ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

09 березня 2026 року м. Миколаїв Справа № 915/222/26

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ільєвої Л.М., розглянувши матеріали позовної заяви першого заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області (56500, м. Вознесенськ, Миколаївська область, пров. Костенка, 2, код ЄДРПОУ ) в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації (Миколаївської обласної військової адміністрації) (54001, м. Миколаїв, Миколаївська область, вул. Адміральська, 22; ) до Вознесенського міжрайонного управління водного господарства (56500, м. Вознесенськ, вул. Київська, 251; ) та фізичної особи-підприємця Щербини Олега Володимировича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання недійсним договору, зобов`язання повернути водний об`єкт та земельні ділянки водного фонду, -

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації (Миколаївської обласної військової адміністрації) до Вознесенського міжрайонного управління водного господарства та Фізичної особи-підприємця Щербини Олега Володимировича про:

- визнання недійсним договору № 1 на проведення робіт із біологічної меліорації на Таборівському водосховищі від 02.10.2023, укладений між Вознесенським міжрайонним управлінням водного господарства та Фізичною особою - підприємцем Щербиною Олегом Володимировичем;

- зобов`язання фізичної особи-підприємця Щербини Олега Володимировича повернути у розпорядження держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації водний об`єкт - Таборівське водосховище, площею водного дзеркала 242 га, у комплексі з земельними ділянками, на яких воно розташоване (кадастрові номери :08:000:0156, площею 6,8525 га, :05:000:2025, площею 130,7676 га, та :08:000:0157, площею 162,6557 га), у придатному для використання стані.

В обґрунтування позову прокурор зазначає про обставини щодо зловживання службовим становищем посадовими особами Вознесенського міжрайонного управління водного господарства під час розпорядження земельними ділянками державної власності у комплексі з водними об`єктами, що заподіяло державі істотної шкоди. Зокрема, прокурор вказує про допущення порушення вимог земельного та водного законодавства при розпорядженні Вознесенським міжрайонним управлінням водного господарства земельними ділянками державної власності водного фонду та розташованим на них водним об`єктом Таборівським водосховищем. Як вказує прокурор, Таборівське водосховище розташоване на земельних ділянках з кадастровими номерами :08:000:0156, площею 6,8525 га, :05:000:2025, площею 130,7676 га, та :08:000:0157, площею 162,6557 га, перебувають у постійному користуванні Вознесенського МУВГ. 02.10.2023 між Вознесенським МУВГ (замовник) та фізичною особою - підприємцем Щербиною Олегом Володимировичем (виконавець) укладено договір № 1 на проведення робіт із біологічної меліорації на Таборівському водосховищі, строком до 31.12.2043. Однак, на переконання прокурора, укладений відповідачами договір підряду / надання послуг не містить характерних положень, передбачених цивільним законодавством для договорів таких видів, та є прихованим договором оренди державного майна земельних ділянок з розташованим на них Таборівським водосховищем. Прокурор стверджує, що Вознесенське МУВГ не наділене повноваженнями на надання земельної ділянки державної форми власності у користування (оренду) іншим особам, договір № 1 на проведення робіт із біологічної меліорації на Таборівському водосховищі від 02.10.2023 не відповідає ні Положенню про Вознесенське МУВГ, ні вимогам ст.ст. 92, 95 Земельного кодексу України, оскільки з 08.11.2024 власником земельних ділянок під Таборівським водосховищем є Миколаївська обласна державна адміністрація. Враховуючи викладене, прокурор зазначає, що за спірним договором відбулось розпорядження земельною ділянкою під водним об`єктом неуповноваженим суб`єктом, спірний договір не відповідає вимогам законодавства, а саме ст.ст. 92, 93, 96 ЗК України, ст.ст. 837, 901 ЦК України, а також не спрямований на настання обумовлених ним наслідків, що свідчить про його недійсність на підставі ч. ч. 1, 2, 5 ст. 203, ст. 215 ЦК України. Відтак, прокурор вважає, що ФОП Щербина О.В. згідно з вимогами ст. 216 ЦК України зобов`язаний повернути отримані ним земельні ділянки з розташованим на них водним об`єктом у розпорядження держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, прокурор вказує про порушеннями відповідачами - Вознесенським МУВГ та фізичною особою - підприємцем Щербиною Олегом Володимировичем вимог законодавства при укладенні договору № 1 від 02.10.2023 на проведення робіт із біологічної меліорації на Таборівському водосховищі. Проте, заявляючи позовні вимоги про визнання недійсним договору і зобов`язання ФОП Щербини Олега Володимировича повернути позивачу Таборівське водосховище разом із земельними ділянками на підставі ст. 216 ЦК України (реституція), прокурор не наводить правового обґрунтування щодо підстав повернення земельних ділянок позивачу, який не є стороною оспорюваного договору, за наявності права постійного користування земельними ділянками у Вознесенського МУВГ.

Поряд з цим в силу приписів ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Судом встановлено, що серед поданих прокурором до позовної заяви додатків є нечитабельні копії, зокрема файл «Додаток 20. Копія протоколу огляду місця події з фото таблицею від 02.12.2025.pdf».

Також відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, порядок сплати та розмір судового збору визначені Законом України Про судовий збір від 08.07.2011 р. (зі змінами і доповненнями). В силу приписів ч. 1 ст. 4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Також згідно підпунктів 1, 2 пункту 2 ч. 2 ст. 4 цього Закону ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у 2026 році - 3328 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України Про судовий збір у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як було зазначено вище, прокурором заявлено наступні позовні вимоги: визнати недійсним договір №1 від 02.10.2023 та зобов`язати повернути водний об`єкт - Таборівське водосховище у комплексі з земельними ділянками, на яких воно розташоване (кадастрові номери :08:000:0156, площею 6,8525 га, :05:000:2025, площею 130,7676 га, та :08:000:0157, площею 162,6557 га). Отже, прокурором фактично заявлено 5 немайнові вимоги: визнати недійсним договір №1 від 02.10.2023; зобов`язати повернути водний об`єкт та 3 земельні ділянки: з кадастровим номером :08:000:0156 площею 6,8525 га, з кадастровим номером :05:000:2025 площею 130,7676 га; з кадастровим номером :08:000:0157 площею 162,6557 га.

Ті обставини, що прокурором в прохальній частині позову вказано про зобов`язання повернути водний об`єкт у комплексі з вказаними земельними ділянками, не свідчать про те, що прокурором заявлено одну вимогу. Адже, в умовах спірного договору не зазначається про зазначені земельні ділянки, отже такі ділянки є окремим предметом спору.

Таким чином, відповідно судовий збір за поданий позов має бути сплачено у розмірі 16640,00 грн. (3328,00 грн. х 5).

З урахуванням того, що позовна заява була подана в електронній формі через Електронний суд ЄСІТС, відповідно ставка судового збору за подачу даного позову становить 13312,00 грн. із застосуванням коефіцієнту 0,8 у відповідності до ч. 3 ст. 4 Закону України Про судовий збір (16640,00 грн. х 0,8).

Так, на підтвердження сплати судового збору прокурором додано до матеріалів позовної заяви платіжну інструкцію №237 від 26.02.2026 на суму 5324,80 грн., що свідчить про сплату судового збору у меншому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що прокурором не надано належних доказів сплати судового збору за поданий позов у встановленому законом розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ч. 2 ст. 174 ГПК України передбачено, якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що першого заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області при зверненні до господарського суду з поданою позовною заявою не виконано вимоги ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків, в т.ч. шляхом надання доказів доплати судового збору в сумі 7987,20 грн.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву першого заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації (Миколаївської обласної військової адміністрації) до Вознесенського міжрайонного управління водного господарства та фізичної особи-підприємця Щербини Олега Володимировича про визнання недійсним договору, зобов`язання повернути водний об`єкт та земельні ділянки водного фонду залишити без руху.

2. Встановити Вознесенській окружній прокуратурі Миколаївської області 10-денний строк для усунення виявлених недоліків при поданні позовної заяви з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити Вознесенській окружній прокуратурі Миколаївської області, що при невиконанні вимог даної ухвали позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили 09.03.2026 року та оскарженню не підлягає.

Суддя Л.М. Ільєва