносин і належить до розгляду за правилами цивільного судочинства, а саме Ковельським міськрайонним судом Волинської області.

Разом з тим, розглянувши додані до позову документи в іншій чатині, суд дійшов висновку, що останній, відповідає вимогам встановленим ст.162 ГПК України, відсутні підстави для відмови у відкритті провадження по справі згідно ст.175 Господарського процесуального кодексу України щодо заявлених позовних вимог до відповідача-2 (Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України), тому підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 181 ГПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

На виконання наведених приписів ГПК України, суд вважає за необхідне призначити підготовче засідання у справі та встановити учасникам справи строки для подання ними документів на підтвердження своєї правової позиції в даному спорі.

Керуючись ст. ст. 120, 175, 176, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

постановив:

1. У відкриті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісла Сервіс» до ОСОБА_1 - відмовити.

2. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісла Сервіс» до Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про припинення обтяження рухомого майна.

3. Справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

4. Підготовче засідання призначити 15 квітня 2026 року на 12:30 год.

Повідомити учасників справи, що підготовче засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Волинської області за адресою: м. Луцьк, пр-т Волі,54а, в залі суд. засідань № 209.

5. Запропонувати відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзиви на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду.

6. Запропонувати позивачу подати суду: відповідь на відзив та наявні докази - в строк 5 днів з дня його отримання, з врахуванням вимог ст. ст. 166, 184 ГПК України, копію відповіді на відзив з додатками надіслати відповідачам, докази надіслання надати суду; відповідачу - заперечення на відповідь позивача, протягом 5-ти днів з дня отримання відповіді на відзив з доказами надіслання прокурору, позивачу.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в частині відмови у відкритті провадження.

Ухвала підписана 16.03.2026

Суддя А. С. Вороняк