ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/198/26

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

до відповідача: Комунального закладу "Здолбунівський геріатричний пансіонат" Рівненської обласної ради

про: стягнення 25 510,62 грн

секретар судового засідання: С.Коваль

представники:

від позивача: О.Семенко (поза межами приміщення суду)

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Комунального закладу "Здолбунівський геріатричний пансіонат" Рівненської обласної ради про стягнення 25 510,62 грн, з яких: 10 612,50 грн борг, 12 623,72 грн пеня, 1 275,36 грн відсотки річних та 999,04 грн інфляційні втрати.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги аргументовані неналежним виконанням відповідачем свого зобов`язання з оплати поставленого товару.

Позивач вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та Комунальний заклад "Здолбунівський геріатричний пансіонат" Рівненської обласної ради 30.12.2024 уклали договір постачання природного газу № 16-8411/24-БО-Т, на виконання якого протягом січень - квітень 2025 позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 325 136,41 грн.

Оплату за переданий газ відповідач здійснив лише частково на суму 314 523,91 грн. Відповідач не виконав зобов`язання у визначений договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 5.1 договору. Сума простроченого та несплаченого основного боргу складає 10 612,50 грн.

У зв`язку з допущеним простроченням, керуючись пунктом 7.2. договору та статтею 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 12 623,72 грн пені, 1 275,36 грн відсотків річних та 999,04 грн інфляційних втрат.

Відповідач у своєму відзиві на позов визнав наявну заборгованість та просив суд зменшити розмір пені до 6 311,86 грн.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою від 18 лютого 2026 року суд відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначив на 17 березня 2026 року.

3 березня 2026 року відповідач подав відзив на позов в якому позовні вимоги визнав та просив суд зменшити розмір пені.

5 березня 2026 року позивач подав відповідь на відзив в якому просив залишити без розгляду поданий відзив з тих підстав, що останній не відповідає вимогам статей 165, 170 ГПК України, а саме не містить відомостей про наявність електронного кабінету, не містить правову оцінку обставин, не містить заперечень із посиланням на відповідні докази, переліку документів та інших доказів, які не можуть бути подані разом з відзивом із зазначенням причин їх неподання, відзив не містить прізвища та ініціалів судді.

Розглянувши вказані обґрунтування суд не знаходить підстав для залишення відзиву на позов відповідача без розгляду. Суд звертає увагу позивача, що вказаний відзив поданий через електронний кабінет, у відзиві по суті відповідач погоджується з правовою оцінкою позивача та не має заперечень, а лише просить зменшити розмір неустойки, водночас залишення без розгляду відзиву з підстави не зазначення прізвища та ініціалів судді, у провадженні якого перебуває справи, має ознаки надмірного формалізму при вирішенні процесуального питання. Суд ураховує правову доктрину "Summum jus sum povredria est" (абсолютне виконання закону призводить до найбільшої несправедливості (надто суворе тлумачення закону породжує несправедливість), а також "Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem" - у всіх юридичних справах правосуддя та справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права.

Таким чином, суд не установив підстав для задоволення клопотання позивача про залишення без розгляду відзиву відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи відповідач повідомлений належним чином.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

30 грудня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (позивач/постачальник) та Комунальний заклад "Здолбунівський геріатричний пансіонат" Рівненської обласної ради (відповідач/споживач) уклали договір постачання природного газу №16-8411/24-БО-Т (далі - договір), відповідно до предмету якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ (далі - газ) за ДК 021:2015 код 09120000-6 "Газове паливо" (природний газ), а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору. Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для своїх власних потреб.

Позивач вказує, що на виконання умов договору передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 325 136,41 грн, разом із цим, відповідач не здійснив документального оформлення зазначених обсягів спожитого природного газу, як встановлено договором. Таким чином, акти приймання-передачі природного газу щодо поставки природного газу між сторонами не були підписані (оформлені) відповідачем.

Відповідно до пункту 4.1 договору, ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином: Ціна природного газу за 1000 куб.м газу без ПДВ - 13 658,33 грн, крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, ціна природного газу за 1000 куб. м з ПДВ - 16 390,00 грн; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 124,16 гри без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн, крім того ПДВ 20% - 27,315 грн, всього з ПДВ - 163,89 грн за 1000 куб. м.

Всього ціна газу за 1000 куб.м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16 553,89 грн.

Згідно з наданими позивачем актами приймання - передачі природного газу позивач поставив відповідачу товар в наступних обсягах: у січні 2025 року 4,76705 тис.куб.м. на суму 81 290,58 грн, лютий 2025 року 4,76567 тис.куб.м. на суму 81 267,05 грн, у березні 2025 року 4,77100 тис.куб.м. на суму 81 357,94 грн, у квітні 2025 року 4,76296 тис. куб. м. на суму 81 220,84 грн.

Загальна вартість поставленого газу складає 325 136,41 грн.

Необхідно відмітити, що акти не підписані зі сторони споживача.

У матеріалах справи наявні докази сплати поставленого товару, зокрема акти від 12 лютого 2025 року (за січень 2025 року), 11 березня 2025 року (за лютий 2025 року), 11 квітня 2025 року (за березень 2025 року) оплачені повністю, проте акт від 12 травня 2025 року (за квітень) не оплачений в повному обсязі, залишок боргу складає 10 612,50 грн. Вказана заборгованість в свою чергу визнана відповідачем.

Згідно з умовами пункту 3.1. договору, постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Відповідно до пункту 3.2. договору, постачання газу за цим договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Згідно з умовами пункту 3.3. договору, постачання (включення споживача до реєстру споживачів постачальника) та використання (відбір) природного газу за цим договором здійснюється за умови дотримання споживачем вимог пункту 5.1 цього договору щодо остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ.

Згідно з умовами пункту 3.4. договору, постачальник із застосуванням ресурсів інформаційної платформи оператора ГТС та споживач здійснюють щоденний моніторинг фактично відібраного споживачем обсягу природного газу.

На запит постачальника споживач надає інформацію щодо планового використання газу за розрахунковий період (місяць) в розрізі добових обсягів та до 13:00 поточної доби - оперативну інформацію щодо фактичних обсягів використання газу за минулу добу, планових обсягів використання газу на наступну добу та до 24:00 поточної доби - оперативну інформацію щодо використання газу за поточну добу.

Відповідно до пункту 3.5. договору, приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Згідно з умовами пункту 3.5.1. договору, споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акта надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між оператором(ами) ГРМ та/або оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ.

Пункт 3.5.2. договору передбачає, що на підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі оператора ГТС постачальник готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписані уповноваженим представником постачальника.

Згідно з умовами пункту 3.5.3. договору, споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акта зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

Відповідно до пункту 3.5.4. договору, у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акта до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних інформаційної платформи оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору.

Згідно з умовами пункту 3.6. договору, звірка фактично використаного обсягу газу за цим договором на певну дату чи протягом відповідного розрахункового періоду ведеться сторонами на підставі даних комерційних вузлів обліку газу та інформації про фактично поставлений споживачу обсяг газу згідно з даними інформаційної платформи оператора ГТС.

У листі ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" від 31 грудня 2025 року зазначено, що споживач з ЕІС-кодом 56ХS00003598N00H (відповідач) спожив з січня 2025 року по квітень 2025 року природний газ у обсягах, які відображені у актах приймання - передачі товару.

Відповідно до пункту 5.1 договору, оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акта приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акта приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору.

Споживач має право здійснити оплату та/або передоплату за природний газ протягом періоду поставки або до початку розрахункового періоду.

Відповідно до пункту 7.2. договору, у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

У зв`язку з допущеним простроченням. керуючись пунктом 7.2. договору позивач нарахував відповідачу з 17.06.2025 року по 31.12.2025 року 12 623,72 грн пені, 1 275,36 грн 3% річних та 99,04 грн інфляційних втрат.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін

З наведених обставин видно, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, заснованими на договорі, та стосуються прав та обов`язків щодо надання послуг з розподілу та споживання природного газу. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої вимоги про стягнення вартості наданих послуг, нарахованих штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат обґрунтованими, та з огляду на несплату відповідачем вказаної вартості, позивач вважає свої права порушеними.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Суд встановив наявність між сторонами договірних відносин щодо постачання природного газу.

Також суд встановив, що з січня 2025 року по квітень 2025 року відповідачу поставлено товар (природний газ) на суму 325 136,41 грн, а саме: у січні 2025 року 4,76705 тис.куб.м. на суму 81 290,58 грн, лютий 2025 року 4,76567 тис.куб.м. на суму 81 267,05 грн, у березні 2025 року 4,77100 тис.куб.м. на суму 81 357,94 грн, у квітні 2025 року 4,76296 тис. куб. м. на суму 81 220,84 грн.

В свою чергу відповідач частково оплатив поставлений товар, зокрема акти від 12 лютого 2025 року (за січень 2025 року), 11 березня 2025 року (за лютий 2025 року), 11 квітня 2025 року (за березень 2025 року) оплачені повністю, проте акт від 12 травня 2025 року (за квітень) не оплачений в повному обсязі, залишок боргу складає 10 612,50 грн. Вказана заборгованість в свою чергу визнана відповідачем.

Щодо відсутності підписів споживача у актах суд відзначає, що відповідно до пункту 3.5.4. договору, у випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акта до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних інформаційної платформи оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 цього договору.

Таким чином суд встановив, що заборгованість відповідача підтверджена та складає 10 612,50 грн.

Відповідно до пункту 7.2. договору, у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно з пунктом 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 610 та частина 1 статті 612 ЦК України).

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі пункту 7.2. договору, позивач нарахував відповідачу з 17.06.2025 року по 31.12.2025 року 12 623,72 грн пені, 1 275,36 грн процентів річних та 99,04 грн інфляційних втрат.

Суд, здійснивши перерахунок пені, інфляційних втрат та річних робить висновок, що такий розрахунок зроблено правильно.

Проте, суд також враховує, що відповідно до частини 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При застосуванні частини 3 статті 551 ЦК України необхідно мати на увазі, що поняття "значно" та "надмірно" є оціночними і мають конкретизуватися судом у кожному конкретному випадку. За таких умов необхідно враховувати, що правила частини 3 статті 551 ЦК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Конституційний Суд України в рішенні від 11.07.2014 р. № 7-рп/2013 у справі №1-12/2013 сформував правову позицію, що наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Вказаний правовий висновок Конституційного Суду України знаходить своє відображення і в практиці Верховного Суду. Зокрема, в постановах від 16.03.2021 р. у справі №922/266/20, від 30.03.2021 р. у справі №902/538/18 Верховний Суд навів подібні висновки.

Виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки до її розумного розміру.

Ураховуючи викладені обставини та виходячи із загальних засад цивільного законодавства, зважаючи на інтереси обох сторін, а також на те, що відповідач допустив незначну заборгованість, а розмір неустойки перевищує розмір заборгованості, зважаючи на правову природу пені та її основне призначення, суд робить висновок про можливість у даному випадку зменшення загального розміру штрафних санкцій на 50%.

Водночас суд також бере до уваги, що основним видом діяльності відповідача є: 87.30 Надання послуг щодо догляду із забезпеченням проживання для осіб похилого віку та інвалідів (основний), що свідчить про соціальну спрямованість цього комунального закладу.

Окрім цього суд ураховує реалізацію позивачем свого права на заявлення до стягнення компенсації майнових втрат у зв`язку з простроченням відповідачем грошового зобов`язання за рахунок заявлення до стягнення процентів річних та інфляційних втрат, які суд задоволив. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, який у постанові від 12.02.2020 у справі № 924/414/19 зазначив, що негативні наслідки, спричинені позивачу простроченням виконання грошового зобов`язання, компенсуються, окрім штрафних санкцій, також і за рахунок застосування до боржника відповідальності в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, що дає підстави для висновку про можливість зменшення розміру пені.

А тому суд робить висновок про задоволення вимоги про стягнення пені у розмірі 6 311,86 грн.

Висновки суду

За висновком суду, були встановлені обставини щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача 25 510,62 грн, з яких: 10 612,50 грн борг, 12 623,72 грн пеня, 1 275,36 грн відсотки річних та 999,04 грн інфляційні втрати.

Вказані вимоги є законними, відповідачем не спростованими, а отже такими, що мають бути задоволені.

Водночас, виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені на 50 %, тобто з 12 623,72 грн до 6 311,86 грн.

Розподіл судових витрат

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з правилами статті 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідачем до початку розгляду справи по суті фактично визнано позов, суд вважає за необхідне керуючись статтею 130 ГПК України судовий збір в розмірі 1 331,20 грн стягнути з відповідача на користь позивача, а решту судового збору в розмірі 1 331,20 грн повернути особі, яка його сплатила, у порядку передбаченому статтею 7 Закону України "Про судовий збір" (за клопотанням).

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Комунального закладу "Здолбунівський геріатричний пансіонат" Рівненської обласної ради (35700, Рівненська обл., Рівненський р-н, місто Здолбунів, вул.Березнева, будинок 40, ідентифікаційний код 03189311) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, М.Київ, вул. Шолуденка 1, ідентифікаційний код 42399676) 10 612 (десять тисяч шістсот дванадцять) грн 50 коп заборгованості, 6 311 (шість тисяч триста одинадцять) грн 86 коп пені, 1 275 (одна тисяча двісті сімдесят п`ять) грн 36 коп відсотків річних, 999 (дев`ятсот дев`яносто дев`ять) грн 04 коп інфляційних втрат та 1 331 (одна тисяча триста тридцять один) грн 20 коп судового збору.

3. У задоволенні вимог про стягнення 6 311,86 грн пені відмовити.

Позивач (Стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м.Київ, вул. Шолуденка 1, ідентифікаційний код 42399676).

Відповідач (Боржник): Комунальний заклад "Здолбунівський геріатричний пансіонат" Рівненської обласної ради (35700, Рівненська обл., Рівненський р-н, місто Здолбунів, вул.Березнева, будинок 40, ідентифікаційний код 03189311).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне рішення складено 18 березня 2026 року.

Суддя Андрій КАЧУР