ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2026 р. Справа №926/3421/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бонк Т.Б.

Суддів Бойко С.М.

Якімець Г.Г.

секретар судового засідання Шатан Т.О.

представники сторін:

прокурор: Букаловська Л.Є.,

позивача 1,2: не з`явився,

позивача 3: Котельбан Н.Д.,

відповідача: Хлапоніна О.Р.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна енергетична група" б/н від 14.01.2025 (вх. суду від 15.01.2025 № 01-05/160/25)

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.12.2024 (повне рішення складено 27.12.2024, суддя С.М. Гушилик )

у справі № 926/3421/23

за позовом Керівника Чернівецької окружної прокуратури в інтересах держави

в особі:

1) Чернівецької міської ради, м. Чернівці,

2) Управління освіти Чернівецької міської ради, м. Чернівці,

3) Управління Західного офісу Державної аудиторської служби України, м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна енергетична група", м. Чернівці,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-Акціонерне товариство "Чернівціобленерго", м. Чернівці,

про: визнання недійсними додаткових угод до договору №20 від 08.02.2021 року та стягнення безпідставно сплачених коштів в сумі 3 076 904,28 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду попередньої інстанції:

Керівник Чернівецької окружної прокуратури звернувся з позовом в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради, Управління освіти Чернівецької міської ради, Західного офісу Державної аудиторської служби України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна енергетична група" про визнання недійсними додаткових угод № 3 від 03.03.2021 року, № 4 від 23.04.2021 року, № 7 від 30.06.2021 року, № 8 від 27.08.2021 року, № 10 від 22.09.2021 року, № 11 від 24.09.2021 року, № 12 від 28.10.2021 року, № 13 від 01.11.2021 року, № 14 від 01.12.2021 року, № 15 від 06.12.2021 року до договору № 20 від 08.02.2021 року про закупівлю товару за бюджетні кошти на постачання електричної енергії та стягнення безпідставно сплачених коштів в сумі 3 076 904,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при укладенні спірних додаткових угод збільшено ціну електричної енергії на 134,9679 % без правових підстав, тому додаткові угоди є такими, що суперечать приписам законодавства, а тому відповідно положень статей 203, 215 ЦК України підлягають визнанню недійсними, а безпідставно одержані відповідачем кошти підлягають поверненню на підставі ст. 1212 ЦК України.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 23.12.2024 позовні вимоги задоволено. Визнано недійсними додаткові угоди до договору №20 від 08.02.2021 року про закупівлю товару за бюджетні кошти на постачання електричної енергії - №3 від 03.03.2021 року, №4 від 23.04.2021 року, №7 від 30.06.2021 року, №8 від 27.08.2021 року, №10 від 22.09.2021 року, №11 від 24.09.2021 року, №12 від 28.10.2021 року, №13 від 01.11.2021 року, №14 від 01.12.2021 року, №15 від 06.12.2021 року. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна енергетична група" (58005, м.Чернівці, вул.Ясська, 13, код 42828866) на користь Управління освіти Чернівецької міської ради (58029, м.Чернівці, вул.Героїв Майдану, 176, код 02147345) безпідставно сплачені кошти в сумі 3076904,28 грн з подальшим перерахуванням до бюджету Чернівецької міської територіальної громади. Здійснено розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції вказав, що сторони, протягом строку дії договору десять разів змінювали вартість електричної енергії, за відсутності доказів, що її вартісні показники упродовж дії договору зростали в такій прогресії, що виконання його умов стало вочевидь невигідним (збитковим) управлінню освіти Чернівецької міської ради.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що відповідачем не надано достатніх доказів на підтвердження коливання ціни на електричну енергію в сторону її збільшення, що зумовило укладання відповідних додаткових угод, тому додаткові угоди підлягають визнанню недійсними, а грошові кошти в сумі 3 076 904,28 грн є такими, що були одержані відповідачем за визнаними недійсними правочинами, підстава їх набуття відпала, отже відповідач зобов`язаний їх повернути позивачу, що відповідає приписам ст. 216, 1212 ЦК України.

Короткий зміст вимог та узагальнених доводів учасників справи:

Не погодившись з рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Національна енергетична група" звернулось до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.12.2024 у справі № 926/3421/23 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт стверджує, що прокурор не має права звертатись до суду в інтересах держави в особі Управління та Служби, оскільки Управління, яке незважаючи на те, що є розпорядником бюджетних коштів, виступає не як суб`єкт владних повноважень у спірних відносинах, а як сторона у зобов`язальних відносинах.

Скаржник зазначає, що прокурор звертаюсь з позовом в інтересах Ради, Управління та Служби ніяк не доводить конкретні факти порушення їх майнових прав та інтересів.

Апелянт вважає, що у цій справі відсутні правові підстави для визнання недійсними додаткових угод, оскільки при укладенні спірних додаткових угод, сторони не порушували правила торгів, а лише виконували вже укладений господарський договір.

Скаржник також зазначає про те, що прокурором у цій справі обрано неналежний спосіб захисту, так як не заявлено вимоги про застосування реституції.

Чернівецька окружна прокуратура подала відзив на апеляційну скаргу, у якому просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.12.2024 залишити без змін.

На думку прокурора, ухвалене судом першої інстанції рішення у цій справі є законним та обґрунтованим, прийнятим на підставі повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, із наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Прокурор звертає увагу, що укладення додаткових угод до договору щодо зміни ціни на товар за відсутності підстав для цього, визначених законом, спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання Договору, а можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів.

Управління Західного офісу Державної аудиторської служби України подало відзив на апеляційну скаргу, у якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ТзОВ "Національна енергетична група", а оскаржуване рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач вважає, що суд попередньої інстанції дійшов правомірного висновку, що зміст оспорюваних додаткових угод суперечить ч. 3 ст. 632 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», так як збільшення ціни за електричну енергію та зменшення поставленої її кількості призвело до недоотримання активів (електричної енергії) у кількості 1 481 526,94 кВт.год. та понесення зайвих витрат бюджетних коштів на загальну суму 2 950 664,35 грн.

Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2025 справу № 926/3421/23 розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 у справі № 926/3421/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна енергетична група" б/н від 14.01.2025 (вх. суду від 15.01.2025 № 01-05/160/25) на рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.12.2024 у справі № 926/3421/23.

Ухвалою суду від 19.02.2025 призначено розгляд справи у судовому засіданні на 18.03.2025.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 17.03.2025 зупинено провадження у справі № 926/3421/23, відкрите за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна енергетична група" на рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.12.2024, до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 та оприлюднення в установленому законом порядку повного судового рішення.

Ухвалою суду від 22.01.2026 поновлено провадження у справі № 926/3421/23, відкрите за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна енергетична група" на рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.12.2024; судове засідання у справі № 926/3421/23 призначено на 03.03.2026.

У судовому засіданні 03.03.2026 скаржник підтримав доводи апеляційної скарги, прокурор та позивач 3 заперечили такі доводи з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, сторони надали суду пояснення.

Позивачі 1,2 та третя особа, належним чином повідомлені про час і місце судового засідання явки уповноважених представників не забезпечили.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (див. рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, №o. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, №o. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з встановленими судами першої та апеляційної інстанцій обставин, і визначених відповідно до них правовідносин, вбачається, що:

03.12.2020 року управлінням освіти Чернівецької міської ради в мережі Інтернет на веб-сайті "Prozorro" за UA-2020-12-03-004365-b оприлюднено оголошення про проведення відкритих торгів в закупівлі електричної енергії очікуваною вартістю 16339820,00 грн в кількості 6173179 кВт/год (т.1 а.с.124-126, 137-151).

За результатом проведення торгів переможцем вказаного аукціону визначено Товариство з обмеженою відповідальністю ТОВ "Національна енергетична група" з ціновою пропозицією 11729023,00 грн (т.1 а.с.128).

За результатами закупівлі UA-2020-12-03-004365-b, 08.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Національна енергетична група" (далі - постачальник) та Управлінням освіти Чернівецької міської ради (далі - споживач) укладено договір про закупівлю товару за бюджетні кошти №20 (далі договір), згідно якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб об`єктів споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії (далі - товар) (т.1 а.с.48-69).

Відповідно до пунктів 1.1-1.2, 1.4 договору, цей договір про постачання електричної енергії споживачу встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії. Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року №312 (далі - ПРРЕЕ). Сторони, керуючись п.3.2.5 ПРРЕЕ дійшли взаємної згоди на укладання договору на умовах відмінних від публічної комерційної пропозиції постачальника. Цей договір укладено у вигляді єдиного письмового документу на підставі умов тендерної документації та комерційної пропозиції Постачальника поданої згідно процедури закупівлі (ідентифікатор процедури UA- 2020-12-03-004365-b).

За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п.2.1договору).

Пунктами 2.2-2.5 договору визначено, що для цілей Закону України "Про публічні закупівлі" предмет закупівлі за цим договором відноситься до ДК 021:20-5 Електрична енергія (Електрична енергія). Обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача діючого договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії. Підписанням цього договору постачальник підтверджує, що має всі необхідні ліцензії та дозволи на постачання товару за цим договором, а також зобов`язується забезпечити дійсність таких ліцензій (дозволів) на весь строк дії договору. Період постачання електричної енергії за договором: з дати підписання договору по 31.12.2021 року.

Згідно з п.п.3.1 та 3.3 договору визначено, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється постачальником на підставі поданої споживачем заявки (далі - заявка), примірна форма якої є додатком №2 до цього договору та яка має містити: інформацію щодо об`єкта (об`єктів) постачання електричної енергії, в тому числі найменування об`єкта (за наявності), адреса тощо, їх ЕС коди, відомості щодо строку (періоду) постачання електричної енергії (в тому числі дату початку постачання) за кожним об`єктом споживача, відомості щодо погодинного споживання електричної енергії об`єктами споживча (за наявності). Споживач має право здійснювати коригування обсягів поданої заявки шляхом подання відповідної коригуючої заявки до числа розрахункового періоду (місяця постачання).

Для забезпечення безперервного постачання електричної енергії cпоживачу постачальник зобов`язується здійснювати своєчасну закупівлю електричної енергії в обсягах, що за належних умов забезпечать задоволення попиту на споживання електричної енергії споживачем. Якість та технічні характеристики електричної енергії, що постачається споживачу має відповідати вимогам встановленим чинним законодавством України, національними стандартами України, іншими нормативно-технічними документами, в тому числі ДСТУ EN 50160:2014 (пункти 4.1-4.2 договору).

У відповідності до пунктів 5.1, 5.2, 5.3, 5.4, 5.5 договору, ціна цього договору становить 11729023 грн 00 коп (одинадцять мільйонів сімсот двадцять дев`ять тисяч двадцять три гривні 00 копійки), в т.ч. ПДВ 1954837,17 грн (один мільйон дев`ятсот п`ятдесят чотири тисячі вісімсот тридцять сім гривень 17 копійок). Ціна за одиницю товару визначається у додатку №1 до договору Комерційна пропозиція постачальника (договірна ціна). Ціна за одиницю товару включає в себе вартість послуг оператора системи передачі щодо надання послуг з передачі електричної енергії, які необхідні для виконання цього договору. Інформацію про розмір тарифу на послуги з передачі електричної енергії визначено в додатку №1 до договору. Ціна товару та цього договору не включає вартість послуг з розподілу електричної енергії, технічного обслуговування, комерційного обліку тощо. Вказані послуги оплачуються споживачем самостійно. Сторони домовились, що фактична ціна поставки товару визначається щомісяця (розрахунковий період) та змінюється порівняно з базовою ціною шляхом внесення змін до цього договору у письмовій формі, а саме шляхом підписання сторонами відповідних актів приймання-передачі товару згідно п.5.14.3 договору. У разі зміни складової ціни товару - тарифу на передачу електричної енергії затвердженого відповідною постановою НКРЕКП, зміна умов цього договору щодо ціни за одиницю товару в частині тарифу здійснюється шляхом укладання та підписання сторонами додаткової угоди до договору, згідно з п.5.8 цього договору.

Згідно п.5.5.1 договору базова ціна за одиницю товару є ціною товару без ПДВ, з врахуванням відповідного тарифу на передачу електричної енергії та маржі постачальника, та для цілей п.5.6 договору встановлюється таким чином: п.п.5.5.1.1 в додатку №1 до договору, якщо формування ціни та підписання акту приймання-передачі товару здійснюється вперше за договором (за перший місяць поставки за договором), за умови, що сторонами не змінювались умови договору щодо тарифу на передачу, як складової частини відповідно до п.5.8 договору або п.п.5.5.1.2 - в акті приймання-передачі товару за попередній розрахунковий період, за умови, що сторони не змінювали умови договору в частині тарифу на передачу, як складової частини ціни відповідно до п.5.8 договору після підписання акту за попередній розрахунковий період або п.п.5.5.1.3 в додатку №1 до договору в редакції відповідної додаткової угоди до договору, підписаної сторонами відповідно до п.5.8 договору, у випадку, якщо до дати підписання сторонами акту приймання-передачі товару за відповідний період сторони змінювали умови договору згідно п.5.8 договору.

Пунктом 5.6 договору сторони узгодили, що на виконання п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" збільшення ціни за одиницю товару та встановлення щомісячної ціни поставки товару здійснюється, виходячи з коливання ціни на ринку товару, а саме збільшення середньозваженої ціни на ринку на добу наперед.

Збільшення ціни за одиницю товару відбувається з дотриманням усіх наступних умов: один раз на місяць після завершення розрахункового періоду (за умови коливання ціни на ринку товару в сторону збільшення); з дотриманням формули, передбаченої п.5.6.2 договору; збільшення ціни до 10% від базової ціни за одиницю товару; загальна ціна договору не може бути збільшена (п.5.6.1 договору).

Згідно п.5.7 договору у випадку, якщо коливання ціни на ринку товару відбувається в сторону зменшення, сторони керуючись п.5 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", дійшли згоди, що вартість товару за відповідний розрахунковий період може зменшуватись без обмежень максимального відсотку. Обрахунок ціни за одиницю товару за відповідний розрахунковий період в такому випадку визначається за формулою, визначеною у п.5.6 договору.

Згідно з п.5.9 та п.5.9.1 договору зміна ціни за одиницю товару, згідно з п.5.6-5.7 договору здійснюється у письмовій формі, шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі електричної енергії згідно п.5.14.3 договору. Акт приймання-передачі товару, наданий згідно п.5.14.3 договору має містити інформацію про розрахунок ціни за одиницю товару згідно з умовами цього договору та мати відповідне посилання на пункт договору згідно з яким здійснюється перегляд ціни. Примірна форма акту приймання-передачі електричної енергії та рахунку на оплату наведена в додатку №3 до договору.

Обсяг споживання товару по кожному об`єкту споживання споживача визначається на підставі даних комерційного обліку. Організація порядку здійснення комерційного обліку споживання електричної енергії споживачем здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №311 та інших нормативно-правових актів України (п.5.11 договору).

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць, протягом якого споживачу здійснювалось постачання електричної енергії згідно поданих заявок. Заявки споживача, можуть передбачати замовлення на постачання електричної енергії лише в межах одного календарного місяця. По закінченні розрахункового періоду, у термін до 10 числа наступного місяця після розрахункового, постачальник зобов`язаний надати для підписання споживачу Акт приймання-передачі електричної енергії. Споживач зобов`язаний розглянути та підписати вказаний акт у строк, що не перевищує 5 (п?яти) робочих днів або дати вмотивовану відмову від підписання такого акту, у цей же строк. Акт приймання-передачі електричної енергії має містити інформацію про розрахунок ціни за одиницю товару згідно умов цього договору та іншу інформацію згідно з вимогами договору. Датою виконання зобов`язань споживача щодо оплати за спожиту електричну енергію вважається дата перерахування споживачем на банківський рахунок постачальника грошових коштів (п.п.5.12, 5.13, 5.15 договору).

Фінансування договору здійснюється з міського бюджету на 2021 рік. Платіжні зобов`язання за цим договором виникають при наявності відповідного бюджетного призначення (бюджетних асигнувань) на 2021 рік (п.5.14 договору).

Підпунктом 1 пункту 6.1, підпункту 1 пункту 6.2 договору сторони визначили, що споживач має право: отримувати електричну енергію на умовах, зазначених у цьому договорі. Споживач зобов`язується: забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору;

Згідно з п.п.7.1, 7.3 договору, виконання зобов`язань за договором забезпечується та здійснюється переможцем процедури закупівлі (постачальником) шляхом внесення грошової суми (коштів) на рахунок замовника, про що визначено в тендерній документації. Умови повернення забезпечення виконання договору визначені тендерною документацією. Замовник повертає забезпечення виконання договору про закупівлю у термін після виконання учасником-переможцем договору, а також у разі визнання судом результатів процедури закупівлі або договору про закупівлю недійсними та у випадках, передбачених ст.37 Закону України "Про публічні закупівлі", а також згідно з умовами, зазначеними в договорі, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів з дня настання зазначених обставин.

Постачальник має право: отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію. Постачальник зобов`язується: забезпечувати належну якість надання послуг з постачання електричної енергії відповідно до вимог чинного законодавства та цього договору; на умовах визначених цим договором та чинним законодавством надавати споживачу Акти приймання-передачі електричної енергії та рахунки на оплату за поставлену електричну енергію; надавати споживачу інформацію про його права та обов`язки, та іншу інформацію, що вимагається цим договором та чинним законодавством, а також інформацію про ефективне споживання електричної енергії. Така інформація оприлюднюється на офіційному веб-сайті постачальника і безкоштовно надається споживачу на його запит (п.п.1 п.8.1, п.п.1-3 п.8.2 договору).

Постачальник має право звернутися до оператора системи з вимогою про відключення об`єкта споживача від електропостачання у випадку порушення споживачем строків оплати за цим договором понад 7 (сім) календарних днів, у тому числі порушення строків оплати за графіком погашення заборгованості. Припинення електропостачання не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за цим договором (п.п.9.1-9.2 договору).

У відповідності до вимог п.п.10.1, 10.6 договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством. Якщо в результаті будь-яких дій чи бездіяльності постачальника споживачу будуть донараховані податкові зобов`язання та/або будуть застосовані штрафні санкції та/або споживач не отримає (не в повному обсязі отримає) податковий кредит та/або податковий кредит не буде визнаний контролюючим органом, та/або договір буде визнано цілком або в окремих частинах недійсним (нікчемним) з вини постачальника, постачальник зобов`язується компенсувати споживачу всі збитки, не отриманий (недоотриманий, не визнаний) податковий кредит та/або невизнані витрати, а також стягнуті органами державної фіскальної служби України штрафні санкції, розмір яких підтверджується судовим рішенням суду апеляційної інстанції яке набрало законної сили.

Згідно з п.п.12.1-12.2 договору, спори та розбіжності, що можуть виникнути із виконання умов цього договору передають на розгляд суду, у разі якщо вони не будуть узгоджені шляхом переговорів між сторонами. Під час вирішення спорів сторони мають керуватися порядком врегулювання спорів, встановленим ПРРЕЕ та вимогами інших чинних нормативно-правових актів.

За умовами п.п.14.1, 14.2 договору він набирає чинності з моменту підписання сторонами, скріплення печатками сторін (за наявності) і діє до 31 грудня 2021 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків. Дія договору може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20% (двадцять відсотків) суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених умовами цього договору з урахуванням вимог Закону України "Про публічні закупівлі" (п.14.6 договору).

Сторони визначили, що визнання недійсним окремого положення договору не тягне за собою визнання недійсним цього договору в цілому (п.14.13 договору).

Відповідно до пункту 16.1 договору, невід`ємною частиною цього договору є додатки: - додаток №1: Договірна ціна; - додаток №2 Примірна форма заявки на постачання електричної енергії споживачу; - додаток №3 Примірна форма Акту приймання-передачі електричної енергії.

Згідно додатку №1 договірна ціна, щодо поставки електричної енергії в кількості 6173170 кВт/год складає без ПДВ та без тарифу на передачу та маржі постачальника - 1,244 грн, тариф на передачу - 0,294 грн, розмір маржі без ПДВ 0,045 грн, що разом складає 1,9 грн з ПДВ (т.1 а.с.60).

Договір про закупівлю товару за бюджетні кошти №20 від 08.02.2021 року та додатки до нього підписано сторонами та скріплено їх печатками без будь-яких зауважень.

У подальшому між постачальником та споживачем до договору № 20 від 08.12.2020 року укладено ряд додаткових угод, а саме:

- додаткова угода №1 від 08.02.2021 року (т.1 а.с.70), якою зменшено ціну договору до 10019023,00 грн;

- додаткова угода №2 від 15.02.2021 року (т.1 а.с.71) - внесено зміни в банківські реквізити;

- додаткова угода №3 від 03.03.2021 року (т.1 а.с.72) ціну збільшено з 1,9 грн до 2,08 грн за 1кВт/год, а обсяг закупівлі зменшено до 4816838 кВт/год;

- додаткова угода №4 від 23.04.2021 року (т.1 а.с.76) ціну збільшено до 2,28 грн за 1кВт/год, а обсяг закупівлі зменшено до 4505346,1 кВт/год;

- додаткова угода №5 від 26.04.2021 року (т.1 а.с.79) в новій редакції викладено п.3.3 договору;

- додаткова угода №6 від 23.06.2021 року (т.1 а.с.84) ціну договору зменшено до 9990463,00 грн;

- додаткова угода №7 від 30.06.2021 року (т.1 а.с.85) - ціну збільшено до 2,507772 грн за 1кВт/год, а обсяг закупівлі зменшено до 4091470,0 кВт/год;

- додаткова угода №8 від 27.08.2021 року (т.1 а.с.92) - ціну збільшено до 2,758298 грн за 1кВт/год, а обсяг закупівлі зменшено до 3920724 кВт/год;

- додаткова угода №9 від 21.09.2021 року (т.1 а.с.98) - в новій редакції викладено 5.6.1 договору;

- додаткова угода №10 від 22.09.2021 року (т.1 а.с.99) - ціну збільшено до 3,033851 грн за 1кВт/год, а обсяг закупівлі зменшено до 3631217 кВт/год;

- додаткова угода №11 від 24.09.2021 року (т.1 а.с.103) - ціну збільшено до 3,18888 грн за 1кВт/год, а обсяг закупівлі зменшено до 3815945 кВт/год;

- додаткова угода №12 від 28.10.2021 року (т.1 а.с.107) - ціну збільшено до 3,507449 грн за 1кВт/год, а обсяг закупівлі зменшено до 3730115 кВт/год;

- додаткова угода №13 від 01.11.2021 року (т.1 а.с.113)- ціну збільшено до 3,811895 грн за 1кВт/год, а обсяг закупівлі зменшено до 3654069 кВт/год;

- додаткова угода №14 від 01.12.2021 року (т.1 а.с.117) - ціну збільшено до 4,192703 грн за 1кВт/год, а обсяг закупівлі зменшено до 3625417 кВт/год;

- додаткова угода №15 від 06.12.2021 року (т.1 а.с.120) - ціну збільшено до 4,46439 грн за 1кВт/год, а обсяг закупівлі зменшено до 3609336 кВт/год.

На виконання умов договору № 20 від 08.02.2021 року постачальник поставив споживачу електричну енергію в загальному обсягу 3588111,6185 кВт/год, що підтверджено актами приймання-передачі електричної енергії (т.1 а.с.212-221), зокрема: - №2 від 09.03.2021р. спожито 578130 кВт/год. на суму 1150478,70 грн; - №20 від 07.04.2021р. спожито 427542,00 кВт/год. на суму 889287,36 грн; - №5 від 12.05.2021р. спожито 379662,00 кВт/год. на суму 865629,36 грн; - №6 від 09.06.2021р. спожито 427737,6185 кВт/год. на суму 975241,78 грн; -№7 від 09.07.2021р. спожито 252955,0000 кВт/год. на суму 634353,47 грн; - №8 від 11.08.2021р. спожито 112128,00 кВт/год. на суму 281191,45 грн; - №9 від 13.09.2021р. спожито 158177,00 кВт/год. на суму 474261,42 грн; - №10 від 13.10.2021р. спожито 379096,00 кВт/год. на суму 1159175,40 грн; - №10 від 11.11.2021р. спожито 484832 кВт/год. на суму 1776044,22 грн; - №12 від 09.12.2021р. спожито 387852 кВт/год. на суму 1688653,19 грн.

За отримані послуги споживач провів розрахунок на загальну суму 9894316,35 грн, що підтверджується платіжними дорученнями про сплату (т.1 а.с.222-262), зокрема:

- по акту №2 на загальну суму 1150478,70 грн №215 від 10.03.2021р. - 418588,64 грн, платіжні доручення від 11.03.2021р. №681 - 703870,86 грн, №682 - 10322,13 грн, №683 - 1498,47 грн, №684 - 16198,60 грн;

- по акту №20 на загальну суму 889287,36 грн платіжні доручення від 08.04.2021р. №821 - 668104,32 грн, №827 - 13278,72 грн, №831 - 1578,72 грн, №405 - 195413,92 грн, №835 від 09.04.2021р. - 10911,68 грн;

- по акту №5 на загальну суму 865629,36 грн платіжні доручення від 14.05.2021р. № 1018 - 667485,96 грн, №1019 - 8946,72 грн, №1020 - 5415 грн, №579 - 183781,68 грн;

- по акту №6 на загальну суму 975241,78 грн платіжні доручення від 11.06.2021р. №790 - 381307,20 грн, від 14.06.2021р. №1174 - 587512,69 грн, №1175 - 1744,20 грн, №1176 - 4677,69 грн;

- по акту №7 на загальну суму 634353,47 грн платіжні доручення від 13.07.2021р. №1330 - 445623,53 грн, №1331 - 12629,14 грн, №1332 - 1213,76 грн, №972 - 174887,04 грн;

- по акту № 8 на загальну суму 281191,45 грн - платіжні доручення від 16.08.2021р. №1477 - 206088,70 грн, №1476 - 5243,75 грн, №1469 - 526,63 грн, №1137 - 69332,37 грн;

- по акту №9 на загальну суму 474261,42 грн платіжні доручення від 15.09.2021р. №1617 - 341278,02 грн, №1618 - 8083,13 грн, №1620 - 692,61 грн, №1693 - 124207,66 грн;

- по акту №10 від 13.10.21р. на загальну суму 1159175,40 грн платіжні доручення від 18.10.2021р. №1807 - 653858,34 грн, №1808 - 12840,52 грн, №1809 - 910,87 грн, №1848 - 491565,67 грн;

- по акту №10 від 11.11.21р. на загальну суму 1776044,22 грн платіжні доручення від 11.11.2021р. №1973 - 22357,26 грн, №1975 - 1002841,91 грн, №1974 - 5967,14 грн, №2093 - 744877,91 грн;

- по акту №12 на загальну суму 1688653,19 грн платіжні доручення від 10.12.2021р. №2224 - 1171455,54 грн, №2225 - 20119,66 грн, №2226 - 8859,82 грн, №2461 - 488218,17 грн.

Сторонами договору не заперечувався факт прийняття управлінням освіти електричної енергії з подальшою оплатою згідно підписаних вищевказаних актів на загальну суму 9894316,35 грн.

Згідно з даними, оприлюдненими на офіційному порталі "Prozorro" щодо публічних закупівель UA-2020-12-03-004365-b договір закупівлі від 08.02.2021 року № 20 виконано, що підтверджено звітом про виконання договору (т.1 а.с.133-135).

Прокурор, звертаючись з позовом до суду, зазначив, що ціну за електричну енергію протягом дії договору було збільшено з 1,9 грн до 4,46439 за 1 кВт/год, тобто на 2,56439 або на 134,9679% більше від первинної ціни договору, при цьому обсяг поставленої електричної енергії зменшено з 6173170кВт/год до 3588111,6185 кВт/год, проте, коливання ціни в бік збільшення при укладенні додаткових угод не обґрунтоване та документально не підтверджене.

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Західного апеляційного господарського суду керувалась таким.

Щодо підстав звернення прокурора у цій справі з визначеним складом учасників справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Абзацом 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначений вичерпний перелік підстав для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді.

Так, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Конституційний Суд України зазначив, що поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади (абзац 2 частини 5 Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99).

Отже, вирішення питання про орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, полягає у встановленні органу, який, використовуючи на підставі норм законодавства надані йому повноваження, зобов`язаний з метою захисту інтересів держави вчиняти юридичні дії, що впливають на права та обов`язки суб`єктів спірних правовідносин, зобов`язуючи їх припинити порушення інтересів держави та усунути наслідки цих порушень (зокрема, звертатись до суду з відповідним позовом).

Відповідно до абзаців 1-3 частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Згідно із частиною 4 статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 53 ГПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Встановлена Законом України «Про прокуратуру» умова про необхідність звернення прокурора до компетентного органу перед пред`явленням позову, спрямована на те, аби прокурор надав органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18). За позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Тобто визначений частиною 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» обов`язок прокурора перед зверненням з позовом звернутись спершу до компетентного органу стосується звернення до органу, який надалі набуде статусу позивача. У цій статті не йдеться про досудове врегулювання спору і, відповідно, вона не покладає на прокурора обов`язок вживати заходів з такого врегулювання шляхом досудового звернення до суб`єкта, якого прокурор вважає порушником інтересів держави і до якого як до відповідача буде звернений позов.

Іншими словами, прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 826/13768/16, від 15.01.2020 у справі № 698/119/18, від 11.02.2020 у справі № 922/614/19, від 28.09.2022 у справі № 483/448/20, від 08.11.2023 у справі № 607/15052/16-ц).

Отже, якщо прокурор звертається до суду з позовною заявою в інтересах держави, він зобов`язаний у позовній заяві вказати підставу для здійснення представництва інтересів, передбачену частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру», та обґрунтувати її. У такому разі статусу позивача набуває або орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах (за наявності такого органу), або прокурор (у разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду). Процесуальні наслідки відсутності, зокрема, обґрунтування підстави для звернення до суду прокурора визначені статтею 174 ГПК України.

Відповідно до ст.7 Закону "Про публічні закупівлі" регулювання та державний контроль у сфері закупівель здійснюють: - Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері б закупівель (Міністерство економіки України); - Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування (Державне казначейство); - Банки (під час оплати за договорами про закупівлю); - Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю (Державна аудиторська служба України); - Антимонопольний комітет України; - Рахункова палата.

Згідно з ст.7-1 Закону "Про публічні закупівлі" Держаудитслужба здійснює моніторинг закупівлі протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору та його виконання. За результатами моніторингу закупівлі складається висновок, в якому має міститься опис порушення та зобов`язання щодо усунення порушення.

Закупівлі також перевіряються органом державного фінансового контролю під час проведення інспектування, а також під час державного фінансового аудиту. Перевірки закупівель проводяться за письмовим рішенням керівника органу державного фінансового контролю або його заступника за наявності однієї з таких підстав: 1) виникнення потреби у документальній та фактичній перевірці питань, які не можуть бути перевірені під час моніторингу процедури закупівлі, а саме: стану виконання умов договору, внесення змін до нього, в тому числі вимог щодо якості, кількості (обсягів) предмета закупівлі, ціни договору.

У відповідності до вимог п.8 ч.1 ст.10 Закону "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" передбачено право Держаудитслужби порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон № 280/97-ВР) первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Судами встановлено, що Чернівецька окружна прокуратура звернулась листом: - до Управління освіти Чернівецької міської ради лист №52-9029ВИХ-22 з проханням надати пакет документів для з`ясування підстав укладення та виконання договору №20 від 08.02.2021 року укладеного з ТОВ "Національна енергетична група" та докази вжиття управлінням заходів щодо усунення порушення законодавства про публічні закупівлі (т.1 а.с.153-155) та з аналогічним проханням до Чернівецької міської ради від 06.10.2022 року №52-9027ВИХ-22 до Чернівецької міської ради (т.1 а.с.156-158), та до Західного офісу Державної аудиторської служби України лист від 22.12.2022 року №52-11108ВИХ-22 (т.1 а.с.163-166).

Матеріали справи містять відповідь Чернівецької міської ради від 01.11.2022 року № 01-31/2114, з якої вбачається, що остання зверталась з претензією до ТОВ "Національна енергетична група" про повернення коштів, сплачених за недопоставлену електричну енергію на суму 2950664,35 грн, які були виявлені під час перевірки закупівлі, здійсненої Західним офісом Держаудитслужби в Чернівецькій області (т.1 а.с.159).

У свою чергу, Управління Західного офісу Державної аудиторської служби України в Чернівецькій області повідомило прокурора про проведення перевірки закупівлі, здійсненої Управлінням освіти Чернівецької міської ради за процедурою відкритих торгів електричної енергії, якою встановлено, що в додаткових угодах до договору №20 від 08.02.2021 року збільшено ціну 1кВт/год електричної енергії, що є порушенням умов договору та ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", внаслідок чого управлінням проведено оплату у завищеному розмірі та недоотримання активів електричної енергії у кількості 148526,94 кВт/год та понесення витрат на суму 2950664,35 грн (т.1 а.с.167-168).

30.11.2022 року Чернівецька окружна прокуратура звернулась листом до Управління освіти Чернівецької міської ради лист №52-1043ВИХ-22 з проханням надати інформацію стосовно вжитих заходів, щодо усунення порушення законодавства про публічні закупівлі (т.1 а.с.195-197).

У відповідь на запит прокуратури Управління освіти надало відповідь від 09.12.2022 року №01-31/2449, що кошти за недопоставлену електричну енергію ТОВ "Національна енергетична група" самостійно не повернуті, проте, для звернення з позовною заявою до суду за захистом порушеного права у Управління відсутні кошти (т.1 а.с.198-199).

У зв`язку із зазначеними обставинами, прокурор повідомив позивачів листами від 17.07.2023 року №52-6418ВИХ-23, №52-6420ВИХ-23, №52-6419ВИХ-23 про наявні підстави для представництва інтересів держави в суді в особі Чернівецької міської ради, Управління освіти Чернівецької міської ради та Західного офісу Державної аудиторської служби України у зв`язку з чим має намір звернутися до суду із відповідним позовом (т.1 а.с.298-303).

При цьому, суд враховує, що при поданні цього позову прокурор не замінює позивача та не є його альтернативою, а виконує субсидіарну роль, щоб інтереси держави, які в цьому випадку збігаються із публічним інтересом, не були незахищені. Участь прокурора в цій справі, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, є виправданою, не порушує справедливого балансу та зумовлена не тільки захистом державного, але й публічного інтересу, який полягає у захисті прав великої кількості громадян.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що прокурор в межах своїх повноважень звернувся із позовною заявою в інтересах держави в особі Управління освіти Чернівецької міської ради та Західного офісу Державної аудиторської служби України до ТОВ «Національна енергетична група».

Щодо розгляду спору по суті.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Предметом позову у цій справі є вимоги про визнання недійсними додаткових угод угоди № 1, 2, 3, 4 до Договору як таких, що суперечать положенням Закону України "Про публічні закупівлі", та стягнення надмірно сплачених коштів у зв`язку підвищенням ціни на товар.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно з частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно із частинами третьою, четвертою статті 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до преамбули Закону України "Про публічні закупівлі", цей Закон визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Згідно з частиною п`ятою статті 5 Закону України "Про публічні закупівлі", замовники, учасники процедур закупівлі, суб`єкт оскарження, а також їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми правами, визначеними цим Законом. Забороняється зловживання правами, у тому числі правом на оскарження рішень, дії чи бездіяльності замовника.

У силу положень частини четвертої статті 3 Закону України "Про публічні закупівлі" відносини, пов`язані із сферою публічних закупівель, регулюється виключно цим Законом і не можуть регулюватися іншими законами, крім випадків, встановлених цим Законом.

Частиною першою статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Із системного аналізу норм ЦК України та Закону України "Про публічні закупівлі" вбачається, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю.

Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі (частина четверта статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі").

Разом з тим пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Отже, зазначені положення Закону України "Про публічні закупівлі" дають підстави для висновку про те, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов:

- відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проєкту, який входив до тендерної документації);

- підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником);

- ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%;

- загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (подібний висновок наведений у постановах Верховного Суду від 09.06.2022 у справі № 927/636/21, від 07.12.2022 у справі № 927/189/22, від 16.02.2023 у справі № 903/383/22).

У постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами у договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару у бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі (пункт 56 постанови).

Філологічне тлумачення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" свідчить, що зміна істотних умов договору про закупівлю після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі допускається лише у випадках, прямо передбачених цією нормою. Одним із цих випадків є збільшення ціни товару, але за умови, що таке збільшення не може перевищувати нормативно визначеного відсоткового значення суми, встановленої в договорі про закупівлю, яке у пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" унормовано на рівні не більше 10%.

До того ж визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10 % значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю (пункти 139, 140 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24, до розгляду якої було зупинено апеляційне провадження у цій справі).

Верховний Суд неодноразово зауважував, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоби за таких обставин не був розірваний уже укладений договір і щоби не проводити новий тендер Закон України "Про публічні закупівлі" дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної у договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість усім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі.

Як встановлено судом між позивачем-2 та відповідачем за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі", укладено договір про закупівлю товару за бюджетні кошти №20 від 08.02.2021 року, в якому сторони погодили всі істотні умови, зокрема предмет, ціну, кількість товару, а саме: електрична енергія (п.2.2); загальна вартість поставки 11729023,00 грн, в т.ч. ПДВ 1954837,17 грн (п.5.1); ціна за одиницю товару визначається в Комерційні пропозиції постачальника додаток №2 до договору (п.5.2). У додатку №2 до договору - "Комерційна пропозиція №1" сторони погодили кількість електричної енергії 6173170 кВт/год, базову ціну за одиницю товару (1,9 за 1 кВт.год), в тому числі 1,244 грн без ПДВ та без тарифу на передачу та маржі постачальника, тариф на передачу (без ПДВ) 0,294 грн, розмір маржі постачальника (без ПДВ) 0,045 грн.

Судами встановлено, що відповідно до умов договору відповідач протягом періоду з лютого 2021 року по грудень 2021 року постачав, а позивач - 2 приймав та споживав електричну енергію.

Між сторонами підписано ряд додаткових угод до договору №20 від 08.02.2021 року, якими збільшено ціну електричної енергії, зокрема додатковою угодою: №3 від 03.03.2021 року - з 1,9 грн до 2,08 грн за 1кВт/год, а обсяг закупівлі зменшено до 4816838 кВт/год; №4 від 23.04.2021 року - до 2,28 грн за 1кВт/год, а обсяг закупівлі зменшено до 4505346,1 кВт/год; №7 від 30.06.2021 року - до 2,507772 грн за 1кВт/год, а обсяг закупівлі зменшено до 4091470,0 кВт/год; №8 від 27.08.2021 року - до 2,758298 грн за 1кВт/год, а обсяг закупівлі зменшено до 3920724 кВт/год; №10 від 22.09.2021 року - до 3,033851 грн за 1кВт/год, а обсяг закупівлі зменшено до 3631217 кВт/год; №11 від 24.09.2021 року - до 3,18888 грн за 1кВт/год, а обсяг закупівлі зменшено до 3815945 кВт/год; №12 від 28.10.2021 року - до 3,507449 грн за 1кВт/год, а обсяг закупівлі зменшено до 3730115 кВт/год; №13 від 01.11.2021 року - до 3,811895 грн за 1кВт/год, а обсяг закупівлі зменшено до 3654069 кВт/год; №14 від 01.12.2021 року - до 4,192703 грн за 1кВт/год, а обсяг закупівлі зменшено до 3625417 кВт/год; №15 від 06.12.2021 року - до 4,46439 грн за 1кВт/год, а обсяг закупівлі зменшено до 3609336 кВт/год.

При цьому, додаткова угода № 3, яка укладена 03 березня 2021 року передбачає збільшення ціни за 1 кВт/год. з 15.02.2021, додаткова угода № 4 від 23.04.2021 3 01.04.2021, додаткова угода № 8 від 27.08.2021 з 01.08.2021.

Таким чином, загальне збільшення ціни за одиницю електричної енергії відбулось з 1,9 грн за 1 кВт/год (з ПДВ, з тарифом на передачу, маржі постачальника) до 4,46439 грн за 1 кВт/год (з ПДВ, з тарифом на передачу, маржі постачальника), отже ціна договору зросла на 134,9679%, при дозволеному законодавством 10%, при цьому обсяг поставленої електричної енергії зменшено з 6173170 кВт/год до 3609336 кВт/год.

Підставою для внесення змін до договору та укладення оспорюваних додаткових угод стали листи ТОВ "Національна енергетична група" від 02.03.2021р., від 08.04.2021р., від 22.06.2021р., від 09.08.2021р., від 09.09.2021р., від 22.09.2021р., від 08.10.2021р., від 19.10.2021р., від 05.11.2021р., від 29.11.2021р., а також довідки № 254 від 01.03.2021р., № 213/1 від 23.02.2021р., № 427 від 08.04.2021р., №951/1 від 05.08.2021р., № 951/2 від 05.08.2021р., №955 від 05.08.2021р., №1054 від 30.08.2021р., №1120/11 від 15.09.2021р., №1216/3 від 05.10.2021р., №1293/2 від 19.10.2021р., №1293/3 від 19.10.2021р., №1562/1 від 29.11.2021р., № 1562/2 від 29.11.2021р., видані Чернівецькою торгово-промисловою палатою.

Суд враховує, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 912/1580/18, від 02 грудня 2020 року у справі № 913/368/19, від 11 травня 2023 року у справі № 910/17520/21).

Водночас у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 вказано, що сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.

Крім цього, Верховний Суд зазначив, що при зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Як коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.

Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Відповідач мотивує збільшення ціни, посилаючись на цінові довідки Чернівецької торгово-промислової палати №254 від 01.03.2021р., №213/1 від 23.02.2021р., №427 від 08.04.2021р., №951/1 від 05.08.2021р., № 951/2 від 05.08.2021р., №955 від 05.08.2021р., №1054 від 30.08.2021р., №1120/11 від 15.09.2021р., №1216/3 від 05.10.2021р., №1293/2 від 19.10.2021р., №1293/3 від 19.10.2021р., №1562/1 від 29.11.2021р., № 1562/2 від 29.11.2021р.

В той же час, подані відповідачем листи і довідки Чернівецької торгово-промислової палати відображають інформацію електронних торгів станом на певні дати, тобто носять довідковий характер та не встановлюють наявності факту коливання ціни у відповідні проміжки часу.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не надано достатніх доказів на підтвердження коливання ціни на електричну енергію в сторону її збільшення, що зумовило укладання відповідних додаткових угод.

Колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для визнання оспорюваних додаткових угод до договору недійсними, оскільки ними в сукупності передбачено підвищення цін на 1 кВт/год електричної енергії з перевищенням максимального ліміту у 10%, а також за відсутності належного документального обґрунтування, що не відповідає вимогам, встановленим законом.

В силу приписів ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Частиною 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому, згідно із п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Статтею 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. Таким чином, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 ЦК (правова позиція Об`єднаної палати Верховного Суду, викладена у постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19).

Оскільки додаткові угоди № 3, 4, 7, 8, 10, 11, 12, 13, 14, 15 до Договору № 20 від 08.02.2021 є недійсними та не породжують правових наслідків, суд першої інстанції також дійшов правомірного висновку про наявність правових підстав для стягнення з постачальника грошових коштів (різницю між ціною, встановленою Договором, та фактично сплаченими коштами за ціною, передбачених додатковими угодами до Договору) на підставі норм статей 216, 1212 ЦК України (правозастосування яких узгоджується із сталою та послідовною практикою Верховного Суду у даній категорії спорів, у тому числі Великої Палати Верховного Суду у вже наведених справах № 922/2321/22 та № 920/19/24).

Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.12.2024 у справі № 926/3421/23 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника необґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Розподіл судових витрат.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Тому, згідно з ст. 129 ГПК України сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна енергетична група" б/н від 14.01.2025 (вх. суду від 15.01.2025 № 01-05/160/25) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.12.2024 у справі № 926/3421/23 залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець