ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2026м. ДніпроСправа № 904/24/26

Господарський суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Перової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи, матеріали справи

за позовом Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, 04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, 45-А в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Донецькій області, 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Поштова, буд.5,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ", 51400, Дніпропетровська область, Павлоградський район, м.Павлоград, вул.Соборна, буд.99,

про стягнення заборгованості

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Донецькій області звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" про стягнення заборгованості у розмірі 339 037,00 грн, пені у розмірі 57 636,29 грн, штрафу у розмірі 23 732,59 грн, неустойки у розмірі 33 903,70 грн та судового збору у розмірі 6 814,64 грн.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2026 справу № 904/24/26 передано на розгляд судді Перовій О.В.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.01.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Щодо дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом.

Відповідно до частини третьої статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною сьомою статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Судом було з`ясовано, що відповідач має зареєстрований електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, тому ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 07.01.2026 була направлена відповідачу до його електронного кабінету, про що свідчить довідка про доставку електронного листа від 07.01.2026.

За змістом частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Суд з`ясував, що відповідно до довідки про доставку електронного листа ухвала суду від 07.01.2026 була доставлена до електронного кабінету відповідача 07.01.2026 о 19:14.

З урахуванням положень частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу суду від 07.01.2026 відповідач отримав 08.01.2026.

Крім того, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" убачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Так, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, зокрема, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.01.2026 (https://reyestr.court.gov.ua/ Review/133138299) надіслано судом 07.01.2026, зареєстровано в реєстрі 07.01.2026 та забезпечено надання загального доступу 08.01.2026, тобто завчасно; отже у позивача та відповідача були всі дані, необхідні для пошуку та відстеження руху справи, а також поданими у ній заявами по суті справи, а також реальна можливість отримання такої інформації також із вказаного відкритого джерела (у Єдиному державному реєстрі судових рішень).

Отже відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі.

Так, ухвалою суду від 07.01.2026, з урахуванням вимог частини восьмої статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ураховуючи встановлену судом вище дату отримання ухвали суду відповідачем (08.01.2026), граничним строком для подання відзиву на позовну заяву було 23.01.2026.

Також судом були враховані положення, встановлені Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 28.01.2014 за № 173/24950, відповідно до яких нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1; у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2; між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3; між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.

Зважаючи на предмет та підстави позову у даній справі, суд доходить висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Більше того, права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись за рахунок порушення права позивача на розумність строків розгляду справи судом (на своєчасне вирішення спору судом), що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини другої статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже статтею 248 Господарського процесуального кодексу України законодавець визначив межі розумного строку для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, а саме: не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Крім того, згідно з частинами другою, третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ураховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до частини восьмої статті 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

29.08.2024 між Державним агентством України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Донецькій області (далі - позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тенегія" (далі - відповідач, постачальник) був укладений договір про закупівлю № 10.

Відповідно до пункту 1.1. договору постачальник зобов`язується поставити у власність покупця нафтопродукти для автомобільного транспорту згідно коду ДК 021:2015-09130000-9 Нафта і дистиляти, визначені сторонами в специфікації, що є додатком №1 до договору (далі - Товар), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах договору.

Партією Товару за договором вважається поставка Товару в обсязі, що визначений за кожною окремою заявкою покупця (пункт 1.2. договору).

Постачальник повинен передати покупцю Товар, якість якого відповідає Технічному регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927 та/або Державним стандартам України на кожен вид Товару (пункт 2.1. договору).

Поставка Товару здійснюється постачальником партіями, за заявкою покупця, підписаною уповноваженим представником, (далі - Заявка), шляхом передачі постачальником покупцю талонів та/або паливних карток, за вибором покупця. В заявці зазначається найменування та асортимент Товару (марка палива), кількість (обсяг) партії поставки, представник покупця, уповноважений на отримання Товару, спосіб поставки Товару (передача талонів та/або із застосуванням паливних карток), у випадку поставки Товару із застосуванням паливних карток, кількість паливних карток яка повинна бути передана Покупцю разом з відповідною партією Товару, тощо (пункт 3.1. договору).

Місце передачі покупцю талонів та паливних карток: адреса погоджена сторонами. Місце поставки (місце фактичної заправки автотранспорту покупця) - АЗС зазначені у додатку № 2 до договору та/або додатково будь-які інші АЗС по території України за умовами цього договору. Постачальник несе всі ризики щодо втрати чи пошкодження Товару до його передачі покупцю згідно умов договору (пункт 3.2. договору).

Покупець має право безпосереднього вибору АЗС з наведеного у додатку № 2 до договору переліку (пункт 3.3. договору).

Строк поставки Товару - постачальник зобов`язаний передати покупцю талони протягом 5-ти (п`яти) календарних днів з дати отримання постачальником заявки в порядку визначеному договором, якщо інший строк не буде погоджений сторонами. У випадку поставки Товару із застосуванням паливних карток постачальник зобов`язується в цей же строк зарахувати відповідну кількість Товару вказану в заявці покупця на рахунок покупця в електронному кабінеті покупця та надати відповідне письмове підтвердження такого зарахування (пункт 3.7. договору).

Товар постачається із застосуванням талонів та/або паливних карток та регламентується Порядком відпуску і обліку Товару з використанням талонів/паливних карток (додаток № 3), який є невід`ємною частиною договору (пункт 3.8. договору).

Датою поставки (передачі) Товару є дата отримання покупцем Товару від постачальника шляхом передачі йому Талонів та/або дата зарахування відповідного обсягу Товару на рахунок покупця в електронному кабінеті покупця у разі застосування паливних карток. Датою фактичної поставки (відпуску) Товару покупцю вважається дата фактичної заправки автотранспортного засобу покупця на відповідній АЗС (пункт 3.9. договору).

Обов`язок передачі (відпуску) Товару покупцю покладається на постачальника. При цьому право власності на Товар у талонах переходить від постачальника до покупця в момент приймання- передачі талонів, а у випадку поставки Товару із застосування паливних карток - з моменту зарахування відповідного обсягу Товару на рахунок покупця в електронному кабінеті покупця, що підтверджується підписаними сторонами первинними документами на Товар. Зарахування Товару на рахунок покупця здійснюється постачальником в день підписання сторонами первинних документів на Товар про що останнім надається відповідне письмове підтвердження (пункт 3.10. договору).

Передача талонів здійснюється постачальником в обсягах, зазначених в заявці на підставі належним чином оформленої довіреності, виданої уповноваженому представникові покупця. Передача постачальником Товару покупцю із застосуванням паливних карток здійснюється в електронному кабінеті покупця, шляхом зарахування обсягу Товару зазначеного у відповідній заявці на рахунок покупця (пункт 3.11. договору).

Прийнятий за талонами/паливними картками Товар знаходиться на відповідальному зберіганні у постачальника до моменту відпуску Товару покупцю на АЗС (фактичної заправки автотранспорту покупця), про що за вимогою покупця може складатися акт приймання-передачі на відповідальне зберігання Товару (складається в двох примірниках, з зазначенням найменування, асортименту та кількісні Товару).

Строк відповідального зберігання Товару повинен бути не менше строку дії талонів/паливних карток, що визначений в пункті 5 додатку 1 до цього договору.

Вартість відповідального зберігання протягом строку дії талонів або паливних карток включено до ціни Товару. Ризики випадкового знищення або випадкового псування Товару переходять до покупця з моменту одержання (відпуску) Товару по талонах та/або паливних картках на АЗС (пункт 3.12. договору).

Відпуск Товару зі зберігання на АЗС здійснюється на підставі пред`явлених талонів та/або паливних карток, з обов`язковим наданням розрахункового документу за установленою формою (касовий (фіскальний чек)) на повну суму проведеної операції, що підтверджує факт відпуску Товару зі зберігання, та термінального чеку (чек Р0S - терміналу) - у випадку застосування паливних карток, що підтверджує ініціювання (здійснення) операцій із використанням паливної картки на рахунку покупця у постачальника палива (пункт 3.13. договору).

Відпуск Товару на АЗС регламентується Порядком відпуску і обліку Товару з використанням талонів/паливних карток (додаток №3 до договору) та Правилами роздрібної торгівлі нафтопродуктами затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 (із змінами та доповненнями) (пункт 3.14. договору).

У разі виявлення при прийманні Товару нестачі або інших недоліків Товару, постачальник власними силами та за свій рахунок усуває виявлені недоліки. У всіх інших випадках не передбачених цим договором, при поставці Товару сторони керуються чинним законодавством України (пункт 3.15. договору).

У разі відмови відпуску Товару транспортним засобам покупця на АЗС, зазначених в додатку №2 до цього договору, працівник покупця спільно з представником (оператором, працівником) АЗС, а у разі їх відмови в участі при складанні документу - самостійно, складає акт про не здійснення відпуску Товару за договором у 2 (двох) примірниках.

Зазначений акт направляється постачальнику із викликом для прибуття до відповідної АЗС. Направлення акту здійснюється покупцем на електронну адресу постачальника (пункт 3.16. договору).

Повноважний представник постачальника зобов`язаний прибути до відповідної АЗС, зазначеної у виклику покупця, у строк, що не перевищує 1 (один) робочий день з моменту отримання постачальником такого виклику, для складання спільного з покупцем акту про нездійснення відпуску Товару та з`ясування причин не відпуску Товару, попередньо повідомивши покупця про конкретну дату та час його прибуття, шляхом направлення електронного листа на електронну адресу покупця (підпункт 3.16.1. договору пункту 3.16. договору).

У випадку неявки представника постачальника у встановлені строки після одержання постачальником виклику до відповідної АЗС у повідомлений ним час або неотримання покупцем від постачальника електронною поштою повідомлення про конкретну дату та час прибуття представника постачальника на АЗС або відмови повноважного представника постачальника від підписання відповідного акту та повторної відмови на такій АЗС у відпуску Товару, працівники покупця складають акт про повторне нездійснення відпуску Товару (комісійно у складі не менше 3 (трьох) осіб).

Сторони домовились, що такий акт про повторне нездійснення відпуску Товару, в тому числі складений комісійно працівниками покупця є беззаперечним доказом невідпуску Товару та є достатньою підставою для застосування до постачальника штрафних санкцій, передбачених договором.

Сторони домовились, що не вважається невиконанням чи неналежним виконанням зобов`язань за цим договором, а також не тягне за собою застосування жодних штрафних санкцій чи відшкодування збитків відмова постачальника у передачі Товару покупцю зі зберігання на відповідній АЗС у випадку проведення ремонту/реконструкції АЗС, відсутності електроживлення на АЗС, пошкодження/знищення АЗС внаслідок бойових дій, зливу нафтопродуктів із бензовоза, виходу з ладу обладнання, що використовується на відповідній АЗС, перебоях у технічних засобах обліку транзакцій (підпункт 3.16.2. договору пункту 3.16. договору).

Відсутність у представника Постачальника документів, які підтверджують його повноваження на складання документів від імені Постачальника, має наслідки неявки представника Постачальника (підпункт 3.16.3. договору пункту 3.16. договору).

У випадку складання Акту про не здійснення відпуску Товару в порядку визначеному Договором, Покупець також має право залучати до складання Акту про не здійснення відпуску Товару третіх осіб, зокрема, працівників АЗС та/або інших суб`єктів господарювання та/або експертні установи та/або представників громадськості тощо (підпункт 3.16.4. договору пункту 3.16. договору).

По закінченні кожного календарного місяця постачальник формує акт фактичної вибірки Товару за паливними картками, у якому вказується найменування та кількість палива, виданого за паливними картками (зразок акту фактичної вибірки Товару за паливними картками наведений в додатку № 4 до цього договору) та не пізніше 8 числа місяця, наступного за звітним, передає його покупцю. Акт фактичної вибірки Товару за паливними картками також може бути складено за вимогою однієї із сторін договору в будь-який час. Період, за який складається такий акт на вимогу, зазначається у відповідній вимозі про його складання.

За вимогою покупця постачальник по закінченні кожного календарного місяця складає акт фактичної вибірки Товару за талонами у якому вказується найменування та кількість палива, виданого за талонами та не пізніше 8 числа місяця, наступного за звітним, передає його покупцю (пункт 3.17. договору).

Загальна ціна договору відповідно до розрахунків, визначених сторонами у специфікації (додаток 1 до цього договору) становить 339 037,00 грн, у тому числі ПДВ: 56 506,17 грн.

Загальна ціна (вартість) договору включає в себе всі податки, збори, необхідні платежі, що сплачуються або мають бути сплачені згідно із законодавством України, а також витрати з транспортування до місця поставки, розвантаження, зберігання Товару покупцю на АЗС, навантаження (відпуск Товару покупцю на АЗС) та всі інші витрати постачальника, пов`язані з виконанням договору (пункт 4.1. договору).

Покупець здійснює оплату за Товар шляхом перерахування коштів у розмірі 100% вартості Товару, поставленого за відповідною заявкою, впродовж 10 (десяти) робочих днів з дати поставки Товару, на підставі підписаної сторонами видаткової накладної та рахунку на оплату, який постачальник надає покупцю одночасно з видатковою накладною (підпункт 4.5.1. пункту 4.5. договору).

Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за переданий Товар, крім випадків, передбачених пунктом 4.7 цього договору (підпункт 5.1.1. пункту 5.1. договору).

Постачальник зобов`язаний забезпечити передачу Товару на умовах, передбачених цим договором; письмово повідомити покупця у 5-ти денний термін з моменту отримання даних про неможливість виконання договору; надавати покупцю інформацію визначену в пункті 3.17. договору (підпункти 5.3.1.- 5.3.3. пункту 5.3. договору).

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність передбачену чинним законодавством України та договором (пункт 6.1. договору).

За порушення строків виконання зобов`язань за договором або умов зобов`язань щодо якості Товару постачальник несе відповідальність та сплачує покупцю штрафні санкції у розмірі та порядку відповідно до статті 231 Господарського кодексу України, а саме пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості Товару, за яким порушено зобов`язання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вартості такого Товару (пункт 6.2. договору).

У разі невиконання постачальником зобов`язань, визначених п. 1.4, 1.5 цього договору, а також, у разі не підтвердження умов (обставин), викладених у п. 1.5 цього договору, постачальник відшкодовує покупцю всі збитки, понесенні останнім у зв`язку з цим, та додатково сплачує штраф у розмірі ціни Товару, поставка якого не була здійсненна належним чином постачальником або використання якого було обмежено (неможливо) для покупця через такі порушення постачальника (пункт 6.3. договору).

У разі односторонньої відмови постачальника від виконання умов цього договору постачальник сплачує покупцю неустойку (штраф) у розмірі 10 (десяти) відсотків ціни (вартості) Товара за цим договором (пункт 6.4. договору).

Штрафні санкції (пеня, штраф) та збитки, нараховані постачальнику покупцем згідно з цим розділом договору, сплачуються постачальником протягом 10 (десяти) робочих днів з дати отримання відповідної вимоги, яку складає покупець та надсилає постачальнику в порядку передбаченому договором (пункт 6.5. договору).

Договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками сторін (за умови використання) та діє до 31.12.2024 року включно, але в будь- кому випадку до повного виконання сторонами своїх обов`язків за договором.

Припинення дії договору чи його розірвання не звільняє будь-яку із сторін від обов`язку виконати свої зобов`язання за договором, які виникли до такого припинення (розірвання) на підставі належно виконаного іншою стороною свого зобов`язання за договором (пункт 7.1. договору).

29.08.2024 сторони підписали специфікацію на загальну суму 339 037,00 грн (додаток № 1 до договору про закупівлю № 10 від 29.08.2024).

Додатком № 2 до договору про закупівлю № 10 від 29.08.2024 сторони погодили перелік автозаправних станцій постачальника.

03.10.2024 року сторонами підписано специфікацію № 0001/0002037-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної № 0001/0002037 від 03.10.2024 у кількості 114 скретч-карток, 11.10.2024 року сторонами підписано специфікацію № 0001/0002038-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної № 0001/0002038 від 11.10.2024 у кількості 90 скретч-карток, 23.09.2024 року сторонами підписано специфікацію № 0001/0002036-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної № 0001/0002036 від 23.09.2024 у кількості 124 скретч-карток.

Договір, додатки до договору та специфікації підписані сторонами та скріплені печатками без зауважень та заперечень до нього.

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення договору про закупівлю № 10 від 29.08.2024, строк дії договору, умови поставки, факт поставки/непоставки товару, загальна вартість поставленого/непоставленого товару, наявність прострочення поставки товару, правомірність заявленої до стягнення основної заборгованості, пені та штрафу.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи у їх сукупності, ураховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до приписів статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (стаття 712 ЦК України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Нормами частини першої статті 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно із частиною першою статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до норм частини першої статті 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 ЦК України).

Частиною другою статті 693 ЦК України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове зобов`язання повернути кошти.

Припис частини другої статті 693 ЦК України містить в собі альтернативу щодо реалізації покупцем своїх прав у випадку не поставки товару у встановлений договором строк, а саме: покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Матеріали справи не містять доказів того, що договір про закупівлю № 10 від 29.08.2024 визнавався недійсними у судовому порядку.

Державним агентством України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Донецькій області на виконання умов договору перераховано на рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 339 037,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 151 від 23.09.2024 на суму 125 976,50 грн, № 157 від 03.10.2024 на суму 85 884,50 грн, № 168 від 11.10.2024 на суму 90 083,00 грн, № 209 від 11.12.2024 на суму 37 093,00 грн.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Тенегія» передані позивачу скретч-картки на отримання палива на суму 339 037,00 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997, затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, як визначають порядок роздрібної торгівлі пальним, оливами, мастилами.

Торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу АЗС (абзац 2 пункту 3 Правил № 1442).

Розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару (пункт 9 Правил №1442).

Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20.05.2018 №281/171/578/155, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за №805/15496, затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України.

Згідно із вказаною Інструкцією талон - це спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

За своїм призначенням талони не можуть бути засобом розрахунків, адже, як оплата за паливо, на рахунок продавця за безготівковим розрахунком перераховуються гроші. У свою чергу, талон - це документ, який підтверджує право покупця на отримання вже оплаченого палива, що зберігається на АЗС.

У процесі отримання замовником паливо-мастильних матеріалів (дизельне паливо) на АЗС виявилось, що надані постачальником скретч-картки не забезпечені товаром, що унеможливило заправку транспорту замовника.

На виконання умов договору, згідно з видатковими накладними № 0001/0002036 від 29.09.2024, № 0001/0002037 від 03.10.2024, № 0001/0002038 від 11.10.2024, № 0001/0002039 від 11.12.2024 ТОВ Тенегія передано покупцю паливні талони на товар загальною вартістю 339 037,00 грн, які оплачені Державним агентством України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Донецькій області у повному обсязі на суму 339 037,00 грн.

Позивач зазначає, що відповідач не поставив пальне на суму 339 037,00 грн.

Листами від 27.02.2025 № 1-2-16/247-25, від 27.02.2025 № 1-2-16/248-25, від 03.04.2025 № 1-7-16/395/25 та від 15.08.2025 № 4-7-16/930-25 позивач просив ТОВ "Тенегія" протягом 10 календарних днів з моменту отримання претензії вирішити питання щодо відпуску пального та сплатити заборгованість за договором. Вказані листи були залишені відповідачем без відповіді.

Станом на день прийняття рішення у справі заборгованість за договором про закупівлю № 10 від 29.08.2024 складає 339 037,00 грн, що підтверджується матеріалами справи, тому підлягає до стягнення.

Щодо нарахування пені у розмірі 57 636,29 грн за період з 27.02.2025 по 15.08.2025, штрафу у розмірі 23 732,59 грн та неустойки у розмірі 33 903,70 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Положеннями статті 611 ЦК України встановлено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність передбачену чинним законодавством України та договором (пункт 6.1. договору).

Відповідно до пункту 6.2. договору за порушення строків виконання зобов`язань за Договором або умов зобов`язань щодо якості Товару постачальник несе відповідальність та сплачує покупцю штрафні санкції у розмірі та порядку відповідно до статті 231 Господарського кодексу України, а саме пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості Товару, за яким порушено зобов`язання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вартості такого Товару.

У разі односторонньої відмови постачальника від виконання умов цього договору постачальник сплачує покупцю неустойку (штраф) у розмірі 10 (десяти) відсотків ціни (вартості) Товара за цим договором (пункт 6.4. договору).

Перевіривши розрахунок позивача по стягненню пені, штрафу та неустойки, суд доходить висновку, що він є правомірним, обґрунтованим, розрахований відповідно до умов договору, арифметично вірним, відповідає вимогам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 ГПК України).

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про закупівлю № 10 від 29.08.2024 у розмірі 339 037,00 грн, пені у розмірі 57 636,29 грн, штрафу у розмірі 23 732,59 грн та неустойки у розмірі 33 903,70 грн.

Щодо судових витрат.

Згідно із частиною першою статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України (стаття 9 Закону України "Про судовий збір").

Оскільки при зверненні до Господарського суду Дніпропетровської області заявлено вимогу майнового характеру (454 309,58 грн), то позивач сплатив судовий збір у розмірі 6 814,64 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у справі покладається на відповідача у розмірі 6 814,64 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕНЕГІЯ" про стягнення заборгованості задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тенегія", 51400, м.Павлоград, вул.Соборна, 99, на користь Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, 04053, м.Київ, вул.Січових Стрільців, 45-А в особі Управління Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Донецькій області, 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Поштова, буд.5, заборгованість у розмірі 339 037,00 грн (триста тридцять дев`ять тисяч тридцять сім гривень 00 копійок), пеню у розмірі 57 636,29 грн (п`ятдесят сім тисяч шістсот тридцять шість гривень 29 копійок), штраф у розмірі 23 732,59 грн (двадцять три тисячі сімсот тридцять дві гривні 59 копійок), неустойку у розмірі 33 903,70 грн (тридцять три тисячі дев`ятсот три гривні 70 копійок) та судовий збір у розмірі 6 814,64 грн (шість тисяч вісімсот чотирнадцять гривень 64 копійки).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 04.03.2026

Суддя О.В. Перова