ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2026м. ДніпроСправа № 904/4841/22 (904/2020/25)
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українка" в особі арбітражного керуючого Микитюка А.І.

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (30068, Хмельницька область, Славутський район, село Крупець, вул. Богдана Хмельницького, буд.43, ідентифікаційний номер юридичної особи 34863309)

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 )

про стягнення заборгованості у розмірі 2 972 000,00грн.

в межах справи №904/4841/22

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна", село Крупець, Шепетівський район, Хмельницька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українка" (52313, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Українка, вулиця Шевченка, будинок 66, ідентифікаційний номер юридичної особи 30791393)

про визнання банкрутом

Суддя Суховаров А.В.

Cекретар судового засідання Піхтін Д.С.

Представники:

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

від третьої особи-1 - не з`явився

від третьої особи-2 - не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українка" в особі арбітражного керуючого Микитюка А.І. звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), за змістом якого позивач просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українка» (ідентифікаційний код 30791393) заборгованість в сумі 2 972 000,00 грн;

- судові витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю "Українка" вказує, що в процесі ліквідаційної процедури ТОВ "Українка" виявлено, що протягом 2020-2021 років ТОВ "Українка" здійснило перерахування коштів на картковий рахунок відповідача без достатньої правової підстави на загальну суму на суму 2 972 000,00 грн., у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення вказаної суми з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українка".

Ухвалою господарського суду від 29.04.2025 (суддя Владимиренко І.В.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 15.05.2025; залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

12.05.2025 від ТОВ "Суффле Агро Україна" надійшли пояснення, за змістом яких ТОВ "Суффле Агро Україна" вказує, що за результатом здійснення аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ "Українка" комітет кредиторів дійшов висновку, що упродовж 2019-2021 років ТОВ "Українка" здійснено масове незаконне виведення грошових коштів на користь третіх осіб, при чому, абсолютна більшість операцій із виведення коштів була вчинена у 2020-2021 роках та шляхом перерахування коштів на карткові рахунки фізичних осіб (не ФОПів) із абсолютно однаковим призначенням платежів - «видача коштів під звіт на закупівлю сг продукції Без ПДВ», винятком є зняття готівкових коштів ОСОБА_3 із банкоматів АТ «ПУМБ», що є предметом судової справи №904/4841/22(904/2124/25). Таким чином, ТОВ "Суффле Агро Україна" зазначає, що ТОВ "Українка" було здійснено загалом 830 транзакцій по незаконному виведенню грошових коштів на загальну суму 23 838 617, 91 грн. десяткам різних контрагентів, здебільшого особам, пов`язаним із ОСОБА_1 . Так, ТОВ "Суффле Агро Україна" вказує, що зі здійснених платежів вбачається, що практично всі кошти ТОВ "Українка" перераховував різним фізичним особам із призначенням платежів - «видача коштів під звіт на закупівлю сг продукції Без ПДВ», тобто доручав вказаним особам купувати с/г продукцію. Отже, жодної реальної ділової мети щодо закупівлі сільгосппродукції ТОВ "Українка" такими перерахуваннями не переслідував, оскільки ТОВ "Українка" виробник сільгосппродукції, тобто його діловою метою є вирощування та продаж зернових та олійних культур, а не закупівля цих культур за допомогою різноманітних фізичних осіб, які навіть не є суб`єктами підприємницької діяльності. Більше того, характер оплат (суми, період тощо) свідчить про те, що фактично ТОВ "Українка" такими платежами могло переслідувати лише мету виведення грошових коштів (прибутку) на бенефіціарів та осіб, пов`язаних з ОСОБА_1 , винагороди третім особам (оплата заробітної плати сезонним чи разовим працівникам) із ухиленням від сплати податків. ТОВ «Суффле Агро Україна» вказує, що тотожні обставинами між відповідачем та іншим банкрутом - ФГ "ДОБРОБУТ-АГРО." мали місце у справі № 904/721/22 про банкрутство. Так, в процесі ліквідаційної процедури ФГ "ДОБРОБУТ - АГРО." виявило, що протягом 2019-2021 років ФГ "ДОБРОБУТ - АГРО." систематично здійснювало безпідставне та незаконне виведення грошових коштів на фізичних осіб, здійснивши загалом 897 грошових переказів на 195 різних фізичних осіб на загальну суму 25 902 601, 04 грн., в тому числі на користь ОСОБА_1 особисто, ОСОБА_4 та інших осіб, пов`язаних з ОСОБА_1 . Також, ТОВ «Суффле Агро Україна» вказує, що кілька років поспіль здійснювало кредитування посівних кампаній сільськогосподарських підприємств ОСОБА_1 та пов`язаним з ним осіб, зокрема надававши товарні кредити 9-ти компаніям групи, проте, станом на сьогодні, жодна із компаній належно не розрахувалася за поставлені товари, при цьому всі вказані компанії знаходяться у стані банкрутства, загальна сума стягнутих коштів на користь ТОВ «Суффле Агро Україна» за 15-ма судовими рішеннями складає понад 110 млн. грн. Крім того, 5 справ про банкрутство були порушені суб`єктами підприємницької діяльності, пов`язаними ОСОБА_1 : ФОП Ребеко Світлана Юріївна, ФОП Гордійчук Світлана Василівна, ТОВ «Грейн Опт», а їх порушення має всі ознаки доведення до банкрутства та фіктивного банкрутства. ТОВ «Суффле Агро Україна» зазначає, що безспірно відповідно до відкритих публічних даних з ЄДР, ОСОБА_1 через належні йому підприємства створив так звані «юридичні клони» збанкрутілих боржників (компанії, що мають співзвучні назви, однакові види діяльності, місцезнаходження, менеджмент та бенефіціарів), на які очевидно намагається здійснити переоформлення активів та переведення господарської діяльності з ТОВ "ЛАН-СНАБ" на СТОВ "ЛАН-СНАБ", ТОВ "ПРАВДА" на СТОВ " АФ "ПРАВДА", з ТОВ "ВСП АФ ПРОМІНЬ" на ТОВ "ВСП ПРОМІНЬ", з СТОВ "АФ "МАЯК" на СТОВ "АП "МАЯК", з СТОВ "АКЦЕНТ- АГРО" на СТОВ "АФ "АКЦЕНТ АГРО", з СГ ТОВ "РАЙАГРОХІМ" на ТОВ "СГ ТОВ "РАЙАГРОХИМ", з ТОВ "АГРО-СЕМ 3" на ТОВ "СТОВ АГРО-СЕМ 3". За викладених обставин, ТОВ «Суффле Агро Україна» ставить під сумнів наявність об`єктивної ділової мети у ОСОБА_1 щодо здійснення ним реєстрації абсолютно аналогічних компаній, при чому практично одночасно, з урахуванням суми неповернутих коштів позивачу понад 110 млн. грн. Крім того, в процесі розгляду справ про банкрутство підприємств ОСОБА_1 та пов`язаних з ним осіб, ТОВ «Суффле Агро Україна» було заявлено загалом 113 позовів до ОСОБА_1 та пов`язаних з ним осіб про визнання фраудаторними договорів, які були подано до суду для створення фіктивних кредиторських вимог та отримання, відповідно, більшості голосів у зборах кредиторів боржників-банкрутів. Також, щодо можливості сторонами вчинити підробку документів, ТОВ «Суффле Агро Україна» вказує про ініціювання 13 кримінальних проваджень відносно ОСОБА_1 та пов`язаних з ним осіб, про що значено у листі Дніпровського районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області від 05.07.2024 № 43/7056.

15.05.2025 від відповідача надійшов відзив на позов, за змістом якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Так, відповідач зазначає, що у зазначений у позовній заяві період, керівництвом ТОВ «Українка» на його картки неодноразово перераховувались грошові кошти на закупівлю с/г продукції, оскільки він також ФОП та має відповідні КВЕДи. Поряд з цим, відповідач зазначає, що реалізувати закупівлю с/г продукції не вдалося через зміну 23.02.2021 року керівництва ТОВ «Українка», новим керівником ТОВ «Українка» став ОСОБА_5 , який після прийняття справ та ревізії стану заборгованостей, надіслав відповідачу вимогу про повернення коштів підприємства. Отже, відповідач вказує, що отримана ним сума в строк до 01.09.2021 року повернута відповідно до квитанцій №№ 180 від 24.05.2021; 181 від 25.05.2021; 184 від 26.05.2021; 186 від 27.05.2021; 187 від 28.05.2021; 188 від 31.05.2021; 189 від 01.06.2021; 192 від 03.06.2021; 193 від 04.06.2021; 194 від 07.06.2021; 195 від 08.06.2021; 196 від 09.06.2021; 197 від 10.06.2021; 202 від 14.06.2021; 203 від 16.06.2021; 210 від 21.06.2021; 211 від 22.06.2021; 212 від 23.06.2021; 213 від 24.06.2021; 214 від 25.06.2021; 215 від 28.06.2021; 219 від 29.06.2021; 221 від 30.06.2021; 222 від 01.07.2021; 223 від 02.07.2021; 225 від 05.07.2021; 226 від 06.07.2021; 227 від 07.07.2021; 228 від 08.07.2021; 229 від 09.07.2021; 230 від 12.07.2021; 233 від 14.07.2021; 234 від 15.07.2021; 235 від 16.07.2021; 236 від 19.07.2021; 237 від 20.07.2021; 238 від 21.07.2021; 239 від 22.07.2021; 240 від 23.07.2021; 243 від 26.07.2021; 244 від 27.07.2021; 245 від 28.07.2021; 246 від 29.07.2021; 247 від 30.07.2021; 248 від 02.08.2021; 249 від 03.08.2021; 250 від 04.08.2021; 251 від 05.08.2021; 252 від 06.08.2021; 256 від 09.08.2021; 257 від 10.08.2021; 258 від 11.08.2021; 259 від 12.08.2021; 260 від 13.08.2021; 261 від 16.08.2021; 266 від 17.08.2021; 267 від 18.08.2021; 280 від 19.08.2021; 283 від 20.08.2021; 291 від 30.08.2021; 292 від 31.08.2021 та актом звіряння розрахунків.

Ухвалою господарського суду від 15.05.2025 відкладено розгляд справи по суті на 25.06.2025р. о 12:30 год.

19.05.2025 від відповідача надійшло клопотання від 18.05.2025 про розгляд справи №904/4841/22(904/2020/25) в порядку загального позовного провадження.

19.05.2025 від представника позивача надійшло клопотання від 19.05.2025 про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

19.05.2025 до суду від представника третьої особи - адвоката Нечитайло Т.В. надійшло клопотання про задоволення клопотання позивача про розгляд справи №904/4841/22 (904/2020/25) в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 25.06.2025 клопотання представника позивача - арбітражного керуючого Микитюка А.І. від 19.05.2025 про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, клопотання відповідача ОСОБА_1 від 18.05.2025 про розгляд справи №904/4841/22 904/2020/25) в порядку загального позовного провадження задоволено; здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №904/4841/22(904/2020/25) за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 24.07.2025р. о 12:55год.

Ухвалою суду від 24.07.2025 відкладено підготовче засідання на 03.09.2025р. о 12:45год.

29.08.2025 від позивача клопотання надати інформацію про всі факти перетину державного кордону України наступними особами за період 01.01.2019 року 31.12.2023 року: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 .

З огляду на увільнення від виконання роботи судді ОСОБА_9 , у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №904/4841/22(904/2020/25) між суддями згідно з розпорядженням №375 від 05.09.2025.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.09.2025, справу №904/4841/22(904/2020/25) передано на розгляд судді Суховарову А.В.

Ухвалою суду від 10.09.2025 суддею Суховаровим АВ. прийнято до свого провадження справу №904/4841/22 (904/2020/25) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНКА" в особі арбітражного керуючого Микитюка А.І. до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" про стягнення заборгованості у розмірі 2 972 000,00грн., розгляд якої здійснюється в межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Українка" (52313, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Українка, вулиця Шевченка, будинок 66, ідентифікаційний номер юридичної особи 30791393); вирішено здійснювати розгляд справи №904/4841/22(904/2020/25) за правилами загального позовного провадження, розпочати розгляд справи №904/4841/22(904/2020/25) спочатку, призначено підготовче засідання на 09.10.2025.

08.10.2025 від ОСОБА_1 надійшла заява, за змістом яких відповідач просить суд:

- усунути порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді цієї справи;

- в позові відмовити.

09.10.2025 від відповідача надійшла заява про надання доказів, про додаткові письмові поясненнями по справі та із вимогою щодо припинення порушення процесуального законодавства в частині допущення до участі у справі адвоката Нечитайло Т.В. (відсутність належних повноважень щодо представництва інтересів третьої особи). За змістом заяви відповідач зазначає про долучення оригінала акту звіряння взаємних розрахунків за період січень 2020р. - серпень 2021р., підписаний директором ТОВ "Українка" ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , проте відповідач вказує, що це не свідчить про його згоду із заявленим третьою особою клопотанням про витребування доказів.

В підготовчому засіданні 17.10.2025 господарський суд ухвалив наступне:

1. У задоволенні вимог ОСОБА_1 про усунення порушень норм матеріального та процесуального права при розгляді справи №904/4841/22(904/2020/25) відмовити.

2. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Українка в особі арбітражного керуючого Микитюка А.І. про витребування доказів та виклик відповідача задовольнити.

Витребувати у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 26, E-mail: ) інформацію про всі факти перетину державного кордону України за період (усі дати включно) з 24.05.2021 року по 31.08.2021 року наступною особою: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , із зазначенням для кожного випадку перетину кордону: дату та час; напрям руху (виїзд чи в`їзд).

Вищевказані докази надати в строк до 12.11.2025.

Визнати обов`язковою явку ОСОБА_1 у судове засідання 13.11.2025 для надання пояснень щодо правовідносин з позивачем.

3. Відкласти підготовче засідання на 13.11.2025 о 11:00 год.

Ухвалою суду від 23.10.2025 залучено ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до участі у справі №904/4841/22(904/2020/25) у якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

05.11.2025 від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшов лист, за змістом якого зазначено про неможливість виконання ухвалу суду від 17.10.2025, з огляду на відсутність в ухвалі обов`язкового реквізиту для ідентифікації особи, а саме: громадянства особи, про яку витребовується інформація.

11.11.2025 від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Українка в особі арбітражного керуючого Микитюка А.І. надійшло клопотання про витребування доказів, за змістом якого заявник просить суд витребувати у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 26, E-mail: ) інформацію про всі факти перетину державного кордону України за період (усі дати включно) з 24.05.2021 року по 31.08.2021 року наступною особою: ОСОБА_6 , громадянин України, стать: чоловіча, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , із зазначенням для кожного випадку перетину кордону: дату та час; напрям руху (виїзд чи в`їзд).

В підготовчому засіданні 13.11.2025 господарський суд ухвалив наступне:

1) клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Українка в особі арбітражного керуючого Микитюка А.І. про витребування доказів задовольнити.

Витребувати у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , адреса: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 26, E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_4 ) інформацію про всі факти перетину

державного кордону України за період (усі дати включно) з 24.05.2021 року по 31.08.2021 року наступною особою: ОСОБА_6 , громадянин України, стать: чоловіча, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , із зазначенням для кожного випадку перетину кордону: дату та час; напрям руху (виїзд чи в`їзд).

Вищевказані докази надати в строк до 02.12.2025.

2) відкласти підготовче засідання на 04.12.2025р. о 12:00 год.

02.12.2025 від Державної прикордонної служби України надійшла інформація на виконання вимог ухвали суду від 13.11.2025.

В підготовчому засіданні 04.12.2025 господарський суд ухвалив наступне:

1.Повторно витребувати у Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (ідентифікаційний номер 37996391, адреса: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 26, E-mail: ) інформацію про всі факти перетину державного кордону України за період (усі дати включно) з 24.05.2021 року по 31.08.2021 року наступною особою: ОСОБА_6 , громадянин України, стать: чоловіча, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , із зазначенням для кожного випадку перетину кордону: дату та час; напрям руху (виїзд чи в`їзд).

Вищевказані докази надати в строк до 10.12.2025.

2.Відкласти підготовче засідання на 11.12.2025р. о 16:15 год.

11.12.2025 від Державної прикордонної служби України надійшов лист щодо надання інформації.

11.12.2025 від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшов лист про надання інформації.

Ухвалою суду від 12.01.2026 підготовче провадження у справі №904/4841/22(904/2021/25) закрито; справу призначено до розгляду в засіданні на 12.01.2026.

Ухвалою суду від 12.01.2026 відкладено судове засідання на 26.01.2026р. о 10:45 год.

У зв`язку з плановим відключенням електроенергії в Господарському суді Дніпропетровської області, судове засідання, призначене на 26.01.2026р. о 10-45 год., не відбулось.

Ухвалою суду від 26.01.2026 призначено судове засідання на 16.02.2026 год. о 11:50 год.

13.02.2026 від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю Українка в особі арбітражного керуючого Микитюка А.І. надійшла заява, за змістом якої позивач підтримує позовні вимоги та просить суд провести судове засідання, призначене на 16.02.2022р. о 11:50 год., без його участі.

13.02.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" надійшла заява, за змістом якої третя особа просить суд задовольнити позовні вимоги та провести судове засідання, призначене на 16.02.2022р. о 11:50 год., без участі ТОВ "Суффле Агро Україна".

Відповідач та третя особа-2 не забезпечили явку уповноважених представників в судове засідання, призначене на 16.02.2022р. о 11:50 год., про час та місце розгляду справи повідомлені належно, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача та третьої особи-2 не надходило.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2024 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю Українка (52313, Дніпропетровська область, Криничанський район, село Українка, вулиця Шевченка, будинок 66, ) банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором ТОВ Українка призначено арбітражного керуючого Микитюка Анатолія Івановича (свідоцтво № 1335 від 19.07.2013р.; адреса офісу: 76009, м. Івано-Франківськ, вул. Максимовича, 15, оф. 59; адреса для кореспонденції: 76018, м.Івано-Франківськ, вул.Залізнична, 3/28; РНОКПП НОМЕР_5 ).

В процесі ліквідаційної процедури ТОВ "Українка" виявило, що протягом 2020-2021 років ТОВ "Українка" здійснило перерахування коштів на картковий рахунок відповідача загалом на суму 2 972 000,00 грн. 116-ма різними траншами із однаковим призначенням платежів: #602480 (або двічі - #027490) IПН ВИДАЧА КОШТIВ ПIД ЗВIТ НА З АКУПIВЛЮ СГ ПРОДУКЦIЇ БЕЗ ПДВ».

З огляду на те, що ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю Українка не виявив надходження від відповідача будь-якої закупленої сільськогосподарської продукції чи повернення вказаних коштів, ліквідатор звернувся до відповідача з вимогою №1 від 06.03.2025 щодо перерахування протягом семи днів з дня отримання вимоги на банківські реквізити ТОВ «Українка» грошових коштів на загальну суму 3 324 460,00 грн., зокрема, 2 972 000,00 грн., що є предметом даного позову, або направлення належним чином завірених копій підтверджуючих документів, за наявності законних підстав набуття власності на вказані грошові кошти.

Відповідач не надав відповіді на вказану вимогу, підтверджуючі документи не направив, заборгованість перед Товариства з обмеженою відповідальністю Українка не погашена відповідачем, пояснення відповідача відсутні.

За викладених обставин, позивач стверджує про утримання відповідачем у себе грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю Українка на суму 2 972 000,00 грн. без достатньої правової підстави, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Українка грошових коштів у розмірі 2 972 000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням доповнень позивача та пояснень учасників справи, господарський суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечуються відповідачем, ФОП Кисіль С.В. протягом 2020-2021 років отримав від ТОВ Українка грошові кошти на закупівлю с/г продукції 2 972 000,00 грн., проте відповідач вказує, що закупівля с/г продукції не відбулась у зв`язку з чим відповідач в строк до 01.09.2021 року повернув грошові кошти на загальну суму 2 972 000,00 грн., відповідно до квитанцій до прибуткових касових ордерів №№ 180 від 24.05.2021; 181 від 25.05.2021; 184 від 26.05.2021; 186 від 27.05.2021; 187 від 28.05.2021; 188 від 31.05.2021; 189 від 01.06.2021; 192 від 03.06.2021; 193 від 04.06.2021; 194 від 07.06.2021; 195 від 08.06.2021; 196 від 09.06.2021; 197 від 10.06.2021; 202 від 14.06.2021; 203 від 16.06.2021; 210 від 21.06.2021; 211 від 22.06.2021; 212 від 23.06.2021; 213 від 24.06.2021; 214 від 25.06.2021; 215 від 28.06.2021; 219 від 29.06.2021; 221 від 30.06.2021; 222 від 01.07.2021; 223 від 02.07.2021; 225 від 05.07.2021; 226 від 06.07.2021; 227 від 07.07.2021; 228 від 08.07.2021; 229 від 09.07.2021; 230 від 12.07.2021; 233 від 14.07.2021; 234 від 15.07.2021; 235 від 16.07.2021; 236 від 19.07.2021; 237 від 20.07.2021; 238 від 21.07.2021; 239 від 22.07.2021; 240 від 23.07.2021; 243 від 26.07.2021; 244 від 27.07.2021; 245 від 28.07.2021; 246 від 29.07.2021; 247 від 30.07.2021; 248 від 02.08.2021; 249 від 03.08.2021; 250 від 04.08.2021; 251 від 05.08.2021; 252 від 06.08.2021; 256 від 09.08.2021; 257 від 10.08.2021; 258 від 11.08.2021; 259 від 12.08.2021; 260 від 13.08.2021; 261 від 16.08.2021; 266 від 17.08.2021; 267 від 18.08.2021; 280 від 19.08.2021; 283 від 20.08.2021; 291 від 30.08.2021; 292 від 31.08.2021, тому відповідач стверджує про відсутність у нього заборгованості перед ТОВ Українка, на підтвердження чого відповідачем долучено до матеріалів справи акт звірки взаємних розрахунків за період січень 2020 серпень 2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Українка та Кисілем Сергієм Васильовичем.

За викладених обставин, між позивачем та відповідачем постало спірне питання в частині доведеності факту повернення відповідачем на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Українка грошових коштів у розмірі 2 972 000,00 грн., у зв`язку з чим господарський суд вказує наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Відповідно до п.п.1.2, 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, (далі - Положення), первинні документи - це документи, створені у паперовій або в електронній формі, які містять відомості про господарські операції. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Пунктом 2.3 Положення визначено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: печатка, ідентифікаційний код підприємства, установи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою (абзац перший пункту 2.4. Положення).

Верховний Суд у постанові від 10.12.2020 у справі №910/14900/19 зазначив, що за загальним правилом фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відповідають вимогам закону, й, зокрема, ст. 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" та пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та відображають реальні господарські операції.

Крім того, у постанові Верховного Суду у справі у складі колегії суддів Касаційного господарського суду № 908/1390/19(908/2964/21) від 22.05.2025, суд прийшов до висновків, щодо підтвердження господарської операції за спірним договором є: первинні документи на підтвердження господарської операції за спірним договором; видаткові накладні; податкові накладні; документи, що підтверджують права власності на продукцію, що нібито була поставлена боржнику за спірним договором, наявність фінансових, трудових, технічних та технологічних ресурсів для придбання цієї продукції та її постачання боржнику, залучення третіх осіб для поставки товару, наявність в боржника ділової мети для придбання такої продукції та її використання у подальшій господарській діяльності.

Акт звірки взаєморозрахунків - це документ, який використовується для підтвердження та узгодження фінансових взаємовідносин між двома сторонами, зазвичай між постачальником і покупцем. Цей документ відображає стан розрахунків на певну дату, включаючи всі проведені операції, такі як платежі, поставки товарів або надання послуг. Метою акту звірки є перевірка точності та відповідності даних у бухгалтерських обліках обох сторін.

Сам по собі акт звірки не є первинним документом і не доводить факт господарської операції: поставки, надання послуг тощо. Він має інформаційний характер і лише фіксує стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств, які мають бути підтверджені накладними, актами, платіжками тощо. Таку позицію підтримує і суд (постанови ВС від 19.04.2018 у справі №905/1198/17, від 05.03.2019 у справі №910/1389/18, від 04.12.2019 у справі №916/1727/17), і Держаудитслужба (лист від 20.02.2017 №25-16/104).

Тобто, в даному випадку для підтвердження обставин про які зазначає відповідач, в обґрунтування відсутності у нього заборгованості перед ТОВ «Українка» необхідно дослідити первинні документи, які б не лише формально описували зовнішню форму, а й розкривали внутрішню суть такої операції, її справжність та економічну вигоду, ділову мету. Такі документи позивачем на підтвердження позовних вимог не надані.

Отже, акт звірки, за відсутності первинних документів, не може вважатися належними та допустимими доказом відсутності у відповідача заборгованості перед позивачем.

Разом з тим, слід зазначити, що за змістом пояснень відповідача, та з огляду на акт звірки взаємних розрахунків за період січень 2020 серпень 2021 між ТОВ «Українка» та ОСОБА_1 , відповідно квитанцій до прибутково-касових ордерів, відповідач повернув грошові кошти ТОВ «Українка» у період 2020-2021 р.р, так, відповідач здійснював повернення грошових коштів, зокрема 05.07.2021 року, 06.072021 року, 07.07.2021 року, 08.07.2021 року, 09.07.2021 року.

Між тим, відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України 03.07.2021 року ОСОБА_1 перетнув державний кордон України, отже зафіксовано його виїзд з України у пункті пропуску «Бориспіль» для посадки на рейс авіарейс 6045 «Київ-Тревізо», а 10.07.2021 року зафіксовано в`їзд ОСОБА_1 в Україну через пункт пропуску «Бориспіль» рейсом 6046 «Київ-Тревізо».

Таким чином, у суду відсутні підстави вважати доведеним факт повернення відповідачем грошових коштів ТОВ «Українка» на підставі квитанцій до прибуткового касового ордеру, які оформлені у період перебування відповідача поза межами України.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

- учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

- обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

- достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

- учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч.1 ст.80);

- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.3 ст.2 ГПК України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у ст.13 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3,4 ст.13, ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо. Інакше принцип змагальності, задекларований у статті 13 ГПК України, втрачає сенс (Схожа правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі №916/3027/21).

Згідно зі ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. (Схожа правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17 та від 25.06.2020 у справі №924/233/18).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі «Бендерський проти України» («BENDERSKIY v. Ukraine»), в якому суд, оцінюючи фактичні обставини справи, звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

З огляду на викладене, оцінюючи надані сторонами докази, суд застосовує поряд зі ст.79 ГПК України стандарт "баланс ймовірностей", за яким факт є доведеним, якщо після оцінки доказів внутрішнє переконання судді каже йому, що факт скоріше був, а ніж не мав місце.

За результатом дослідження матеріалів справи, господарським судом встановлено наступні обставини:

- факт отримання відповідачем коштів від ТОВ «Українка», що не заперечується відповідачем;

- відсутність доказів на підтвердження закупівлі сільськогосподарської продукції відповідачем;

- твердження відповідача про повернення грошових коштів ТОВ «Українка» відповідно до вказаних у акті звірки взаємних розрахунків квитанцій до прибуткового касового ордеру, зокрема тих, які складені у період перебування відповідача поза межами України;

- твердження відповідача про повернення грошових коштів ТОВ «Українка» з посиланням на акт звірки взаємних розрахунків, за відсутності первинних бухгалтерських документів;

З урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, господарський суд дійшов висновку щодо обґрунтованості тверджень позивача в частині утримання відповідачем грошових коштів ТОВ «Українка», оскільки наявні в матеріалах справи докази свідчать про недоведеність тверджень відповідача в частині повернення отриманих від ТОВ «Українка» грошових коштів.

Відповідно до частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення статті статті 1212 ЦК України стосуються позадоговірних зобов`язань з повернення безпідставно набутого, збереженого майна (кондикційні зобов`язання), що виникають за наявності одночасно таких умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

При цьому, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України.

Такі висновки щодо застосування положень глави 83 ЦК України та, зокрема статті 1212 ЦК України, є сталими у судовій практиці та викладені у численних постановах Верховного Суду, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, від 13.02.2019 у справі №320/5877/17, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.12.2021 у справі №911/1101/21, від 06.06.2022 у справі №903/142/21 та в інших.

Отже, основна умова частини 1 статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на цій підставі тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок між збільшенням майна в однієї особи i відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення (відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №916/2478/20, від 04.05.2022 у справі №903/359/21, від 05.10.2022 у справі №904/4046/20).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (постанови Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №910/13271/18, від 23.01.2020 у справі №910/3395/19, від 23.04.2019 у справі №918/47/18, від 01.04.2019 у справі №904/2444/18, від 16.09.2022 у справі № 913/703/20).

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача отриманих від Товариства з обмеженою відповідальністю "Українка" без достатньої правової підстави грошових коштів у розмірі 352 460,00 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню судом.

Згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

У зв`язку зі стабілізаційними відключеннями електроенергії в Господарському суді Дніпропетровської області, повний текст рішення складено 09.03.2026.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 191, 233, 238, 240, 241, 251, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українка" в особі арбітражного керуючого Микитюка А.І. до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (30068, Хмельницька область, Славутський район, село Крупець, вул. Богдана Хмельницького, буд.43, ідентифікаційний номер юридичної особи 34863309), третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості у розмірі сумі 2 972 000,00 грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українка" (01014, м.Київ, вул.Болсуновська, б.8, поверх 9, ідентифікаційний номер юридичної особи 44127243) суму 2 972 000,00 грн. заборгованості, 35 664, 00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного тексту судового рішення і може бути оскаржено протягом цього строку в порядку, визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 09.03.2026.

Суддя А.В. Суховаров