ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2026 року м.Дніпро Справа № 904/4501/24

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. (доповідач),

судді Кощеєв І.М., Чередко А.Є

секретар судового засідання Солодова І.М.

За участю (найменування сторін та інших осіб, що беруть участь у справі):

Представник позивача: Васильєв В.О. (в залі суду) - адвокат, довіреність

Представник відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "СОЗИДАТЕЛЬ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2025 (повний текст рішення складено та підписано 13.03.2025, суддя Скриннікова Н.С.) у справі № 904/4501/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" ()

до Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "СОЗИДАТЕЛЬ" ()

про стягнення заборгованості за спожитий природний газ та штрафних санкцій в сумі 2 419 171, 52 грн,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2024 Товариство з обмеженою відповідальністю Дніпропетровськгаз збут () ) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства Виробниче об`єднання СОЗИДАТЕЛЬ () заборгованості за спожитий природний газ за договором постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41ST497-1113-21 від 26.04.2021 року та штрафних санкцій в сумі 2 419 171, 52 грн, з якої: сума основного боргу становить 557 154, 00 грн.; 3% річних 42 112, 40 грн.; інфляційні втрати 220 293, 66 грн; штраф 1 529 641, 28 грн: пеня 69 970, 18 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41ST497-1113-21 від 26.04.2021 року щодо повного та своєчасного розрахунку за поставлений позивачем природний газ, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість. Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати на оплату судового збору в сумі та витрати пов`язані з розглядом справи.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2025, задоволено позов повністю.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче об`єднання «СОЗИДАТЕЛЬ» (адреса 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Андрія Фабра, буд. 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» (адреса: Україна, індекс 49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вулиця Поля, будинок 2, літ. А-2, ) грошові кошти основного боргу в сумі 557 154,00 грн.; 3% річних в сумі 42 112, 40 грн.; інфляційні втрати в сумі 220 293,66 грн.; штраф в сумі 1 529 641, 28 грн; пеню в сумі 69 970,18 грн., судовий збір в сумі 29 030, 06 грн.

Не погодившись з рішенням суду, через систему «Електронний суд», представник Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "СОЗИДАТЕЛЬ", звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду від 13.03.2025 та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити повністю; розглянути клопотання відповідача/скаржника про витребування оригіналів доказів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, неправильно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Суд порушив право Відповідача на справедливий суд закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, оскільки не прийняв до уваги заяву представника Відповідача та не переніс судове засідання призначене на 13 березня 2025 року. Судове засідання було проведено без участі представника Відповідача Бурчака Петра Івановича та ухвалено судове рішення від 13 березня 2025 року по справі № 904/4501/24.

Позовна заява подана через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС із доданням лише електронних копій доказів, при цьому позивач не зазначив, у кого перебувають оригінали. У зв`язку з цим суд першої інстанції не мав можливості оглянути та оцінити оригінали доказів, попри те, що відповідач у відзиві заперечував факт підписання спірної угоди та просив витребувати оригінали документів. Це, на думку скаржника, свідчить про порушення судом норм процесуального права.

Відповідач також зазначав, що за газ, спожитий до передачі вузлів обліку в ОСББ, він розрахувався з позивачем. Позивач обґрунтовує борг посиланням на Договір від 01.01.2016 року, який відповідач не укладав, а у разі його існування - сплив строк позовної давності. Крім того, позивач не конкретизував заборгованість по кожному вузлу обліку.

Скаржник вказує, що документи, на які посилається позивач (зокрема Договір від 01.01.2016), не підписувалися відповідачем, у зв`язку з чим подано клопотання про витребування оригіналів доказів.

Також зазначено, що заявлені штрафні санкції є надмірними та непропорційними, істотно перевищують можливі збитки, а фінансовий стан відповідача є тяжким, що підтверджується фінансовою звітністю за 9 місяців 2024 року. Збитковість діяльності відповідача пов`язується з наслідками війни після 24.02.2022, а звернення позивача з позовом через тривалий час призвело до штучного збільшення розміру штрафних санкцій.

Згідно до протоколу автоматичногорозподілу судової справи між суддями від 02.04.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., Чередко А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.04.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/4501/24. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/4501/24.

11.04.2025 матеріали даної справи надійшли до ЦАГС.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.04.2025 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "СОЗИДАТЕЛЬ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2025 у справі № 904/4501/24 - залишено без руху. Рекомендовано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору (доплати), на належні реквізити, надавши строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

22.04.2025 від скаржника до ЦАГС надійшла заява про усунення недоліків, якою долучено до матеріалів апеляційної скарги докази сплати судового збору (доплата) у розмірі 8709.01грн, відповідно до платіжної інструкції від 18.04.2025.

Ухвалою суду від 25.04.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "СОЗИДАТЕЛЬ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2025 у справі № 904/4501/24. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 26.06.2025 о 10 год. 20 хв.

29.04.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" до ЦАГС надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить: відмовити в задоволенні апеляційної скарги ПрАТ "НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ "СОЗИДАТЕЛЬ", рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2025 у справі №904/4501/24, залишити без змін. Стягнути з ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "НАУКОВО- ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ "СОЗИДАТЕЛЬ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ» пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції витрати, детальний розрахунок яких буде подано впродовж п`яти днів після проголошення рішення.

Ухвалою суду від 26.06.2025 розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "СОЗИДАТЕЛЬ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2025 у справі № 904/4501/24, відкладено на 13.11.2025 об 11:00 годині.

У зв`язку з перебуванням судді-члена колегії Чередка А.Є. у відпустці, розгляд справи № 904/4501/24, призначений на 13 листопада 2025 року, не відбувся. Відповідну інформацію було оприлюднено 12.11.2025 на офіційному вебсайті Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 26.11.2025 розгляд апеляційної скарги (вх № 44112) Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "СОЗИДАТЕЛЬ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2025 у справі № 904/4501/24 призначено у судовому засіданні на 12.02.2026 о 11:00 год.

12.02.2026 відповідач/скаржник наданим процесуальним правом не скористався та не забезпечив явку в судове засідання повноважних представників.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника скаржника.

У судовому засіданні 12.02.2026 проголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини постанови) по справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення, нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.04.2021 між позивачем та відповідачем укладено договір постачання природного газу №41ST497-1113-21. (а.с. 11-13 т 1)

Пункт. 2.3. Договору. Обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті Споживачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та Споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених кодексом ГРМ.

Пункт 2.5.3 Договору. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

Пункт 3.4. Договору. Сторони домовилися, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.3. цього Договору, застосовується Сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим Договором.

Пункт 4.1 Договору. Розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць.

Пункт 4.2. Договору. Оплата за Договором здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України гривні в наступному прядку: - оплата в розмірі 100% місячної здійснюється Споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий Постачальником газ здійснюється Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.

Пункт 6.2.1 Договору. У разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Пункт 6.2.3 Договору. Якщо за підсумками розрахункового періоду фактичний обсяг споживання газу буде менший від підтвердженого обсягу газу (за умови, що підтверджений обсяг відповідав замовленому Споживачем), Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику штраф у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується штраф, від вартості недовикористаного обсягу газу за розрахунковий період.

Пункт 9.1 Договору. цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) Сторін і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої Споживач включений до Реєстру ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» в інформаційній платформі Оператора ГТС до 31 грудня 2021 року, а в частині проведення розрахунків-до їх повного здійснення.

Пункт 9.12 Договору. Сторони домовились що строк позовної давності, у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, компенсацій встановлюється у три роки.

Додаток 1 до Договору. Сторони визначили планові обсяги постачання природного газу у 2021 по місяцях м.куб.: Місяць Обсяг Жовтень 30000 Листопад 110000 Грудень 140000 (а.с. 14 т 1)

Відповідно до акта приймання-передачі від 30.11.2021 року №ДОЗ81024380 в листопаді 2021 року Споживачем було спожито природного газу в обсязі 8 502,42 м.3 за ціною 31,394909330 грн. за 1 м.3 без ПДВ на загальну суму 320 319,24 грн. з ПДВ (т.1 а.с. 18).

Відповідно до акта приймання-передачі від 31.12.2021 №ДОЗ81027451 в грудні 2021 Споживачем було спожито природного газу в обсязі 10 267,98 м.3 за ціною 31,394909330 грн. за 1 м.3 без ПДВ на загальну суму 386 834,76 грн. з ПДВ. З урахуванням вимог п.4.2. Договору, остаточний строк для сплати коштів за спожитий природний газ за листопад 2021 року є 10 грудня 2021, за грудень 2021 10 січня 2022. (т.1 а.с. 18)

Зазначені акти від 30.11.2021 року №ДОЗ81024380 та від 31.12.2021 №ДОЗ81027451 на загальну суму 707 154, 00 грн. підписані відповідачем.

Споживач здійснив частково оплаті: 21.12.2021 - 40 000,00 грн. (в рахунок погашення, що виникла до спірного періоду); 22.12.2021 - 47 919,39 грн. (в рахунок погашення, що виникла до спірного періоду); 29.12.2021 - 150 000,00грн. (в рахунок погашення заборгованості за листопад 2021).

Станом на 14.10.2024 заборгованість за спожитий природний газ за Договором на постачання природного газу від 01.01.2016 року №41ST497- 1113-21 становить 557 154,00 грн. в тому числі 170 319,24 грн. залишок боргу за листопад 2021 та 386 834,76 грн. - заборгованості за грудень 2021; наявність суми простроченого та несплаченого основного боргу і невиконання умов договору відповідачем стали підставою для звернення до суду позивача.

За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виснував наступне.

Договір №41ST497-1113-21 від 26.04.2021 про постачання природного газу містить усі істотні умови та є належно укладеним. Позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином, що підтверджується підписаними без зауважень актами приймання-передачі природного газу.

Відповідач оплатив поставлений газ лише частково, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 557 154,00 грн, доказів її погашення матеріали справи не містять. Суд визнав вимогу про стягнення основного боргу обґрунтованою та підтвердженою доказами.

Також суд визнав правомірними та обґрунтованими нарахування 3 % річних (42 112,40 грн), інфляційних втрат (220 293,66 грн), штрафу (1 529 641,28 грн) та пені (69 970,18 грн), оскільки вони передбачені договором і підтверджені належним розрахунком.

Відповідач власного розрахунку не надав та фактично частково визнав позовні вимоги, у зв`язку з чим суд ухвалив рішення про повне задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з даним висновком з огляду на наступне.

Згідно з п.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (чч.1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України).

Як визначено, ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Споживач не дотримався дисципліни відбору природного газу у зазначених вище періодах, в результаті чого відбулось споживання газу у меншій кількості ніж було заплановано.

На підставі п. 6.2.3 позивач нарахував штраф.

Згідно зі ст.20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів, визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом, відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання, припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, застосування штрафних санкцій, застосування оперативно-господарських санкцій, застосування адміністративно-господарських санкцій, установлення, зміна і припинення господарських правовідносин та іншими способами, передбаченими законом.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст.509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вірно встановлено судом першої інстнції, Договір №41ST497-1113-21 від 26.04.2021 про постачання природного газу містить всі суттєві умови відносно погодження його сторонами предмету договору, показників природного газу, порядку та умов передачі, ціни, розрахунків за природний газ, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань, строку дії договору. Акти приймання-передачі природного газу сторонами договору підписані та скріплені печатками без зауважень.

Відповідач заплатив лише частину від загальної вартості поставленого йому природного газу, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 557 154, 00 грн; докази оплати відповідачем заборгованості в сумі 557 154, 00 грн матеріали справи не містять.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу обґрунтована та підтверджена доказами.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність та обґрунтованість стягнення з відповідача 3 % річних (42 112,40 грн), інфляційних втрат (220 293,66 грн), штрафу (1 529 641,28 грн) та пені (69 970,18 грн).

Колегія суддів виходить з того, що нарахування інфляційних втрат і 3 % річних є складовою грошового зобов`язання та має компенсаційний характер, спрямований на захист майнових інтересів кредитора, що узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду. Застосування штрафу та пені передбачене умовами договору, а тому є правомірним.

Поданий позивачем розрахунок штрафних санкцій, 3 % річних та інфляційних втрат є належним, арифметично правильним і відповідає вимогам законодавства. Відповідач контррозрахунку розрахунку не надав, фактично частково визнав позовні вимоги та не спростував обставин, на яких вони ґрунтуються, що відповідає приписам ч. 4 ст. 165 ГПК України.

Інші докази, долучені до позову, не впливають на предмет і підстави спору та не мають правового значення для вирішення справи.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач є боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання, а позивач - належним кредитором, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції про повне задоволення позову є законним і обґрунтованим.

Щодо доводів апеляційної скарги, судова колегія зазначає наступне.

Відповідач зазначає, що природний газ не споживав та просить зменшити нараховані штрафні санкції, проте належних доказів Відповідач не надає.

Відповідно до п.2.3 Договору обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (пункт 4.1. Договору), що підлягає оплаті Споживачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених в заяві-приєднані до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та Споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ.

Порядок визначення обсягу природного газу, спожитого непобутовим споживачем визначений Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2496 (далі - Правила №2496), Кодексом газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494 (далі-Кодекс ГРМ).

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу ІХ Кодексу ГРМ визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту споживача, що не є побутовим, здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і споживачем на підставі даних комерційних ВОГ, визначених договором розподілу природного газу між Оператором ГРМ і споживачем, та з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Відповідно до пункту 5 глави 3 розділу ІХ Кодексу ГРМ на підставі звіту споживача (дистанційних даних) про спожиті об`єми природного газу, визначені комерційними вузлами обліку, або на підставі зміненого режиму нарахування по об`єкту споживача Оператор ГРМ забезпечує:

1) визначення загального об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період з урахуванням передбачених цим Кодексом (договором розподілу природного газу) регламентних процедур щодо визначення об`ємів споживання (розподілу) природного газу;

2) переведення визначеного загального об`єму споживання (розподілу) природного газу в одиниці енергії (обсяг) відповідно до розділу XV цього Кодексу;

3) складення акта приймання-передачі природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий газовий місяць із зазначенням величини об`єму (м куб.) та обсягу (за трьома одиницями виміру - кВттод, Гкал, МДж) споживання (розподілу) природного газу та передачі його споживачу;

4) передачу даних Оператору ГТС про фактичний об`єм (м куб.) та обсяг (за трьома одиницями виміру - кВттод, Гкал, МДж) розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача у порядку, визначеному Кодексом ГТС.

Згідно пункту 6 глави 3 розділу ІХ Кодексу ГРМ визначені Оператором ГРМ в акті приймання-передачі природного газу фактичні об`єм та обсяг розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за підсумками розрахункового періоду (календарного місяця) передаються Оператору ГТС у встановленому Кодексом ГТС порядку для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача і є підставою для їх використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником.

Споживач зобов`язується поінформувати постачальника про загальний об`єм та обсяг розподіленого та спожитого природного газу за відповідний період відповідно до вимог Правил постачання природного газу.

Відповідно пункту 7 глави 3 розділу ІХ Кодексу ГРМ за наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу спожитого (розподіленого) природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов договору розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. До вирішення цього питання об`єм (обсяг) спожитого (розподіленого) природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

Отже, враховуючи положення п.п. 2.5.3. Договору Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі зобов`язувався повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача. Або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

Як вже зазначалась, від Споживача не надходило мотивованої та обґрунтованої відмови від підписання актів приймання-передачі газу, акти за листопада-грудень були підписані без жодних зауважень.

Отже, з викладеного вище вбачається, що обсяги споживання природного газу визначались не Позивачем і не Відповідачем, а саме Оператором ГРМ (АТ «Дніпрогаз», в дод 2 до Договору він зазначений як Оператор ГРМ). За листопад 2021 Оператором ГРМ було визначено, що Відповідач з ресурсу Позивача спожив 8 502,42 м.3, в грудні - 10 267,98 м.3 і ці дані були занесені на Платформу Оператора ГТС, інформацію з якої брав Позивач для складання актів реалізації.

Наведеним вище, спростовується позиція Відповідача про те, що він нібито не споживав природний газ в листопаді та грудні 2021 року через передачу на баланс об`єктів нерухомості.

До того ж, Договір на постачання природного газу було укладено в квітні 2021 року, де в планових обсягах споживання Відповідач вказує обсяг 110 тис. м3 в листопаді та 140 тис. м3 в грудні, при цьому, один із об`єктів було відчужено ще в січні 2021 року - до укладення Договору, а спожито природного газу було значно менше ніж замовлено, 8,5 тис. м3 в листопаді та 10,3 тис. м3 в грудні.

Щодо розгляду справи 11.03.2025 та 13.03.2025 без участі представника Відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.03.2025 року до канцелярії суду першої інстанції представником Відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи призначеної на 11.03.2025 на іншу дату у зв`язку з перебуванням представника на лікарняному. До заяви було додано лікарняний листок про непрацездатність з 10.03.2025 по 12.03.2025; судом першої інстанції заяву було задоволено, розгляд справи відкладено на 13.03.2025. (а.с. 94 т 1)

12.03.2025 року представником Відповідача Бурчак П.І. особисто подано до канцелярії суду першої інстанції клопотання/заяву про відкладення розгляду справи № 904/4501/24, призначеної до розгляду на 13.03.2025 року, з проханням здійснити її розгляд після 24.03.2025 року у зв`язку із зайнятістю в кримінальній справі № 175/7769/24. (а.с. 102 т 1)

Водночас до поданого клопотання не було додано жодних доказів, які б підтверджували повноваження представника у вказаній кримінальній справі, а також факт її призначення до розгляду у відповідну дату.

Із поданого клопотання/заяви 12.03.2025 вбачається, що відповдач був поінформований про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник належно повідомлені про засідання, справа розглядається за їх відсутності у випадку: 1) неявки без поважних причин або без повідомлення про причини; 2) повторної неявки незалежно від причин.

Суд наголошує, що відкладення розгляду є правом суду і застосовується лише тоді, коли вирішення спору в поточному засіданні є неможливим, а не лише через відсутність представників сторін (ст. 202 ГПК України). Такий підхід відображено й у постановах Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 922/1200/18 та від 04.06.2020 у справі № 914/6968/16.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик наслідків, пов`язаних з вчиненням або невчиненням процесуальних дій.

З урахуванням сукупності наведених обставин колегія суддів доходить висновку, що судом першої інстанції не було порушено право відповідача на участь у судовому засіданні, оскільки відповідач мав можливість реалізувати свої процесуальні права, а підстави вважати їх обмеженими - відсутні.

Крім того, відповідач не був позбавлений можливості забезпечити участь у справі іншого уповноваженого представника, навіть за умови неможливості явки в судове засідання представника, зазначеного у поданому клопотанні.

Щодо не зазначення в позові інформації про наявність оригіналів письмових доказів.

Дане твердження Відповідача не відповідає дійсності, оскільки, на сторінці 7 позову позивачем було зазначено: «На виконання статті 162 ГПК України, повідомляємо, про наявність у Позивача оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви. Позивач подає копію (паперову копію) електронного доказів, оригінали яких знаходяться, як у позивача так і у відповідача». (а.с. 04 т 1)

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування судового рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "СОЗИДАТЕЛЬ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2025 у справі № 904/4501/24 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.2025 у справі № 904/4501/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова підписана суддями Чус О.В, Чередко А.Є. 23.02.2026, суддею Кощеєв І.М., у зв`язку з перебуванням на лікарняному, _______________.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя А.Є. Чередко