ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі

"12" березня 2026 р. Cправа № 902/172/26

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни, за участю секретаря судового засідання Багулової Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт", 45606, Волинська обл., Луцький р-н, село Рованці, вулиця Промислова, будинок 5А, ідентифікаційний код юридичної особи 31496816

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Впроваджувальний Центр Аксіома", 21021, Вінницька обл., Вінницький р-н, місто Вінниця, проспект Космонавтів, будинок 30 А, офіс 701, ідентифікаційний код юридичної особи 41348201

про стягнення 784 108,27 гривень

за участю представників:

від позивача - адвокат Давидюк М.В., згідно ордеру

від відповідача - не з`явився

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Вінницької області 11.02.2026 року надійшла позовна заява № б/н від 11.02.2026 (вх. № 192/26 від 11.02.2026) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Впроваджувальний Центр Аксіома" про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем укладеного між сторонами договору про надання послуг № ВЦ-22/2024 від 23.09.2024 у розмірі 784 108,27 гривень, з яких: 763 350,00 гривень авансового платежу, 10 719,69 гривень інфляційних втрат та 10 038,58 гривень 3% річних.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2026 справу розподілено судді Шамшуріній М.В.

Ухвалою від 13.02.2026 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №902/172/26, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 12 березня 2026 року об 11:30 год.

05.03.2026 до суду від позивача надійшла заява № б/н від 05.03.2026 (вх. № 01-30/2299/26 від 05.03.2026) про затвердження мирової угоди із долученою до заяви мировою угодою.

06.03.2026 до суду від відповідача надійшла заява № б/н від 06.03.2026 (вх. № 01-30/2341/26 від 06.03.2026) про затвердження мирової угоди поданої представником позивача.

На визначену судом дату у судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений ухвалою суду від 13.02.2026 року, про що свідчить трекінг відстеження поштового відправлення.

Частиною 1 статті 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що учасників справи було належним чином повідомлено про судове засідання у справі та на засадах відкритості і гласності судового процесу учасникам справи створено всі необхідні умови для захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а відповідач у свою чергу не скористався наданим йому правом участі у розгляді справи і його неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні представник позивача підтримав подану до суду заяву про затвердження мирової угоди, просив її задовольнити, затвердити мирову угоду від 02.03.2026 року, повернути позивачу 50% сплаченого при поданні позову судового збору.

Присутньому у судовому засіданні представнику позивача роз`яснено наслідки укладення мирової угоди, передбачені частиною 3 статті 231 ГПК України.

У судовому засіданні суд з`ясував наявність/відсутність умов передбачених частиною 5 статті 192 ГПК України.

Представник позивача пояснив, що умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують права чи охоронювані законом інтереси сторін та інших осіб.

Судом також враховано заяву відповідача від 06.03.2026 (вх. № 01-30/2341/26 від 06.03.2026), у які відповідач просив суд задовольнити спільні заяви сторін та затвердити мирову угоду подану представником позивача.

Матеріалами справи наявність умов, що передбачені частиною 5 статті 192 ГПК України не встановлено.

За наслідками розгляду поданих сторонами заяв про затвердження мирової угоди у судовому засіданні 12.03.2026 року, з метою постановлення ухвали суду, суд оголосив перерву у судовому засіданні та повідомив час проголошення вступної та резолютивної частин ухвали в межах цього судового засідання.

На оголошення вступної та резолютивної частин ухвали сторони не з`явилися, у зв`язку з чим вступна та резолютивна частина ухвали долучена до матеріалів справи без її проголошення.

Розглянувши у судовому засіданні заяву сторін про затвердження мирової угоди, перевіривши повноваження осіб, які уклали та підписали мирову угоду подану на затвердження суду, зміст мирової угоди, з`ясувавши наявність/відсутність умов передбачених частиною п`ятою статті 192 ГПК України, суд дійшов таких висновків.

Згідно частини 7 статті 46 ГПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Положеннями частин 1-4 статті 192 ГПК України передбачено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Частиною 5 статті 192 ГПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Судом встановлено, що до суду 05.03.2026 до суду від позивача надійшла заява № б/н від 05.03.2026 (вх. № 01-30/2299/26 від 05.03.2026) про затвердження мирової угоди із долученою до заяви мировою угодою.

06.03.2026 до суду від відповідача надійшла заява № б/н від 06.03.2026 (вх. № 01-30/2341/26 від 06.03.2026) про затвердження мирової угоди поданої представником позивача.

Таким чином, подані сторонами заяви про затвердження мирової угоди за своєю суттю є спільною заявою сторін про затвердження мирової угоди у справі № 902/172/26.

Судом встановлено, що подані до суду заяви сторін про затвердження мирової угоди підписано від імені позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" представником позивача адвокатом Давидюком М.В., а від імені відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Впроваджувальний Центр Аксіома" керівником товариства Костинюком В.М.

Суд встановив, що мирову угоду від 02.03.2026 року укладено Товариством з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Впроваджувальний Центр Аксіома" та підписано від імені ТОВ "Волинь-зерно-продукт" - директором Супрунюком С.С., а від імені ТОВ "Впроваджувальний Центр Аксіома" директором Костинюком В.М. електронними підписами та скріплено електронними печатками сторін.

Суд перевірив повноваження осіб, що підписали заяву та мирову угоду згідно з відомостями, наявними у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та наявними у матеріалах справи документами. Судом не виявлено обмежень щодо вчинення підписантами відповідних дій.

Частиною 4 статті 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.01.2021 у справі № 916/661/20 виснувала, що мирова угода у позовному провадженні - це письмова домовленість між сторонами спору про його вирішення, яка укладається в добровільному порядку з метою припинити спір, на погоджених сторонами умовах. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт самостійним (без державного примусу) врегулюванням розбіжностей на погоджених умовах. Спір може бути врегульовано укладенням мирової угоди на будь-якій стадії господарського процесу, у тому числі, на стадії виконання судового рішення. На відміну від звичайного договору, мирова угода у позовному провадженні укладається в процесі розгляду справи у господарському суді у формі та на умовах, передбачених процесуальним законодавством; підлягає затвердженню господарським судом; припиняє процесуально-правові відносини сторін; якщо мирова угода не виконується добровільно, вона виконується в порядку, встановленому для виконання судового рішення.

У постанові від 27.11.2024 у справі №185/8179/22 Велика Палата Верховного Суду щодо застосування статті 207 Цивільного процесуального кодексу України, яка за змістом є аналогічною статті 192 ГПК України, зазначила, що мирова угода є юридичним документом, який створюється сторонами процесу і затверджується судом з метою вирішення спору шляхом досягнення взаємної згоди. Загальний наслідок укладення мирової угоди полягає в тому, що сторони приймають умови, які для них є прийнятними, замість того, щоб покладати вирішення спору на суд.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 06.06.2025 у справі №917/141/24 зазначив, що взаємними поступками є добровільна відмова кожної із сторін від чого-небудь (певних вигод, умов, намірів тощо) або послаблення своїх вимог на користь врегулювання конфлікту. Узгодження взаємних поступок є виключним правом сторін, яким вони користуються на власний розсуд, виходячи із власної оцінки комерційної доцільності, господарських, цивільних чи ділових взаємовідносин із контрагентом, майнових або немайнових інтересів тощо. Сутність поступок може носити кількісний (прощення боргу у певній частині тощо) або якісний характер (розстрочення боргу на певний строк). Втручання суду в оцінку взаємних поступок обмежене підставами для відмови у затвердженні мирової угоди, визначеними ч. 5 ст. 192 ГПК України.

Згідно пункту 2 частини 5 статті 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами.

Враховуючи те, що умови укладеної сторонами мирової угоди стосуються лише прав та обов`язків сторін щодо предмета спору, не суперечать чинному законодавству та не порушують прав і охоронюваних інтересів третіх осіб, тобто відповідають приписам статті 192 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення спільної заяви сторін про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою.

У зв`язку із затвердженням мирової угоди провадження у справі №902/172/26 підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 231 ГПК України.

Відповідно до частини 3 статті 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно з частиною 4 статті 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Частинами 1 і 4 статті 130 ГПК України та частиною 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Якщо сторони під час укладення мирової угоди не передбачили порядку розподілу судових витрат, кожна сторона у справі несе половину судових витрат.

Судом встановлено, що при поданні позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 11 761,62 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № ВЗП810 від 13.01.2026 року.

Пунктом 4 мирової угоди визначено, що додатково до суми коштів, зазначеної в п. 1 та п. 3 цієї мирової угоди, відповідач зобов`язується сплатити 50% судового збору за подання цього позову, що становить 5 880,81 грн. в строк до 20.03.2026р. включно.

У заяві про затвердження мирової угоди представник позивача клопотав про повернення з Державного бюджету України 50% сплаченого при поданні позову судового збору.

Враховуючи укладення сторонами мирової угоди до прийняття рішення у цій справі, приймаючи до уваги умови мирової угоди, суд дійшов висновку по наявність правових підстав для повернення позивачу 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 46, 130, 192, 193, пунктом 7 частини 1 статті 231, статтями 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Спільну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Впроваджувальний Центр Аксіома" про затвердження мирової угоди від 02.03.2026 року по справі №902/172/26 задовольнити.

2. Затвердити мирову угоду від 02.03.2026 року, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Впроваджувальний Центр Аксіома" у справі № 902/172/26 у наведеній сторонами редакції:

"МИРОВА УГОДА

у господарській справі № 902/172/26

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" до Товариства

з обмеженою відповідальністю "Впроваджувальний Центр Аксіома" про стягнення грошових

коштів

м. Луцьк 02.03.2026

Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" (), адреса місцезнаходження: 45606, Волинська обл. Луцький р-н. с. Рованці, вул. Промислова, 5А, в особі директора Супрунюка Сергія Степановича, що діє на підставі Статуту, надалі за текстом - Позивач, з однієї сторони, та

Товариство з обмеженою відповідальністю "Впроваджувальний Центр Аксіома" (), адреса місцезнаходження: 21021, Вінницька обл. Вінницький р-н, м. Вінниця, вул. Космонавтів, 30А оф. 701, в особі директора Костинюка Віталія Мірчевича, що діє на підставі Статуту, надалі за текстом - Відповідач, з іншої сторони, а разом іменовані як Сторони, уклали цю Мирову угоду про наступне.

Обговоривши предмет позову у справі N 902/172/26, який перебуває у провадженні Господарського суду Вінницької області, Сторони досягли домовленостей про врегулювання Даного судового спору мирним шляхом i уклали дану Мирову угоду на наступних умовах:

1. Відповідач - ТОВ "Впроваджувальний Центр Аксіома" добровільно погоджується сплатити позовні вимоги Позивача ТзОВ "Волинь-зерно-продукт" на загальну суму 453 000,00 грн. (чотириста п`ятдесят три тисячі грн. 00 коп.).

2. Позивач - ТзОВ "Волинь-зерно-продукт" відмовляється від решти позовних вимог, в тому числі інфляційних відсотків та відсотків річних.

3. Грошові кошти, вказані в п. 1 цієї Мирової угоди, в розмірі 453 000,00 грн (чотириста

п`ятдесят три тисячі грн. 00 коп.) Відповідач зобов`язується сплатити рівними частинами

за наступним графіком:

- 151 000,00 грн. до 20.03.2026р. включно;

- 151 000,00 грн. до 20.04.2026р. включно;

- 151 000,00 грн. до 20.05.2026р. включно.

4. Додатково до суми коштів, зазначеної в п. 1 та п. 3 цієї Мирової Угоди, Відповідач зобов`язується сплатити 50% судового збору за подання цього позову, що становить 5 880,81 грн. в строк до 20.03.2026р. включно.

5. Суми коштів, зазначені в цій Мировій Угоді підлягають сплаті в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Позивача. Допускається дострокова оплата.

6. У разі порушення ТОВ "Впроваджувальний Центр Аксіома" графіку платежів, зазначеного в п. 3, 4 цієї Мирової Угоди, Відповідач додатково до цих платежів зобов`язується сплатити решту позовних вимог у вигляді штрафу в розмірі 331 108,27 грн. (триста тридцять одна тисяча сто вісім грн. 27 коп.)

6. У разі порушення Відповідачем умов цієї Мирової угоди, Позивач вправі подати Ухвалу про затвердження цієї Мирової угоди до органів Державної виконавчої служби або до приватного виконавця з заявою про примусове виконання.

7. Наслідки укладання даної Мирової угоди Сторони усвідомлюють i розуміють в повному обсязі, заперечень не мають. Зокрема, Сторони розуміють наслідки укладання мирової угоди i затвердження її судом (закриття провадження у справі) та погоджуються з наслідками визнання судом даної Мирової угоди.

8. Дана Мирова Угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та затвердження судом i діє до повного виконання Сторонами зобов`язань, передбачених цією Мировою угодою.

9. Сторони заявляють, що дана Мирова угода стосується лише їх прав та обов`язків, не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, підписана уповноваженими представниками сторін, які наділені достатнім обсягом повноважень на її укладення i підписання, діють добровільно та за вільним волевиявленням.

10. Ця Мирова угода може бути укладена шляхом накладення електронного цифрового підпису сторонами угоди відповідно до чинного законодавства.

РЕКВІЗИТИ I ПІДПИСИ CTOPIH:

ТОВ «Впроваджувальний Центр Аксіома»

Адреса: 21021, Вінницька обл., м Вінниця, вул. Космонавтів, буд. 30А, оф.701

НОМЕР_1 Банк АТ "УКРСИББАНК", м. Харків, МФО 351005

Код

Директор ___________ В.М. Костинюк

ТзОВ «Волинь-зерно-продукт»

Юридична адреса: 45606, Волинська область,

Луцький р-н, с. Рованці, вул. Промислова, Будинок № 5А

Р/р НОМЕР_2 в ПАТ "ОТП БАНК", м. Київ МФО 300528

Код за

Директор _____________С.С. Супрунюк

Директор Супрунюк Сергій Степанович, Електрона печатка Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт", 31496816

Костинюк Віталій Мірчевич, Електрона печатка ТОВ "ВЦ Аксіома", 41348201."

3. Ухвала Господарського суду Вінницької області від 12.03.2026 року про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі № 902/172/26 є виконавчим документом.

4. Строк пред`явлення до виконання ухвали Господарського суду Вінницької області від 12.03.2026 року про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі №902/172/26 становить три роки.

5. Стягувачем за ухвалою Господарського суду Вінницької області від 12.03.2026 року у справі № 902/172/26 є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт", 45606, Волинська обл., Луцький р-н, село Рованці, вулиця Промислова, будинок 5А, ідентифікаційний код юридичної особи 31496816;

Боржником за ухвалою Господарського суду Вінницької області від 12.03.2026 року у справі № 902/172/26 є: Товариства з обмеженою відповідальністю "Впроваджувальний Центр Аксіома", 21021, Вінницька обл., Вінницький р-н, місто Вінниця, проспект Космонавтів, будинок 30 А, офіс 701, ідентифікаційний код юридичної особи 41348201.

6. Провадження у справі № 902/172/26 - закрити.

7. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" (45606, Волинська обл., Луцький р-н, село Рованці, вулиця Промислова, будинок 5А, ідентифікаційний код юридичної особи 31496816) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 5 880,81 гривень, що становить 50 % судового збору сплаченого ним до Державного бюджету України при поданні позову згідно платіжної інструкції № ВЗП810 від 13.01.2026 року.

8. Згідно зі статтею 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

9. За приписами пунктів 10, 13 частини 1 статті 255 ГПК України ухвалу про затвердження мирової угоди та про закриття провадження у справі може бути оскаржено окремо від рішення суду першої інстанції до Північно-західного апеляційного господарського суду.

10. Відповідно до частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

11. Примірник ухвали надіслати сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС, у разі відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Позивачу примірник ухвали скріплений гербовою печаткою суду надіслати також рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повний текст ухвали складено та підписано 16.03.2026.

Ухвала набрала законної сили 16.03.2026.

Суддя Шамшуріна М.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу, до електронного кабінету у системі ЄСІТС;

3 - відповідачу, 21021, Вінницька обл., Вінницький р-н, місто Вінниця, проспект Космонавтів, будинок 30 А, офіс 701.