ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" березня 2026 р. м. Рівне Справа №918/535/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Мельник В.Я., розглянувши у матеріалах справи

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" (Рівненська область, Дубенський район, с.Тараканів, вул.Колгоспна, буд.42, )

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ІН НОМЕР_3 )

про зобов`язання вчинити дії, а саме виконати вимогу від 30.05.2022 року.

Заяву ОСОБА_1 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

В судовому засіданні приймали участь:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: керівник - арбітражний керуючий Козирицький А.С.;

від третіх осіб: не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся в Господарський суд Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" в якому просив зобов`язати останнє виконати вимогу ОСОБА_5 від 30.05.2022 та забезпечити його право на отримання інформації про господарську діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс", відповідно до ст. 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 21 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні позову. Судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції покладено на позивача.

Додатковим рішенням від 27.06.2023 року Заяву представника ТОВ "Традекс" про відшкодування судових витрат задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" (Рівненська область, Дубенський район, с.Тараканів, вул.Колгоспна, буд.42, ) 26 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. В решті вимог за заявою представника ТОВ "Традекс" про відшкодування судових витрат відмовлено у задоволенні.

Заяву представника третьої особи ОСОБА_2 про відшкодування судових витрат задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІН НОМЕР_2 ) 18000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. В решті вимог за заявою представника третьої особи ОСОБА_2 про відшкодування судових витрат відмовлено у задоволенні.

На виконання додаткового рішення судом видано накази від 26.07.2023 року.

19.02.2026 року через систему Електронний суд ОСОБА_4 подав Заяву в якій просить визнати наказ Господарського суду Рівненської області від 26.07.2023 року про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" 26 000 (двадцять шість тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що він добровільно його виконав.

Ухвалою суду від 20.02.2026 року Заяву ОСОБА_1 про визнання наказу Господарського суду Рівненської області від 26.07.2023 року про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" 26 000 (двадцять шість тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу таким, що не підлягає виконанню призначено до розгляду у судовому засіданні на "02" березня 2026 року.

02.03.2026 року через систему Електронний суд керівником/розпорядником майна ТОВ "Традєкс" арбітражним керуючим Козирицьким А.С. подано заперечення на Заяву ОСОБА_1 від 19.02.2026 року про визнання наказу суду від 26.07.2023 року таким, що не підлягає виконанню. При цьому у вказаних запереченнях зазначає, що ОСОБА_6 не підтверджено належними та допустимими доказами факту відсутності грошового зобов`язання за наказом, як і наявності підстав для визнання його таким, що не підлягає виконанню, оскільки:

- матеріали справи та/або Заяви не містять доказів перерахування ОСОБА_6 грошових коштів ТОВ «Традєкс» у розмірі 56 087,00грн. на виконання Договору позики №18-08-2023-ПФД від 18.08.2023, зокрема відсутня квитанція/платіжна інструкція/виписка з рахунку тощо;

- дії ОСОБА_7 щодо подання Заяви лише після арешту його майна в рамках виконавчого провадження №79883752 та незвернення раніше до Суду із заявою про визнання Наказу таким, що не підлягає виконанню (за наявності, на переконання ОСОБА_7 , відповідних підстав) містять ознаки суперечливої поведінки та є спробою ввести суд в оману;

- за зобов`язаннями, що виникло з договірних правовідносин (Договором позики №18-08-2023-ПФД від 18.08.2023) та з рішення суду (Додатковим рішенням суду від 27.06.2023 у справі №918/535/22) неможливе зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відтак просить відмовити у задоволенні Заяви ОСОБА_1 від 19.02.2026 року про визнання наказу суду від 26.07.2023 року таким, що не підлягає виконанню.

Інші учасники справи відзивів/пояснень на заяву ОСОБА_1 суду не подали.

10.03.2026 року через систему Електронний суд ОСОБА_8 подано додаткові пояснення та копію квитанції до прибуткового касового ордера №23 від 18.03.2023 про сплату коштів ОСОБА_9 у сумі 56 087,00 грн. на підставі Договору позики №18-08-2023-ПДФ від 18.08.2003.

В судове засідання 10.03.2026 року не з`явились представники позивача та третіх осіб, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, зокрема, в Електронний кабінет їх представників.

Відповідно до ч.3 статті 328 ГПК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками справи, заслухавши представника ТОВ "Традєкс", з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що Заява ОСОБА_1 про визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 21 лютого 2023 року у справі №918/535/22 відмовлено ОСОБА_10 у задоволенні позову. Додатковим рішенням суду від 27.06.2023 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю

"Традєкс" 26 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

На виконання додаткового рішення суду від 27 червня 2023 року, яке набрало законної сили 21 липня 2023 року, судом видано наказ про примусове виконання рішення від 26 липня 2023 року.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).

Статтею 18 ГПК України, яка кореспондується зі статтею 326 цього кодексу, передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Розділом V Господарського процесуального кодексу України врегульовано процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах.

Згідно частин 1, 3 статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Відповідно ж до частин 1,2 статті 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В постанові Верховного Суду від 16.01.2018 по справі №55/15479/15-ц було наголошено, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання);

процесуально-правові (видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню), коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню, видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа, помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання, пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконанню).

Враховуючи імперативні приписи статті 129-1 Конституції України, статей 18, 326 ГПК України щодо обов`язковості виконання судового рішення, що набрало законної сили, положення статті 328 ГПК України визначає можливість визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, лише за наявності для цього безумовних і безспірних підстав, тобто є процедурною нормою, що врегульовує правовідносини між боржником і стягувачем на стадії виконання рішення.

Отже, дослідженню, в даному випадку, підлягають обставини наявності визначених процесуальним законодавством підстав визнання наказів суду такими, що не підлягають виконанню.

Судом встановлено, що 18.08.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Традєкс", як Позичальником та ОСОБА_8 , як Позикодавцем укладено Договір позики №18-08-2023-ПФД. За умовами договору позики позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти у сумі 56 087 грн. 00 коп., а позичальник зобов`язується повернути позику у строк встановлений договором.

Факт передання коштів у позику підтверджується копією квитанції до прибуткового касового ордера №23 від 18.03.2023 про сплату коштів ОСОБА_9 у сумі 56 087,00 грн. на підставі Договору позики №18-08-2023-ПДФ від 18.08.2003 року.

Крім того, 04.09.2023 між ТОВ "Традєкс" та ОСОБА_9 укладена Угода про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до п.4 Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 04.09.2023 року, укладеної між ТОВ "Традєкс" та ОСОБА_9 , керуючись ст. 601 Цивільного кодексу України, Сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язаннями по Договору позики №18-08-2023-ПФД від 18.08.2003 за яким боржником перед ОСОБА_9 (кредитором) є ТОВ "Традєкс" на суму 56 087,00 грн., та наказом Господарського суду Рівненської області від 26.07.2023 року №918/535/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" 26 000 (двадцять шість тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому у п.4 Угоди зазначено, що з моменту підписання угоди зобов`язання ОСОБА_5 перед ТОВ "Традєкс" та зобов`язання ТОВ "Традєкс" перед ОСОБА_11 на суму 26000 (двадцять шість тисяч) грн. 00 коп. є припиненими.

В той же час суд зазначає, що у справі №918/535/22 судом ухвалювалось рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Традєкс" 26 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.1 статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи, то з більшою вірогідністю можна вважати, що вказана сума перерахована стягувачу, як відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у даній справі, зокрема, на виконання додаткового рішення Господарського суду Рівненської області від 27.06.2023 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Традєкс" 26 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, у зв"язку із зарахуванням зустрічних однорідних вимог відповідно до Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 04.09.2023 року, укладеної між ТОВ "Традєкс" та ОСОБА_9 , ОСОБА_4 добровільно виконав Додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 27.06.2023 року у сумі 26 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на вищевказане суд зазначає, що у ОСОБА_1 відсутній обов`язок по виконанню додаткового рішення Господарського суду Рівненської області від 27.06.2023 року у сумі 26 000, 00 грн. в частині сплати вказаної суми ТОВ "Традєкс", як витрат на професійну правничу допомогу.

Заперечення представника ТОВ "Традєкс" спростовуються всім вищенаведеним.

Крім того, суд зазначає, що статтею 602 ЦК України, яка встановлює підстави недопустимості зарахування зустрічних вимог, не передбачено заборони на зарахування зустрічних вимог, які виникли з рішення суду. При цьому слід зазначити, що як за Договором позики №18-08-2023-ПФД від 18.08.2003 так і за Додатковим рішенням від 27.06.2023 року зобов`язання є грошовими, а відтак і однорідними.

За приписами ч.2 статті 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

З огляду на вищезазначене суд доходить висновку, що Заява ОСОБА_1 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню, а саме в частині визнання таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Рівненської області від 26.07.2023 року №918/535/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" 26 000 (двадцять шість тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.4 статті 328 ГПК України про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 232-235, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задоволити.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Рівненської області від 26.07.2023 року №918/535/22 про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Традєкс" (Рівненська область, Дубенський район, с.Тараканів, вул. Колгоспна, буд.42, ) 26 000 (двадцять шість тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали підписано 12.03.2026 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.