ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 рокуСправа № 912/15/26

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Кузьміної Б.М., за участю секретаря судового засідання Поступайло К.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №912/15/26

за позовом Керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Чижевського, 1а) в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної ради (25002, м. Кропивницький, пл. Героїв Майдану, 1)

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" (58005, м. Чернівці, вул. Головна, 187)

2. Олександрійського геріатричного пансіонату з спеціальним відділенням (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Гетьмана Мазепи, 10)

про визнання недійсною додаткової угоди, стягнення 47 808,85 грн,

за участю представників:

від прокурора - Ледовська Т.В.,

від позивача - участі не брали,

від відповідачів - участі не брали,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" та Олександрійського геріатричного пансіонату з спеціальним відділенням, в якій просить:

"1. Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 04.11.2024 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №124-ЕП від 29.08.2024, укладену між Олександрійським геріатричним пансіонатом з спеціальним відділенням () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" (код ЄДРПОУ 4461 8065);

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" () на користь обласного бюджету Кіровоградської обласної ради безпідставно набуті грошові кошти в сумі 47 808 грн. 85 коп.;

3. Стягнути з Олександрійського геріатричного пансіонату з спеціальним відділенням () на користь Кіровоградської обласної прокуратури () судовий збір, сплачений за подання до суду позовної заяви в сумі 1514 грн,, який перерахувати па р/р №UA0004600 в банку - Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету - 2800;

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" () на користь Кіровоградської обласної прокуратури () судовий збір, сплачений за подання до суду позовної заяви в сумі 4 542 грн., який перерахувати на р/р №UA43 04600 в банку - Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету - 2800;

5. Про розгляд справи повідомити Олександрійську окружну прокуратуру та Кіровоградську обласну прокуратуру."

На обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що оскаржувана додаткова угода укладена з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі" без належного документального обґрунтування щодо підвищення ціни на електричну енергію, тому така угода має бути визнана судом недійсною, а надлишково сплачені кошти в розмірі 47 808,85 грн підлягають стягненню на користь позивача. Прокурор вказує, що додатковою угодою збільшено ціну за одиницю товару на 15%. На переконання прокурора, зазначена додаткова угода укладена з порушенням 10-відсоткового обмеження, передбаченого пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Ухвалою від 12.01.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/15/26 за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначив на 05.02.2026 о 09:30, установив сторонам строки для подання заяв по суті спору.

Ухвала від 12.01.2026 про відкриття провадження у справі вручена учасникам справи, в тому числі відповідачам 12.01.2026 о 15:35 доставленням її до Електронних кабінетів у підсистемі "Електронний суд".

Позивач подав заяву про підтримання позовних вимог повністю, просить розгляд судової справи проводити без участі представника позивача.

Відзиви на позовну заяву, а також будь-які заяви/клопотання від відповідачів до суду не надходили.

Ухвалою від 05.02.2026 суд закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду по суті на 03.03.2026.

Ухвала від 05.02.2026 вручена учасникам справи, в тому числі відповідачам 05.02.2026 о 12:14 доставленням її до Електронних кабінетів у підсистемі "Електронний суд".

У судовому засіданні 03.03.2026 прокурор позовні вимоги підтримала повністю.

Позивач та відповідачі участі в засіданнях суду не брали та є такими, що належним чином повідомлені про розгляд справи. Кіровоградська обласна рада у заяві до суду від 05.02.2026 просила розглядати справу за відсутності її представника.

Враховуючи викладене, суд на підставі частини 2 статті 178, пунктів 1, 2 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за відсутності позивача і відповідачів та за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення присутньої в засіданні суду прокурора, дослідивши в судовому засіданні докази у справі, суд установив такі обставини, які є предметом доказування.

29.08.2024 Олександрійським геріатричним пансіонатом з спеціальним відділенням проведено відкриті торги щодо закупівлі електричної енергії у кількості 65 800 кіловат-годин з очікуваною вартістю 599 438,00 грн за кошти місцевого бюджету.

За результатом проведення відкритих торгів переможцем аукціону визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" з остаточною пропозицією 487 000 грн з ПДВ.

29.08.2024 між Олександрійським геріатричним пансіонатом з спеціальним відділенням (Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" (Постачальник) укладено договір №124-ЕП про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір, а.с. 111-118), відповідно до пункту 2.1. якого Постачальник зобов`язується поставити Споживачу у 2024 році електричну енергію (код за ДК 021:2015 - 09310000-5 - Електрична енергія) в кількості 65 800 кВт*год, як різновид товарної продукції для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість використаної електричної енергії та здійснити інші платежі згідно з умовами, що визначені Договором.

Також, на умовах даного Договору, Постачальник забезпечує надання Споживачу послуги з передачі електричної енергії в розумінні пункту 34 статті 1 ЗУ "Про публічні закупівлі", при цьому, дана складова є регульованою, а величина затверджується НКРЕКП України.

Згідно з пунктом 2.2 Договору передбачено, що вартість послуги з передачі електричної енергії за даним договором, визначена та погоджена сторонами на дату його укладення на підставі Постанови НКРЕКП №2322 від 09.12.2023 та складає 0,52857 грн за кВт*год без ПДВ.

Вартість даного Договору становить 487 000 грн, тому числі ПДВ 20% - 81 166,66 грн (пункт 5.1. Договору).

Відповідно до пункту 5.2 Договору на дату укладення договору бюджетні зобов`язання в межах кошторисних призначень, які складають 487 000,00 грн.

У пункті 5.3 Договору сторони погодили, що порядок розрахунку, спосіб визначення ціни на електричну енергію та її складові зазначаються в комерційній пропозиції.

Підпунктами 7, 8 пункту 7.1. Договору, Постачальник має право: змінити ціну за одиницю товару у разі зміни тарифів на послуги з передачі електричної енергії та/або змін у нормативно-правових актах щодо формування таких складових; ініціювати збільшення ціни за одиницю товару по Договору пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку.

Відповідно до пункту 13.6 Договору, істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника (13.6.1.); 2) погодження зміни ціни за одиницю товару в Договорі у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення Договору або останнього внесення змін до Договору в частині зміни ціни за одиницю товару. При цьому, зміна величини регульованих складових по даному договору не вважається зміною ціни за одиницю товару в зв`язку з її коливанням на ринку. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в Договорі на момент його укладення (13.6.2.); у разі настання обставин визначених пунктом 13.6.2 Постачальник письмово звертається до Споживача, та направляє проєкт додаткової угоди щодо внесення змін до Договору, з відповідним обґрунтуванням. Якщо зміна ціни за одиницю товару в договорі вже проводилась, то наступна зміна здійснюється на підставі інформації щодо середньозваженої ціни товару на РДН ОЕС України "за місяць" на дату, що відповідає останній зміні ціни даного Договору, та на останнє число місяця, в якому відбулось підвищення ціни. Розрахунок відсотків зміни ціни і кількості товару здійснюється у додатковій угоді виходячи з ціни підписаного договору, а у наступних додаткових угодах - від останньої зміни ціни даного Договору та кількості товарної продукції (13.6.2.2); у разі збільшення ціни товару на ринку в порівнянні з ціною такого товару на дату укладення договору або на дату підписання останньої додаткової угоди щодо зміни ціни за одиницю товару більше ніж на 10%, що призведе до зниження ціни предмета закупівлі по відношенню до економічно обґрунтованої ціни внаслідок відсутності нормативно встановлених джерел покриття такої різниці Постачальник має право ініціювати розірвання даного договору (13.6.2.6).

Відповідно до пункту 13.1 Договору, договір набирає чинності з 01.09.2024 і діє по 31.12.2024, а в частині розрахунків до повного їх завершення.

Додатком №1 до договору є "Комерційна пропозиція" (а.с. 119), згідно з якою ціна за одиницю товару для Споживача складає: 6,16767983 грн/кВт*год без ПДВ і 7,40121 грн/кВт*год з ПДВ. Оплата послуг з розподілу здійснюється Споживачем на рахунок відповідного оператора систем розподілу.

Початок постачання за даним договором з 01.09.2024 (пункт 2 Комерційної пропозиції).

Згідно пункту 5 Комерційної пропозиції, загальна сума договору становить: 487 000,00 грн, в тому числі ПДВ 20% - 81 166,66 грн.

Договір про постачання електричної енергії споживачу №124-ЕП від 29.08.2024, додаток №1 підписані представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.

31.10.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" звернулося до Олександрійського геріатричного пансіонату з спеціальним відділенням з листом №629/10 від 31.10.2024, з пропозицією щодо збільшення ціни за одиницю товару в результаті коливання закупівельної вартості електричної енергії, що Товариство підтверджує Ціновою довідкою №1483/1 від 31.10.2024 Чернівецької ТПП (а.с. 123-124).

Згідно з Ціновою довідкою №1483/1 від 31.10.2024 Чернівецької торгово - промислової палати середньозважена ціна* РДН в ОЕС України за 31.10.2024 - 6587,66 грн/МВт.год; за 29.08.2024 - 5262,93 грн/МВт.год; відсоток коливання ціни + 25,17% (а.с. 125).

04.11.2024 між сторонами Договору укладено Додаткову угоду №1, за якою сторони домовились, що ціна за 1 кВт/год складає 8,41625 грн з ПДВ. Враховуючи пункт 1 Додаткової угоди сторони погодились, що обсяг постачання електричної енергії за цим договором складає 59 340,45 кВт/год (а.с. 122).

На виконання умов Договору №124ЕП від 29.08.2024 Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" поставлено Олександрійському геріатричному пансіонату з спеціальним відділенням електричну енергію в загальному обсязі 59 340,45 кВт*год, вартість якої повністю оплачена в сумі 487 000,00 грн, що підтверджується актами приймання-передачі електроенергії (а.с. 130-133):

- акт №1100 від 07.10.2024 за вересень 2024, відповідно до якого поставлено 12 240 кВт*год, за ціною 7,4012100 грн/кВт·год (з ПДВ) на загальну суму 90 590,81 грн (з ПДВ);

- акт №1213 від 06.11.2024 за жовтень 2024, відповідно до якого поставлено 14 720 кВт*год, за ціною 8,4162500 грн/кВт·год (з ПДВ) на загальну суму 123 887,20 грн (з ПДВ);

- акт №1326 від 05.12.2024 за листопад 2024, відповідно до якого поставлено 17 920 кВт*год, за ціною 8,4162500 грн/кВт·год (з ПДВ) на загальну суму 150 819,20 грн (з ПДВ);

- акт №1410 від 20.11.2024 за грудень 2024, відповідно до якого поставлено 14 460,453 кВт*год, за ціною 8,4162500 грн/кВт·год (з ПДВ) на загальну суму 121 702,79 грн (з ПДВ).

Олександрійський геріатричний пансіонат з спеціальним відділенням сплатив на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" повну вартість спожитої електричної енергії, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 134-137).

Спір у справі виник у зв`язку з укладенням відповідачами Додаткової угоди №1 до Договору, якою змінено істотні умови Договору, як стверджує прокурор, без обґрунтування та документального підтвердження коливань ціни електричної енергії в період виконання договору, та безпідставним у зв`язку з цим набуттям відповідачем - 1 за рахунок відповідача - 2 коштів у розмірі 47 808,85 грн.

Щодо підстав представництва інтересів держави в суді прокурором.

Згідно статті 131-1 Конституції України, прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що зазначені законом.

Відповідно до приписів статті 53 Господарського процесуального кодексу України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

За приписами частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Отже, прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді за одночасної наявності двох елементів: порушення або загрози порушення інтересів держави; нездійснення чи неналежного здійснення захисту таких інтересів відповідним суб`єктом владних повноважень, а також у разі його відсутності.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Відповідно до абзаців 1-3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

У категорії спорів щодо визнання недійсними договорів, укладених у межах публічних закупівель, пред`явлення прокурором позову в інтересах осіб, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, має ґрунтуватися на визначенні того, яка саме особа є суб`єктом, що має безпосередній інтерес у захисті державних фінансових ресурсів та в належному виконанні договірних зобов`язань відповідно до положень Закону України "Про публічні закупівлі" (Постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2025 у справі №924/524/24).

Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Кіровоградської обласної ради прокурор посилається на те, що спірна процедура публічних закупівель здійснювалася за рахунок коштів загального фонду обласного бюджету. У свою чергу виконання зобов`язань за додатковою угодою до договору, укладеною з порушенням вимог Закону України "Про публічні закупівлі", призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів.

Так, згідно з частинами 2, 3 статті 61 Закону України "Про місцеве самоврядування", районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання. Складання і схвалення прогнозів районних і обласних бюджетів, складання і виконання відповідних бюджетів здійснюють відповідні державні адміністрації згідно з Бюджетним кодексом України.

Частиною 3 статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Статтею 143 Конституції України визначено, що місцеві органи самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки та збори відповідно до закону; утворюють, реорганізовують та ліквідують комунальні підприємства, організації, установи.

Олександрійський геріатричний пансіонат із спеціальним відділенням є стаціонарним закладом соціального захисту, що утворюється для цілодобового проживання (перебування) та огляду за громадянами похилого віку, ветеранами війни і праці, особами з інвалідністю, особами з інвалідністю І та ІІ груп, старших 18 років, що звільнилися з місць позбавлення волі, особами, визнаними хронічними алкоголіками, особами які не мають власного житла, які за станом здоров`я потребують стороннього догляду, соціально-побутового, медичного обслуговування, соціальних послуг і комплексу реабілітаційних заходів (пункт 1.9 Положення).

Згідно з пунктом 1.4 Положення, засновником є Кіровоградська обласна рада.

Олександрійський геріатричний пансіонат із спеціальним відділенням належить до об`єктів комунальної власності обласної ради і користується майном, яке належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ і міст, області (пункт 1.6. Положення).

Оскільки засновником Олександрійського геріатричного пансіонату із спеціальним відділенням та власником його майна є Кіровоградська обласна рада, яка фінансує і контролює діяльність цього пансіонату, а також зобов`язана контролювати виконання місцевого бюджету, зокрема законність та ефективність використання останнім коштів цього бюджету за договорами про закупівлю, Кіровоградська обласна рада є суб`єктом, уповноваженим на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів обласного бюджету, а тому є належним позивачем у даній справі.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що Кіровоградська обласна рада є належним позивачем у даній справі.

Судом установлено, що Олександрійською окружною прокуратурою, в порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру", листом №55-5050вих-25 від 12.08.2025 повідомлено Кіровоградську обласну раду про виявлені прокурором порушення та орієнтовано на вжиття заходів щодо визнання додаткової угоди недійсною та стягнення безпідставно сплачених коштів (а.с. 138-143).

Листом від 13.08.2025 №01-35/2087-1 Кіровоградською обласною радою повідомлено окружну прокуратуру про те, що позов за вказаним фактом не подавався з приводу стягнення надмірної оплати за електричну енергію. У разі подання позову окружною прокуратурою Кіровоградська обласна рада підтримуватиме позовні вимоги (а.с. 144).

За такого суд дійшов висновку, що прокурор у порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", до подання позову звертався до позивача для надання йому можливості відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави.

Разом з тим, орган, який уповноважений на виконання функцій захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, будучи проінформованим про їх порушення, проявив пасивність та не вжив жодних дій для захисту інтересів держави, тим самим допустивши невиконання покладених на нього функцій. Невжиття таких заходів у розумний строк з боку вказаного органу є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності, що дають підстави прокурору для звернення із позовом до суду в інтересах держави в особі позивача.

Олександрійська окружна прокуратура повідомленням №55-8000вих-25 від 25.12.2025 проінформувала Кіровоградську обласну раду про те, що прокуратурою підготовлено відповідний позов (а.с. 167).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що прокурор обґрунтував, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду, а також правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

По суті спору між сторонами суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої, третьої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно із абзацом 1 частини першої статті 216 цього ж Кодексу недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у статті 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх і непрацездатних дітей.

Статтею 5 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 22 Закону України "Про публічні закупівлі" тендерна документація має містити проект договору про закупівлю з обов`язковим зазначенням порядку змін його умов.

У частині 4 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" (у редакції від 23.10.2024) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Відповідно до частини 1 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною 1 статті 652 Цивільного кодексу України разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у разі зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, у порядку статті 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинне перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Верховним Судом у постанові від 16.02.2023 у справі № 903/383/22 зроблено висновок про те, що навіть за умов погодження сторонами договору можливості зміни ціни електричної енергії шляхом укладання додаткових угод факт укладання договору за результатами проведення процедури закупівлі встановлює обмеження, визначені Законом. Зокрема, ціна на електричну енергію може збільшуватись у разі, коли коливання ціни на ринку обґрунтоване та документально підтверджене, якщо це не робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим та не може перевищувати збільшення ціни за одиницю товару більш ніж на 10 %.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24, вказано, що положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIIIу редакції Закону № 1530-ХІ не містять змін щодо максимально можливого збільшення розміру ціни за одиницю товару, погодженої сторонами договору закупівлі, визначеної попередньою редакцією цієї норми на рівні не більше 10 %. У будь-якому випадку загальний розмір збільшення ціни не може перевищувати 10 % ціни, встановленої в договорі закупівлі. Філологічне тлумачення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII свідчить, що зміна істотних умов договору про закупівлю після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі допускається лише у випадках, прямо передбачених цією нормою. Одним із цих випадків є збільшення ціни товару, але за умови, що таке збільшення не може перевищувати нормативно визначеного відсоткового значення суми, встановленої в договорі про закупівлю, яке у пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII унормовано на рівні не більше 10 %. До того ж визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10 % значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 21.11.2025 у справі № 920/19/24, щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № України "Про публічні закупівлі" визначають правила внесення змін до договору про закупівлю без проведення нової процедури закупівлі, зокрема, надаючи можливість внесення цих змін у разі збільшення ціни товару, однак за умови, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору не повинне перевищувати нормативно визначеного граничного (порогового) відсоткового значення суми, визначеної в договорі про закупівлю, а не застосовуватися щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Такі послідовні зміни не повинні спрямовуватися на ухиляння від виконання положень цієї норми Закону України "Про публічні закупівлі".

Інший підхід до розуміння положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", який передбачає щоразу з кожним внесення змін можливість збільшення ціни договору до 10 %, тобто можливість необмеженого збільшення ціни (понад 10 % ціни договору закупівлі) при незмінному загальному розмірі суми закупівлі, може призвести до нівелювання мети законодавчого регулювання процедур закупівлі, адже відкриває шлях до маніпулювання учасниками загальною вартістю пропозицій, внаслідок чого відкривається можливість під час процедури усунути конкурентів, запропонувавши найнижчу ціну, та після укладення договору підвищити ціну до рівня економічно обґрунтованої. Укладення додаткових угод до договору про закупівлю щодо зміни ціни на товар із урахуванням подібного підходу спотворюватиме результати торгів та зводитиме нанівець економію, яку було отримано під час підписання договору, та, як наслідок, робитиме результат закупівлі невизначеним й зумовлюватиме неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 5 Закону України "Про публічні закупівлі".

Крім того, збільшення ціни може призвести до того, що кількість товарів настільки зменшиться, що виконання договору закупівлі в такому обсязі не відповідатиме господарській меті укладення замовником договору закупівлі.

До того ж, за висновками Великої Палати Верховного Суду, застосування підходу, який передбачає можливість збільшувати ціну за одиницю товару більше ніж на 10 % пропорційно збільшенню ціни товару на ринку, у разі коливання ціни цього товару, спотворюватиме принцип добросовісної конкуренції серед учасників.

Як слідує з фактичних обставин у даній справі, укладення додаткової угоди № 1 від 04.11.2024 до договору про постачання електричної енергії споживачу №124-ЕП від 29.08.2024 призвело до збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 відсотків з одночасним зменшенням обсягів постачання електричної енергії.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 04.11.2024 до договору № 124ЕП від 29.08.2024, оскільки дана угода суперечать пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Оскільки зазначена додаткова угода є недійсною та не породжує правових наслідків, то підстава для оплати електричної енергії за встановленою у них ціною відпала, а тому грошові кошти, на підставі норм статей 216, 1212 Цивільного кодексу України підлягають поверненню відповідачем-1.

Згідно із частиною першою статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

За умовами договору № 124ЕП від 29.08.2024 обсяг закупівлі електроенергії склав 65800 кВт.год. по ціні 7,40121 грн за 1 кВт.год з ПДВ, та в подальшому додатковою угодою №1 від 04.11.2024 збільшено вартість товару до 8,41625 грн за 1 кВт.год з ПДВ.

На підставі вказаної додаткової угоди №1 Олександрійським геріатричним пансіонатом з спеціальним відділенням отримано 47 100,453 кВт*год електроенергії на суму 348 600,34 грн.

Відповідно до частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Отже, з відповідача - 1 підлягають стягненню надмірно сплачені кошти у розмірі 47 808,85 грн.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain). З огляду на встановлені у цій справі обставини, всі інші доводи та міркування сторін не мають вирішального впливу на результат вирішення спору, тому з урахуванням принципу процесуальної економії не потребують детальної відповіді суду.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачі позовних вимог не заперечили та обставин, на яких ґрунтується позов, не спростували, натомість прокурор виконав обов`язок доказування позовних вимог належними і допустимими доказами.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги прокурора у справі підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України сплачений прокурором судовий збір покладається на обох відповідачів та розподіляється між ними наступним чином:

за вимогою про визнання недійсною додаткової угод - порівну на обох відповідачів, до яких пред`явлено такі вимоги, як до сторін договору;

за вимогою про стягнення грошових коштів - на відповідача ТОВ "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів", до якого пред`явлено таку вимогу та з якого стягуються відповідні кошти.

Інших судових витрат прокурор та сторони не заявляють.

Керуючись статтями 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 04.11.2024 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №124-ЕП від 29.08.2024, укладену між Олександрійським геріатричним пансіонатом з спеціальним відділенням () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" (код ЄДРПОУ 4461 8065).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" (58005, м. Чернівці, вул. Головна, 187, ) на користь обласного бюджету Кіровоградської обласної ради (25002, м. Кропивницький, площа Героїв Майдану, 1, ) безпідставно набуті грошові кошти в сумі 47 808,85 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарантована Оптимізація Енергетичних Ресурсів" (58005, м. Чернівці, вул. Головна, 187, ) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (, просп. Європейський, 4, м. Кропивницький, 25006) 4 542,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Олександрійського геріатричного пансіонату з спеціальним відділенням (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Гетьмана Мазепи, 10, ) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (, просп. Європейський, 4, м. Кропивницький, 25006) 1 514,00 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду.

Копії рішення надіслати до електронних кабінетів учасників справи.

Повне рішення складено 06.03.2026.

Суддя Б.М. Кузьміна