ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
У Х В А Л А

"11" березня 2026 р.Справа № 924/1338/25
м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В., розглянувши матеріали заяви ТОВ "ФК "Технофінанс" з грошовими вимогами до боржника у справі

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність

за участю:

від боржниці - ОСОБА_2

керуючого реструктуризацією - Черкасова С. А.

від ТОВ "ФК "Технофінанс" - Ситник І. О.

В засіданні оголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвали.

встановив: ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 03.02.2026, зокрема, відкрито провадження у справі №924/1338/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; призначено керуючим реструктуризацією у справі №924/1338/25 арбітражного керуючого Черкасова Станіслава Андрійовича; призначено попереднє засідання на 11.03.2026.

03.02.2026 оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

02.03.2026 на адресу суду від ТОВ "ФК "Технофінанс" надійшла заява з грошовими вимогами до боржника, у якій просить визнати грошові вимоги "ФК "Технофінанс" до ОСОБА_1 у загальному розмірі 66546,91 грн.

Ухвалою суду від 02.03.2026 зазначену заяву залишено без руху для усунення недоліків заяви.

Ухвалою суду від 05.03.2026 прийнято заяву ТОВ "ФК "Технофінанс" про грошові вимоги кредитора до боржника фізичної особи ОСОБА_1 до розгляду в попередньому засіданні суду, яке призначене на 11.03.2026.

Обґрунтовуючи подану заяву, ТОВ "ФК "Технофінанс" повідомляє, що 01.07.2025 між ОСОБА_1 та первісним кредитором ТОВ "ФК "Є Гроші" укладено договір позики "Щоденний" №-4292360, відповідно до якого боржниці були надані грошові кошти у розмірі 24109,00 грн. Стверджує, що заявник є належним кредитором у зобов`язанні та має право заявляти грошові вимоги до боржника в межах справи про неплатоспроможність, оскільки відповідно до договору факторингу №02-10-25ФБ, укладеного з ТОВ "ФК "Фінбуст", ТОВ "ФК "Технофінанс" набуло прав вимоги за договором позики ОСОБА_1 на загальну суму боргу в розмірі 66546,91 грн, яка складається з 24059,00 грн основаного боргу, 30433,41 грн процентів, 12054,50 грн штрафу. Крім того, у заяві від 10.03.2026 ТОВ "ФК "Технофінанс" також зазначив, що грошові вимоги товариства до боржника складаються із 24059,00 грн основаного боргу, 30433,41 грн процентів, 12054,50 грн штрафу та 5324,80 грн витрат по сплаті судового збору, які просить визнати та включити до реєстру вимог кредиторів.

У відзиві (від 09.03.2026) на заяву з грошовими вимогами божниця вважає подану заяву необґрунтованою. Посилаючись на положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18.10.2023 у справі №706/68/23, зазначає, що вимога заявника про стягнення штрафу у розмірі 12054,50 грн не підлягає задоволенню.

З приводу суми основної заборгованості, аналізуючи положення п. 2.1. договору позики від 01.07.2025, вважає, що зазначена в цьому пункті сума 24109,00 грн фактично не може вважатися тілом кредиту в повному обсязі, оскільки позичальник реально отримав лише 17600,00 грн, а 6509,00 грн сума, що нараховується та отримується позикодавцем із суми позики в день надання позики.

Вважає, що сума заборгованості за відсотками становить 15873,99 грн, тому що умови укладеного між сторонами договору, передбачені п. 2.3. договору щодо встановлення денної процентної ставки у розмірі 1,4%, суперечать вимогам ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" і є нікчемними.

У повідомленні (від 09.03.2026) керуючий реструктуризацією, за результатами розгляду заяви ТОВ "ФК "Технофінанс" із грошовими вимогами до боржника та долучених до неї документів, а також відзиву представника боржника на заяву з грошовими вимогами, вважає, що грошові вимоги підлягають визнанню частково в сумі 38798,79 грн, з яких 17600,00 грн основного боргу, 15873,99 грн заборгованості за нарахованими процентами, 5324,80 грн судового збору.

Представник ТОВ "ФК "Технофінанс" в засіданні суду підтримав вимоги заяви з грошовими вимогами.

Арбітражний керуючий у засіданні підтримав свою позицію, викладену у письмовому повідомленні.

Представник боржника у засіданні підтримала позицію, викладену у відзиві.

Розглянувши матеріали заяви ТОВ "ФК "Технофінанс" про грошові вимоги кредитора до боржника, судом встановлено та враховується таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За змістом ст. 1 КУзПБ грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Кредитор це юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника (ст. 1 КУзПБ).

Згідно зі ст. 113 КУзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство та розгляду судом відповідних заяв регламентовані, зокрема, нормами статей 45, 46, 47, ч. 1. ст. 122 КУзПБ.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КУзПБ конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частиною 6 ст. 45 КУзПБ передбачено, що заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Як зазначалось вище, офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 було здійснено 03.02.2026.

ТОВ "ФК "Технофінанс" заяву про грошові вимоги кредитора до боржника подано 02.03.2026.

Отже, ТОВ "ФК "Технофінанс" звернулося до суду з грошовими вимогами в межах строку, встановленого ч. 1 ст. 45 КУзПБ.

За змістом ч. 2 ст. 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Виходячи із спеціальних норм КУзПБ на господарський суд покладено обов`язок надавати правовий аналіз заявлених кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог.

Кредитори, заявляючи вимоги до боржника, повинні довести свої грошові вимоги виключно відповідними документами (рішеннями суду, відповідями на претензію, договорами, первинними бухгалтерськими документами, актами звірок, накладними та ін.), тобто, грошові зобов`язання повинні бути встановлені як за розміром, так і за суттю.

Докази, на яких ґрунтуються грошові вимоги кредитора, повинні надавати право кредитору на звернення до боржника з грошовими вимогами у встановленому чинним законодавством порядку.

Разом із тим, Верховний Суд неодноразово зазначав, що у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №908/710/18, від 15.10.2019 у справі №908/2189/17, від 24.02.2026 у справі № 911/2247/21).

ТОВ "ФК "Технофінанс" заявлено до визнання грошові вимоги до боржника у розмірі 66546,91 грн, з яких 24059,00 грн основної заборгованості за кредитом, 30433,41 грн заборгованості за відсотками та 12054,50 грн заборгованість за штрафом.

З поданих матеріалів заяви вбачається, що 01.07.2025 між товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Є Гроші" (Позикодавець) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено договір позики №-4292360 (далі Договір), у п. 1.1 якого зазначено, що договір укладено дистанційно шляхом добровільного заповнення та підписання Позичальником, з використанням мобільного додатку Позикодавця "Є-Гроші", в особистому кабінеті Позичальника через визначену Позикодавцем форму формуляра цього договору позики, що одночасно є акцептом електронного правочину.

Договір підписано зі сторони Позичальника електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором, який автоматично згенеровано в інформаційно-комунікаційній системі Позикодавця у вигляді алфавітно-цифрової послідовності (коду) та/або надісланого Позичальнику шляхом смс-повідомлення на номер телефону, зазначений Позичальником при реєстрації особистого кабінету. Позичальник підтверджує, що усвідомлює наслідки підписання цього Договору аналогом власноручного підпису електронним підписом одноразовим ідентифікатором і погоджується з такою формою укладення Договору та з його наслідками (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору Позикодавець надає Позичальнику грошові кошти в позику в сумі 24109,00 гривень (далі сума позики) на умовах строковості, зворотності, платності шляхом перерахування на рахунок Позичальника, з використанням реквізитів електронного платіжного засобу НОМЕР_1 , а Позичальник зобов`язується повернути позику, в тому числі вносити обов`язкові платежі, сплатити проценти та комісії, визначені цим договором у строки та розмірах згідно графіку платежів. Сума позики включає в себе суму 17600 грн, що отримується Позичальником в порядку визначеному договором (чиста сума позики) та суму 6509 грн, що нараховується та утримується Позикодавцем із суми позики в день надання позики.

У п. 2.2 Договору встановлено, що строк кредитування за цим договором складає 180 календарних днів, позика має бути повернута у повному обсязі у термін до 27.12.2025 включно та складається з пільгового періоду з 01.07.2025 по 15.07.2025, та поточного періоду з 16.07.2025 по 27.12.2025. Строк кредитування може бути продовжено виключно за волевиявленням сторін та погодження всіх суттєвих умов шляхом укладення додаткової угоди до цього договору, яка підписується у порядку, вказаному у п.1.2. договору. Зміна строку кредитування в односторонньому порядку не допускається.

Сторони у п. 2.2.1 Договору визначили, що пільговий період користування сумою позики складає 15 календарних днів та включає період від дати видачі суми позики до 15.07.2025 - дата першого обов`язкового платежу. Поточний період складає 165 календарних днів та починає свій перебіг з дня наступного за днем першого обов`язкового платежу і закінчується 27.12.2025, дата повернення. При цьому, поточний період строку кредитування містить дати чергових обов`язкових платежів, які обов`язкові для позичальника та визначені в графіку платежів. У разі невнесення (або недовнесення) суми позики у кінцеву дату строку кредитування та/або невнесення (або недовнесення) визначеної суми у дату кожного обов`язкового платежу згідно графіку платежів, неоплачені платежі, що були визначені до повернення в дату кожного обов`язкового платежу, вважаються простроченою заборгованістю та до Позичальника застосовується відповідальність за порушення умов цього договору, визначена розділом 5 договору.

За користування позикою Позичальник сплачує проценти за фіксованими процентними ставками: які складають 1,4% (відсотків) від залишку суми позики протягом перших 90 днів строку кредитування та 0,15% (відсотків) від залишку суми позики за період з 91-го дня строку кредитування до кінцевої дати строку кредитування включно. Нарахування процентів здійснюється: одноразово в перший день користування позикою у першому періоді за весь період з дати видачі до дати першого обов`язкового платежу згідно графіку платежів та щоденно починаючи з другого періоду користування позикою в межах всього строку кредитування після дати першого обов`язкового платежу. День надання позики, день повернення позики враховуються при нарахуванні процентів. База нарахування процентів залишок суми позики, що обліковується як заборгованість позичальника перед позикодавцем (п. 2.3 Договору).

Пунктом 2.4. Договору встановлено, що позичальник сплачує наступні комісії, пов`язані з наданням фінансової послуги, укладенням та обслуговуванням цього договору: одноразова комісія за надання позики у розмірі, що становить 6509 грн, виходячи з розрахунку: [чиста сума позики / (100%-(0,15 х строк кредитування)) - чиста сума позики], де: чиста сума позики, що є базою розрахунку та зазначена в пункті 2.1 договору, строк кредитування - зазначений в пункті 2.2 договору. Комісія за надання позики утримується з суми позики, зазначеної в пункті 2.1 договору в день надання позики. Комісія за надання позики нараховується за підготовку, організацію та надання фінансової послуги (надання позики) дистанційними каналами зв`язку в цілодобовому режимі (п. 2.4.1.).

За змістом п. 2.5. Договору вартість вказаних у п. 2.4. договору комісій є фіксованою протягом строку кредитування. Комісії підлягають сплаті у строки, визначені графіком платежів.

Тип кредиту за цим договором: споживчий кредит. Позика надається на споживчі цілі, а саме: кошти до заробітної плати. Сума позики може бути використана Позичальником для будь-якої мети, що не заборонена цим договором або чинним законодавством України (п. 2.8 Договору).

У розділі 3 Договору закріплені права та обов`язки сторін.

Так, Позикодавець має право: вимагати від Позичальника сплати обов`язкових платежів у дати таких платежів згідно графіку платежів, простроченої заборгованості без зміни загального строку кредитування у разі допущення Позичальником пропуску внесення будь-якого з обов`язкових платежів згідно графіку платежів та/або внесення такого платежу не у повному обсязі згідно графіку платежів (п. 3.1.1.2), відступити (в тому числі продати) право вимоги за цим договором третій особі на будь-якій стадії обслуговування договору або залучити обрану Позикодавцем колекторську компанію до взаємодії з Позичальником у разі допущення останнім прострочення виконання та/або неналежного виконання зобов`язань за цим договором з безпосередньою передачею персональних даних Позичальника. Передача персональних даних Позичальника за цим пунктом не є несанкціонованим розголошенням персональних даних у розумінні Закону України "Про захист персональних даних" так як здійснюється для виконання укладеного правочину та з метою захисту прав кредитора (п. 3.1.1.5).

Згідно з п. 3.2.1.1 Договору Позичальник має право достроково повернути позику як частинами так і в повному обсязі, сплативши проценти та комісії за Договором за період фактичного користування позикою. Додаткову плату, пов`язану з достроковим поверненням позики, Позичальник не сплачує. Для здійснення дострокового повернення Позикодавцю суми позики у повному обсязі, сплативши проценти та комісії (за наявності), Позичальник повинен попередити про свій намір шляхом направлення письмового повідомлення (за зареєстрованим місцезнаходженням або на електронну пошту у вигляді електронного документа) Позикодавцю, у якому зазначити дату дострокового повернення суми позики, але не пізніше закінчення строку кредитування, визначеного пунктом 2.2. цього Договору).

Пунктом 3.2.2 Договору встановлені обов`язки позичальника: своєчасно повернути позику, вносити обов`язкові платежі, сплатити проценти та комісії в порядку, визначеному цим договором, у сумі та у строки, визначені графіком платежів (п. 3.2.2.2); повідомляти Позикодавця про зміну персональних даних в обсязі, який відповідає меті цього договору, протягом 3 днів з моменту виникнення таких змін шляхом направлення електронного повідомлення через особистий кабінет та/або засобами комунікації, розміщеними на офіційному вебсайті Позикодавця (п. 3.2.2.3); у випадку прострочення повернення позики або внесення обов`язкового платежу за цим договором у повному обсязі сплатити суму заборгованості за позикою, проценти за користування коштами, виходячи з фактичного строку користування позикою, комісії та штрафні санкції (п. 3.2.2.5); належно та своєчасно виконувати всі зобов`язання, передбачені цим договором (п. 3.2.2.6).

Як передбачено п. 4.1 Договору Позичальник зобов`язаний здійснювати повернення позики, сплату нарахованих процентів та комісій на умовах, встановлених цим договором. Сторони досягли згоди у тому, що повернення позики, сплата процентів за користування позикою та комісій здійснюватиметься у відповідності до умов і календарних дат зазначених в цьому договорі та додатку №1 Графік платежів до цього договору, які встановлені та розраховані з припущення, що позичальник отримає позику в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним, та що сторони виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі. Позичальник розуміє та погоджується, що наведені в розділі 2 "Основні умови кредитування" не підлягають оновленню у випадку продовження позичальником строку кредитування, часткового дострокового погашення заборгованості чи прострочення виконання ним зобов`язань. У випадку внесення Позичальником суми, яка перевищує суму обов`язкового платежу в дату обов`язкового платежу, Позикодавець погашає поточний обов`язковий платіж. Залишок від внесеної Позичальником суми враховується в загальний розмір заборгованості за сумою позики шляхом її зменшення та не погашає наступні обов`язкові платежі Позичальника згідно графіку платежів. У випадку внесення Позичальником суми, яка перевищує суму обов`язкового платежу до дати такого обов`язкового платежу, Позикодавець погашає найближчий за графіком платежів обов`язковий платіж. Залишок від внесеної Позичальником суми враховується в загальний розмір заборгованості за сумою позики шляхом її зменшення та не погашає обов`язкові платежі наступних періодів згідно графіку платежів.

За умовами п. 4.2 Договору нарахування процентів за цим договором здійснюється в межах строку кредитування згідно п. 2.2 цього договору у порядку визначеного п. 2.3 цього договору. Дати фактичної оплати процентів погоджені сторонами в графіку платежів.

Заборгованість за договором позики, що включає в себе суму позики, нараховані проценти за користування коштами, комісії, штрафні санкції (пеня, штраф) у разі несвоєчасного повернення позики Позичальником, підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Позикодавця. Фактом оплати вважається надходження грошових коштів на поточний рахунок Позикодавця. Погашення заборгованості за договором Позичальник здійснює самостійно. При цьому, Позичальник має право уповноважити третю особу на погашення заборгованості, та підтверджує що погашення заборгованості не є нерозривно пов`язаним з особою Позичальника (п. 4.3. Договору).

Сторони закріпили у п. 4.4 Договору, що у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором позики у повному обсязі та якщо сума позики за договором не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, ця сума погашає вимоги Позикодавця у такій черговості: у першу чергу сплачуються нарахування за договором у вигляді комісії за використання; у другу чергу сплачуються штрафні санкції у вигляді штрафу та пені; у третю чергу сплачуються проценти за користування позикою; у четверту чергу сплачується сума позики. У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором позики у повному обсязі та якщо сума позики за договором перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, ця сума погашає вимоги Позикодавця у такій черговості: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума позики та прострочені проценти за користування позикою; у другу чергу сплачуються сума позики та проценти за користування позикою; у третю чергу сплачуються неустойка, комісії та інші платежі.

Згідно з п. 4.5 Договору усі розрахунки за цим договором здійснюються виключно у національній грошовій одиниці України гривні.

У п. 5.1 Договору зазначено, що за порушення умов цього договору сторони несуть відповідальність згідно умов цього договору та чинного законодавства України. Порушенням умов цього договору є його невиконання або неналежне виконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору. Нарахування неустойки (штраф, пеня) здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених статтею 21 Закону України "Про споживче кредитування". Крім того, Позикодавець залишає за собою право зменшувати розмір штрафних санкцій Позичальнику з урахуванням загального порядку та сум оплат за договором.

У разі невиконання зобов`язань за цим договором щодо сплати обов`язкових платежів, позичальник зобов`язується сплатити позикодавцю штраф у розмірі 50% від суми простроченого платежу не пізніше 1-го (першого) дня невиконання зобов`язання. У разі невиконання зобов`язань за цим договором щодо сплати обов`язкових платежів протягом 4-х днів, позичальник зобов`язується сплатити позикодавцю штраф у розмірі 50% від суми простроченого платежу не пізніше 5-го (п`ятого) дня невиконання зобов`язання. У разі неповідомлення позикодавця про зміни, передбачені пунктом 3.2.2.3 договору, позичальник сплачує штраф у розмірі 10% від суми позики (п. 5.2 Договору).

У п. 8.1 Договору вказано, що цей договір набирає чинності з моменту отримання Позичальником позики та діє до виконання сторонами всіх зобов`язань по ньому. Термін дії договору до 27.12.2025 (дата повернення позики). Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від виконання тих зобов`язань, які виникли за договором протягом строку його дії та залишилися не виконаними. Внесення змін та доповнень до цього договору здійснюється шляхом укладання сторонами додаткових угод у письмовій формі. Всі зміни, додатки та доповнення є невід`ємною частиною договору.

Згідно п. 8.2 Договору у разі надходження на поточний рахунок Позикодавця грошових коштів від Позичальника в достатньому обсязі для сплати позики, зобов`язання Позичальника вважаються належно виконаними. У такому випадку договір позики припиняє свою дію з дати зарахування грошових коштів на рахунок Позикодавця у зв`язку з належним виконанням.

Уклавши цей договір Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватись правил, які регламентують порядок надання коштів та банківських металів у кредит фізичним особам, текст яких розміщено на сайті Позикодавця, а також з усіма умовами кредитування по обраному кредитному продукту та відповідальністю за порушення грошових зобов`язань по цьому договору (п. 9.2 Договору).

Додатком № 1 до договору позики № -4292360 від 01.07.2025 є графік платежів.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №-4292360 від 01.07.2025, складеним ТОВ "ФК "Є Гроші", станом на 02.09.2025 заборгованість складає 57681,06 грн, з яких 24059,00 грн заборгованості за кредитом, 21567,56 грн заборгованості за відсотками та 12054,50 грн штрафу.

02.09.2025 між ТОВ "Кредитпромінвест" (Фактор) та ТОВ "Фінансова компанія "Є Гроші" (Клієнт) укладено договір про надання фінансових послуг з факторингу №2025-09-1Г (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Клієнт передав Фактору, а Фактор прийняв і зобов`язується оплатити клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у клієнта за основними договорами, укладеними між боржниками та первісним кредитором.

На підставі цього договору Фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, відповідно до акту прийому-передачі прав вимоги (додаток № 1 до договору), а також вимоги по основним договорам, які виникнуть в майбутньому (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. п. 1.3, 1.4 Договору зобов`язання Клієнта перед боржниками за основними договорами, які полягають у наданні грошових коштів у позику, на момент укладання цього договору Клієнтом виконані повністю. Відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних Клієнту за основними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату укладення цього договору.

Згідно із п. 2.3 Договору розрахунки боржників з Фактором у відношенні переданих прав здійснюються в порядку і формах, установленими Основними договорами.

У п. п. 3.4.4, 5.3 Договору передбачено, що Клієнт відповідає перед Фактором за дійсність грошових вимог, право яких відступається згідно з цим договором, але не несе відповідальності за задоволення боржниками вимог Фактора.

Цей договір, у силу положень п. 6.1 Договору, набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 25 серпня 2026 року включно.

Підписанням цього Договору, сторони погоджують та засвідчують, що згоди, дозволи та зобов`язання боржників, право вимоги за договорами яких відступлено за цим договором, дійсні та зберігають свою дію перед/в інтересах Фактора, як Нового кредитора (п. 9.8 Договору).

Договір факторингу містить підписами представників сторін, скріплених відтисками печаток.

У акті прийому-передачі прав вимог згідно договору факторингу, що є додатком №1 до договору факторингу №2025-09-1Г від 02.09.2025, закріплено, що на виконання умов договору Клієнт передав, а Фактор прийняв вимоги за грошовими зобов`язаннями: ОСОБА_1 за договором №-4292360 від 01.07.2025 на загальну суму 57681,06 грн, з яких: 24059,00 грн основного боргу, 21567,56 грн процентів за користування коштами, 12054,50 грн - штрафні санкції.

01.10.2025 між ТОВ "ФК "Фінбуст" (Фактор) та ТОВ "Кредитпромінвест" (Клієнт) укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №2025-10-1ФБ, згідно з п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Клієнт передав Фактору, а Фактор прийняв і зобов`язується оплатити клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі: 107324250,15 грн, що виникли у клієнта за основними договорами, укладеними між боржниками та первісним кредитором.

У п. 1.2 договору зазначено, що на підставі цього договору Фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, відповідно до акту прийому-передачі прав вимоги (додаток № 1 до договору), а також вимоги по основним договорам, які виникнуть в майбутньому.

Відповідно до п. п. 1.3, 1.4 договору зобов`язання Клієнта перед боржниками за основними договорами, які полягають у наданні грошових коштів у позику, на момент укладання цього договору Клієнтом виконані повністю. Відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних Клієнту за основними договорами, та їх перехід від Клієнта до Фактора відбувається у дату укладення цього договору, якщо інше не буде погоджено сторонами додатково.

У п. 2.3 договору передбачено, що розрахунки боржників з Фактором у відношенні переданих прав здійснюються в порядку і формах, установленими Основними договорами.

Згідно із умовами п. п. 3.4.4, 5.3 договору Клієнт відповідає перед Фактором за дійсність грошових вимог, право яких відступається згідно з цим договором, але не несе відповідальності за задоволення боржниками вимог Фактора.

За відступлення прав вимоги до боржників зa основними договорами Фактор сплачує клієнтові грошову суму у розмірі 5090000,00 грн (п. 4.1 договору).

За змістом п. 6.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 30 вересня 2026 року включно, але в будь-якому випадку до виконання боржниками своїх зобов`язань за цим договором.

Договір факторингу скріплений підписами представників та містить відтиски печаток.

Відповідно до витягу з акту прийому-передачі прав вимоги від 01.10.2025 (додаток № 1 до договору факторингу № 25-10-1ФБ від 01.10.2025) ТОВ "Кредитпромінвест" передало, а ТОВ "ФК "Фінбуст" прийняло права вимоги за грошовими зобов`язаннями ОСОБА_1 відповідно до договору №-4292360 від 01.07.2025 на загальну суму 66546,91 грн, з яких 24059,00 (борг тіла), 30433,41 грн (борг відсотків), 12054,50 грн (борг штраф).

Згідно із платіжною інструкцією № 508 від 19.11.2025 ТОВ "ФК "Фінбуст" перерахувало ТОВ "Кредитпромінвест" 5090000,00 грн відповідно до договору факторингу №25-10-1ФБ від 01.10.2025.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №-4292360 від 01.07.2025 складеним ТОВ "Кредитпромінвест" станом на 01.10.2025 заборгованість складає 66546,91 грн, з яких 24059,00 основного боргу, 30433,41 грн відсотків, 12054,50 грн штрафу.

В подальшому, між ТОВ "ФК "Фінбуст" (Клієнт) та ТОВ "ФК "Технофінанс" (Фактор) укладено договір факторингу №02-10-25ФБ від 02.10.2025, відповідно до п. 1.1 якого на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до гл. 73 ЦК України, Фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає Факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі: 163659855,61 гривень, що виникли у Клієнта за основними договорами, укладеними між боржниками та первісним кредитором.

На підставі цього договору Фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, відповідно до акту прийому-передачі прав вимоги (додаток № 2 до договору), а також вимоги по основним договорам, які виникнуть в майбутньому (п. 1.2. договору).

За приписами п. п. 1.3, 1.4, 1.5 Фактор має право здійснити наступне відступлення третім особам прав вимоги до боржників, придбаних від клієнта за цим договором. Зобов`язання Клієнта перед боржниками за основними договорами, які полягають у наданні грошових коштів у позику, на момент укладання цього договору Клієнтом виконані повністю. Відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за основними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату укладення цього договору.

У п. 6.1 договору передбачено, що у відповідності до умов цього договору Клієнт передає (відступає) Фактору права вимоги за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, які виникнуть в майбутньому, а Фактор приймає і зобов`язується сплатити клієнту за відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних Клієнту за Основними договорами у загальному розмірі 163659855,61 грн.

Відповідно до п. 6.2 договору, за цим договором Клієнт передає, а Фактор приймає права вимоги в розмірі портфеля заборгованості (п. 6.2.1); для підтвердження дійсності прав вимоги, що відступаються, Клієнт надає Фактору документацію в порядку, передбаченому цим договором (п. 6.2.2); відступлення права вимоги за цим договором здійснюється без згоди боржників (п. 6.2.3).

Згідно з п. 6.3 договору з моменту переходу до Фактора прав вимоги, який визначений п. 1.5 цього договору, Фактор заміняє Клієнта у основних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває всіх прав (в тому числі прав грошових вимог) Клієнта за цими основними договорами. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі інші пов`язані з ними права, в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, пред`явлення претензій боржникам щодо заборгованості, право на звернення до суду за місцем, визначеним чинним законодавством, право на всі суми, які Фактор одержить від боржників на виконання його вимог, зокрема права, на предмет забезпечення зобов`язань боржника.

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, та діє до 01.10.2026, але у будь-якому випадку до повного виконання відповідних зобов`язань сторонами (п. 13.1. договору).

Договір факторингу містить підписи представників сторін, які скріплені відтисками печаток.

Відповідно до витягу з акту приймання-передачі письмового реєстру боржників від 02.10.2025 до договору факторингу №02-10-25ФБ від 02.10.2025 (додаток №1 до договору факторингу №02-10-25ФБ від 02.10.2025) ТОВ "ФК "Фінбуст" (Клієнт) передав, а ТОВ "ФК "Технофінанс" (Фактор) прийняв реєстр боржників клієнта від 02.10.2025, складений у письмовій формі згідно із додатком №1 до договору, в тому числі відносно ОСОБА_1 (боржник), по договору №-4292360 від 01.07.2025, 24059,00 грн (борг тіла), 30433,41 грн (борг відсотків), 12054,50 грн (борг штраф), 66546,91 грн (борг всього).

Платіжними інструкціями №2320 від 10.11.2025 на суму 3000000,00 грн та №5100000,00 грн ТОВ "ФК "Технофінанс" порахувало ТОВ "ФК "Фінбуст" кошти за договором факторингу №02-10-25ФБ від 02.10.2025.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 6, 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 2 ст. 639 ЦК України встановлено, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію").

Як зазначалось вище 01.07.2025 між ТОВ "Фінансова компанія "Є Гроші" як позикодавцем та ОСОБА_1 як позичальником укладено договір позики №-4292360 шляхом добровільного заповнення та підписання позичальником, з використанням мобільного додатку позикодавця "Є-Гроші", в особистому кабінеті позичальника через визначену позикодавцем форму формуляра цього договору позики, що одночасно є акцептом електронного правочину (п. 1.1 договору). Договір підписано зі сторони позичальника електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором (п. 1.2 договору).

Відповідно до ч. 6 ст. 18 Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

За умовами договору позики №-4292360 від 01.07.2025 позикодавець надає ОСОБА_1 (позичальнику) в позику на споживчі цілі грошові кошти в сумі 24109,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності шляхом перерахування на рахунок позичальника, з використанням реквізитів електронного платіжного засобу НОМЕР_1 , а позичальник зобов`язується повернути позику, в тому числі вносити обов`язкові платежі, сплатити проценти та комісії, визначені цим договором у строки та розмірах згідно графіку платежів (п.п. 2.1.2.8 договору).

Умовами договору встановлено, що позичальник за надання позики сплачує одноразову комісію у розмірі 6509,00 грн (п. 2.4.1 договору).

Крім того, у п. 5.2 договору сторони передбачили сплату позичальником у разі невиконання зобов`язань за цим договором щодо сплати обов`язкових платежів, штрафу у розмірі 50% від суми простроченого платежу не пізніше 1-го (першого) дня невиконання зобов`язання. У разі невиконання зобов`язань за цим договором щодо сплати обов`язкових платежів протягом 4-х днів, позичальник зобов`язується сплатити позикодавцю штраф у розмірі 50% від суми простроченого платежу не пізніше 5-го (п`ятого) дня невиконання зобов`язання. У разі неповідомлення позикодавця про зміни, передбачені пунктом 3.2.2.3 договору, позичальник сплачує штраф у розмірі 10% від суми позики.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У п. 1-1 Закону України "Про споживчий кредит" зазначено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язання.

Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Положеннями ст. 549 ЦК України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

У ст. 21 Закону України "Про споживчий кредит" передбачено, що споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.

З наявних матеріалів заяви вбачається, що станом на 02.09.2025 у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань відповідно до договору позики "Щоденний" №-4292360 від 01.07.2025, рахується заборгованість в сумі 57681,06 грн, з яких 24059,00 грн заборгованості за кредитом (враховано сплату 50 грн), 21567,56 грн заборгованості за відсотками та 12054,50 грн штрафу (відображено в розрахунку заборгованості за кредитним договором №-4292360 від 01.07.2025, складеним ТОВ "ФК "Є Гроші" станом на 02.09.2025).

Водночас, як зазначалось вище, відповідно до договору про надання фінансових послуг з факторингу №2025-09-1Г від 02.09.2025 ТОВ "Фінансова компанія "Є Гроші" відступило на користь ТОВ "Кредитпромінвест", зокрема, права вимоги за договором позики "Щоденний" №-4292360 від 01.07.2025 укладений із боржницею (в сумі 57681,06 грн); відповідно до договору про надання фінансових послуг з факторингу №2025-10-1ФБ від 01.10.2025 ТОВ "Кредитпромінвест" відступило на користь ТОВ "ФК "Фінбуст" права вимоги за договором позики "Щоденний" №-4292360 від 01.07.2025 (в сумі 66546,91 грн, з яких 24059,00 основного боргу, 30433,41 грн відсотків, 12054,50 грн штрафу) та відповідно до договору факторингу №02-10-25ФБ від 02.10.2025 ТОВ "ФК "Фінбуст" відступило на користь ТОВ "ФК "Технофінанс", зокрема, права вимоги за договором позики "Щоденний" №-4292360 від 01.07.2025 (в сумі 66546,91 грн).

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №-4292360 від 01.07.2025, складеним ТОВ "Кредитпромінвест", станом на 01.10.2025 заборгованість складає 66546,91 грн, з яких 24059,00 основного боргу, 30433,41 грн відсотків, 12054,50 грн штрафу.

Згідно ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України).

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ст. 517 ЦК України).

Згідно положень ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

З огляду на вищевикладені обставини, положення законодавства, наявність заборгованості боржника за договором позики "Щоденний" №-4292360 від 01.07.2025, кредитором у відповідних зобов`язаннях є ТОВ "ФК "Технофінанс".

Доказів щодо повернення суми позики, сплати процентів, штрафу суду не подано.

Заперечення боржниці щодо суми основного боргу у розмірі 24109,00 грн, з огляду на те, що позичальник реально отримав лише 17600,00 грн, а 6509,00 грн сума, що нараховується та отримується позикодавцем із суми позики в день надання позики, суд відхиляє, оскільки положеннями пункту 2.1 договору чітко встановлено, що позикодавець надає позичальнику грошові кошти в позику в сумі 24109 гривень (двадцять чотири тисячі сто дев`ять) (сума позики) на умовах строковості, зворотності, платності шляхом перерахування на рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позику, в тому числі вносити обов`язкові платежі, сплатити проценти та комісії, визначені цим договором у строки та розмірах згідно графіку платежів. При цьому конкретизовано, що сума позики включає в себе суму 17600 грн, що отримується позичальником в порядку визначеному договором (чиста сума позики) та суму 6509 грн, що нараховується та утримується позикодавцем із суми позики в день надання позики.

Водночас судом звертається увага на обов`язку позичальника відповідно до п. 2.4.1 договору сплатити одноразову комісію в розмірі 6509 грн, яка утримується із суми позики.

Крім того, у договорі позики від 01.07.2025 дано визначення понять та термінів, відповідно до яких позика (сума позики) грошові кошти в національній валюті України (гривні), що надається позикодавцем позичальнику у сумі визначеній п. 2.1 договору, на умовах зворотності, строковості та платності; чиста сума позики сума коштів, яка видається позичальнику, розрахована як загальний розмір позики, який визначено згідно з умовами договору, за мінусом всіх платежів позичальника за додаткову та/або супутню послугу за позикою на дату видачі позики - комісії за надання позики.

Також з аналізу умов договору вбачається, що саме на суму позики нараховуються відсотки, за прострочення сплати суми позики настає відповідальність, виникає обов`язок позичальника сплатити позику тощо (п. п. 2.2.1, 2.3, 3.2.1.1., 3.2.2 договору).

Щодо суми нарахованих процентів суд погоджується із доводами представника боржниці, що відповідно до ч. 5. ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.

Натомість, у п. 2.3 договору позики "Щоденний" №-4292360 від 01.07.2025 передбачено, що за користування позикою позичальник сплачує проценти за фіксованими процентними ставками: які складають 1,4% (відсотків) від залишку суми позики протягом перших 90 днів строку кредитування та 0,15% (відсотків) від залишку суми позики за період з 91-го дня строку кредитування до кінцевої дати строку кредитування включно. Нарахування процентів здійснюється: одноразово в перший день користування позикою у першому періоді за весь період з дати видачі до дати першого обов`язкового платежу згідно графіку платежів та щоденно починаючи з другого періоду користування позикою в межах всього строку кредитування після дати першого обов`язкового платежу. День надання позики, день повернення позики враховуються при нарахуванні процентів. База нарахування процентів залишок суми позики, що обліковується як заборгованість позичальника перед позикодавцем.

Водночас, ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування" встановлено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

Нікчемний правочин (ч. 2 ст. 215 ЦК України) є недійсним вже в момент свого вчинення (abinitio), і незалежно від волі будь-якої особи, автоматично (ipsoiure). Нікчемність правочину має абсолютний ефект, оскільки діє щодо всіх (ergaomnes). Нікчемний правочин не створює юридичних наслідків, тобто, не зумовлює переходу/набуття/зміни/встановлення/припинення прав ні для кого. Саме тому посилатися на нікчемність правочину може будь-хто. Суд, якщо виявить нікчемність правочину, має її враховувати за власною ініціативою в силу свого положення (exofficio), навіть якщо жодна із заінтересованих осіб цього не вимагає (постанова Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2023 у справі № 359/12165/14-ц (провадження № 61-13417св21)).

З поданих розрахунків заборгованості за кредитним договором №-4292360 від 01.07.2025 станом на 02.09.2025 та станом на 01.10.2025 вбачається, що нарахування відсотків здійснено згідно із положеннями п. 2.3 договору на загальну суму 30433,41 грн, враховуючи зокрема, що у перші 90 днів строку кредитування нараховано проценти за фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,4% (відсотків) від залишку суми позики.

З огляду на положення п. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування", відповідно до яких максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1 %, умови укладеного між сторонами договору, передбачені п. 2.3, у частині встановлення процентної ставки у розмірі 1,4% (відсотків) від залишку суми позики протягом перших 90 днів строку кредитування є нікчемними, оскільки суперечать ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування".

Отже, з врахуванням наведеного, обґрунтований розмір відсотків за період з 01.07.2025 по 01.10.2025 буде становити 21768,87 грн, виходячи із розрахунку: за період 01.07.2025-15.07.2025 24109,00 грн (сума боргу) х 1% (відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом) х 15 днів (строк позики) - 3616,35 грн; за період 16.07.2025 - 28.09.2025 24059,00 грн (основна сума боргу, сплачено 50 грн ) х 1 % (відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом) х 75 днів (строк позики) - 18044,25 грн; за період 29.09.2025-01.10.2025 24059,00 грн (основна сума боргу) х 0,15 % (відсотки від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом) х 3 днів (строк позики) - 108,27 грн.

Решта нарахувань відсотків є необґрунтованими з огляду на вищевикладене.

Розрахунок відсотків на суму боргу 17600,00 грн, наведений боржницею у відзиві, спростовується вищезазначеними висновками суду.

З приводу заявлених грошових вимог в частині 12054,50 грн штрафу, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Водночас судом враховується, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє дотепер.

Отже, суд погоджується із доводами представника боржника, керуючого реструктуризацією, що до спірних правовідносин, які виникли після 24 лютого 2022 року у зв`язку із невиконанням боржником грошових зобов`язань, що випливають із кредитного договору, підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 12.02.2025 у справі № 758/5318/23).

Враховуючи викладене, суд, застосовуючи положення пункту 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, вважає, що заява з грошовими вимогами в частині 12054,50 грн штрафу є безпідставною та такою, що відхиляється судом.

Отже, з огляду на зазначене вище у сукупності, грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Технофінанс" є обґрунтованими та підтвердженими у загальній сумі 45827,87 грн (24059,00 грн основної заборгованості, 21768,87 грн заборгованості за відсотками).

У ч. 4 ст. 133 КУзПБ визначено черговість задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості: 1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам, які перебувають/перебували у трудових відносинах із боржником, сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; 2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами; 3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

З огляду на вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви ТОВ "Фінансова Компанія "Технофінанс" та визнання грошових вимог в сумі 45827,87 грн, з яких 24059,00 грн основної заборгованості, 21768,87 грн заборгованості за відсотками, які підлягають включенню до другої черги задоволення вимог кредиторів.

Решту грошових вимог в сумі 20719,04 грн, з яких 8664,54 грн відсотків, 12054,50 грн штрафу відхиляє з підстав наведених вище.

Відповідно до ч. 2 ст. 133КУзПБ витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, витрати на оплату судового збору заявником в розмірі 5324,80 грн (з урахуванням ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", оскільки заява про визнання кредитором у справі подана в електронній формі) підлягають включенню до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність, які відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Керуючись ст. ст. 9, 45, 47, 48, 133 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Технофінанс" про грошові вимоги кредитора до боржника фізичної особи ОСОБА_1 (від 02.03.2026) задовольнити частково.

Визнати грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Технофінанс" (49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Соборний район, вул. Глобинська, буд. 2, офіс 207/2; ) до боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) в сумі 45827,87 грн (24059,00 грн основної заборгованості, 21768,87 грн заборгованості за відсотками), з віднесенням до другої черги задоволення вимог кредиторів, та 5324,80 грн витрат по сплаті судового збору, які відшкодовуються в повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Грошові (кредиторські) вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Технофінанс" в сумі 20719,04 грн, з яких 8664,54 грн відсотків, 12054,50 грн штрафу відхилити.

Керуючому реструктуризацією включити вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Технофінанс" (49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, Соборний район, вул. Глобинська, буд. 2, офіс 207/2; ) до реєстру вимог кредиторів.

Ухвала набирає законної сили 11.03.2026 та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені ст. ст. 255-257 ГПК України до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 12.03.2026.

Суддя Виноградова В.В.