ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" березня 2026 р. Cправа № 902/1061/25

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Керівника Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області (вул. Волонтерів, 15а м. Гайсин, Вінницька область, 23700) в інтересах держави в особі Ладижинської міської ради Вінницької області (вул. Петра Кравчика, буд. 4, м. Ладижин, Гайсинський район, Вінницька область, 24321)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, 21037)

до: Комунального підприємства "Ладижинський комбінат комунальних підприємств" Ладижинської міської ради (вул. Героїв Небесної Сотні, 4А, м. Ладижин, Гайсинський район, Вінницька область, 24321)

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 146114,5 грн,

В С Т А Н О В И В :

Керівником Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області подано позов в інтересах держави в особі Ладижинської міської ради Вінницької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" та Комунального підприємства "Ладижинський комбінат комунальних підприємств" Ладижинської міської ради про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 146114,5 грн.

Ухвалою суду від 04.08.2025 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/1061/25 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Зазначеною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема на подання заяв по суті спору.

Учасники справи скористалися таким правом: відповідачами подано відзиви на позовну заяву (вх. №01-34/8367/25 від 11.08.2025 та вх. №01-34/8540/25 від 14.08.2025), прокурором - відповідь на відзив відповідача 1 (вх. №01-34/8699/25 від 19.08.2025).

Окрім того, від відповідача 1 надійшло клопотання (вх. № 01-34/8368/25 від 11.08.2025) про зупинення провадження у справі № 902/1061/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 та оприлюднення повного судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.

Ухвалою суду від 01.10.2025 провадження у справі № 902/1061/25 зупинено до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах у справі № 920/19/24.

04.02.2026 судом постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі № 902/1061/25, враховуючи клопотання Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області (вх. № 01-34/925/26 від 28.01.2026) та усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у даній справі. Цією ж ухвалою встановлено учасникам справи строк для надання пояснень, в яких актуалізувати власну процесуальну позицію щодо позову.

Учасники справи скористалися таким правом: прокурором подано пояснення про підтримання заявленого позову в повному обсязі, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах у справі № 920/19/24 (а.с. 87-93, т.1); Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" подало додаткові пояснення (а.с. 94-103, т.1) про незмінність правової позиції відповідача, викладеної у відзиві на позовну заяву.

В обґрунтування заявлених позовних вимог прокурор зазначає, що за результатами процедури закупівлі між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" та Комунальним підприємством "Ладижинський комбінат комунальних підприємств" Ладижинської міської ради укладено Договір №ТР-230200/4 від 27.01.2023 про постачання електричної енергії споживачу (Договір).

В подальшому між цими ж сторонами укладено ряд додаткових угод до Договору, відповідно до яких змінено ціну за одиницю товару.

Як стверджує прокурор, унаслідок укладення додаткових угод до Договору №4 від 24.08.2023 та №5 від 11.12.2023 до Договору Комунальне підприємство "Ладижинський комбінат комунальних підприємств" Ладижинської міської ради не отримало електричної енергії на суму 146114,5 грн.

З огляду на викладене, прокурор просить визнати недійсними вказані додаткові угоди внаслідок недотримання сторонами вимог чинного законодавства під час їх укладення, а також стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" безпідставно сплачені кошти внаслідок збільшення ціни за додатковими угодами на загальну суму 146114,5 грн.

Суть заперечень відповідача 1 (ТОВ "Енера Вінниця") зводиться до того, що за час дії Договору середньозважена ціна електричної енергії на ринку "на добу наперед" зросла на 18,32%. Тому у зв`язку із коливанням ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" було запропоновано Комунальному підприємству "Ладижинський комбінат комунальних підприємств" Ладижинської міської ради підписати спірні додаткові угоди.

Поряд з цим 12.10.2022 з метою врегулювання питань закупівель на час військового стану Кабінет Міністрів України пішов на зустріч енергопостачальникам та прийняв постанову №1178 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених ЗУ "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" (Особливості).

Прийняттям Особливостей на час війни та протягом 90 днів з дня його припинення зміна ціни відбувається без будь-яких відсоткових обмежень, тому законодавець врегулював питання зміни ціни без будь-яких відсоткових обмежень, що дозволяє Товариству змінювати вартість за спожиту електроенергію пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку та підтверджувати це відповідним документом.

Крім того, 07.05.2024 Міністерство економіки України видало Наказ №11712 від 07.05.2024 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо особливостей здійснення публічних закупівель у сфері електроенергетики на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" (Рекомендації).

Пунктом 1 Розділу II Рекомендацій зазначено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування під час здійснення публічних закупівель, зокрема електричної енергії, замовник керується вартісними межами, встановленими особливостями здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", затвердженими постановою № 1178.

Комунальне підприємство "Ладижинський комбінат комунальних підприємств" Ладижинської міської ради у поданому відзиві на позовну заяву посилається на ті ж обставини, що й ТОВ "Енера Вінниця".

У відповіді на відзив відповідача 1 на позовну заяву прокурор зазначає, що експертні висновки Вінницької торгово-промислової палати не відображають належним чином дійсного стану цін на ринку на електричну енергію, а також не відображають реального коливання цін на електричну енергію в період дії Договору.

Прокурор у поданому поясненні, в якому актуалізував свою позицію по суті спору з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 920/19/24, акцентує увагу, що Велика Палата Верховного Суду вкотре підтвердила свої сталі висновки про те, що зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10% не допускається.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

За результатами процедури закупівлі 27.01.2023 між Комунальним підприємством "Ладижинський комбінат комунальних підприємств" Ладижинської міської ради (Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (Постачальник) укладено Договір №ТР-230200/4 про постачання електричної енергії споживачу (Договір), відповідно до п. 2.1. якого Постачальник продає товар - Електрична енергія (вуличне освітлення), код 09310000-5 Електрична енергія за ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник" Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Кількість електричної енергії на 2023 рік визначено в обсязі 450000 кВт/год.

За змістом п. 5.1. Договору ціна цього договору становить 2092500 грн, у т.ч. ПДВ - 348750 грн.

Згідно персональної комерційної пропозиції (додаток №2 до Договору) ціна 1кВт/год електричної енергії, без урахування тарифу на її розподіл, становить 4,65 грн з урахуванням ПДВ, ПДВ у розмірі 20% до ціни електричної енергії - 0,775 грн.

Відповідно до п. 13.1. Договору останній набуває чинності з дати його підписання Сторонами та діє до 31.12.2023 року, а в частині розрахунків діє до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором.

Згідно із п. 13.3. Договору істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зменшення обсягів закупівлі або погодження зміни ціни на одиницю товару в договорі про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни на одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.

У якості документального підтвердження даних, передбачених пп. 2 п. 13.3. Договору, Сторонами визнаються наступні документи: довідка (довідки) або експертний висновок (експертні висновки) Торгово-промислової палати України (ТПП) або регіональних ТПП або інших уповноважених на подання такої інформації органів, або роздруківки (скріншоти) з офіційного сайту ДП "ОПЕРАТОР РИНКУ", що підтверджують коливання середньоринкової ціни за одиницю товару, в тих межах і розмірах, на які Учасник пропонує змінити ціну товару.

У подальшому між Споживачем та Постачальником укладено ряд додаткових угод до Договору, а саме:

- додаткову угоду № 1 від 17.03.2023, на підставі якої зменшено обсяги постачання електричної енергії до 447362 кВт/год та ціну договору зменшено до 2080233,30 грн. Додаткова угода набуває чинності з моменту підписання;

- додаткову угоду № 2 від 06.04.2023, на підставі якої зменшено обсяги постачання електричної енергії до 426561 кВт/год та збільшено ціну за одиницю електричної енергії з 4,65 грн до 4,709964 грн за 1 кВт/год. Умови додаткової угоди застосовуються до відносин між сторонами з 01.04.2023;

- додаткову угоду № 3 від 16.06.2023, на підставі якої зменшено обсяги постачання електричної енергії до 409137 кВт/год та підвищено ціну за одиницю електричної енергії з 4,709964 грн до 4,775784 грн за 1 кВт/год. Умови додаткової угоди застосовуються до відносин між сторонами з 01.07.2023;

- додаткову угоду № 4 від 24.08.2023, на підставі якої зменшено обсяги постачання електричної енергії до 374758,74 кВт/год та підвищено ціну за одиницю електричної енергії з 4,775784 грн до 5,761295 грн за 1 кВт/год. Додаткова угода вступає в силу 01.09.2023;

- додаткову угоду № 5 від 11.12.2023, на підставі якої зменшено обсяги постачання електричної енергії до 341149,25 кВт/год та підвищено ціну за одиницю електричної енергії з 5,761295 грн до 6,133679 грн за 1 кВт/год. Угода вступає в силу з 01.12.2023;

- додаткову угоду № 6 від 19.12.2023, на підставі якої зменшено обсяги постачання електричної енергії до 167360 кВт/год та зменшено ціну договору до 1180233,30 грн. Додаткова угода набуває чинності з моменту підписання;

- додаткову угоду № 7 від 22.12.2023, на підставі якої продовжено дію Договору до 29.02.2024, а в частині розрахунків - до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором. Додаткова угода набуває чинності з моменту підписання і діє по 29.02.2024 включно;

- додаткову угоду № 8 від 12.02.2024, на підставі якої зменшено ціну Договору до 1094503,06 грн. Додаткова угода набуває чинності з моменту підписання і діє по 29.02.2024 включно.

Підставою для укладення додаткової угоди № 4 від 24.08.2023 вказано коливання ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення, що підтверджується експертним висновком Вінницької ТПП №В-259 від 10.08.2023.

Підставою для укладення додаткової угоди № 5 від 11.12.2023 вказано коливання ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення, що підтверджується експертним висновком Вінницької TПП № В-419 від 01.12.2023.

Прокурор вказує, що внаслідок укладення додаткових угод № 4 від 24.08.2023 та № 5 від 11.12.2023 збільшено ціну за одиницю товару з 4,775784 грн (з урахуванням погодженої ціни за додатковою угодою № 3 від 24.08.2023) до 6,133679 грн з ПДВ за кВт/год. Відтак за погодженою договірною ціною (без врахування спірних додаткових угод) Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" виконало свої зобов`язання згідно поставленого обсягу електричної енергії на суму 594293,79 грн з ПДВ (124439 кВт/год * 4,775784 грн = 594293,79 грн).

Проте Ладижинська міська рада за вказаний обсяг спожитої електричної енергії згідно наявних у матеріалах справи платіжних інструкцій сплатила ТОВ "Енера Вінниця" 740408,29 грн з ПДВ, тому відповідач безпідставно отримав кошти на загальну суму 146114,50 грн, які заявлено до стягнення.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Статтею 203 Цивільного кодексу України (ЦК України) передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин першої, третьої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен установити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач у справі має довести, що такий правочин саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За приписами статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Сторони, уклавши за результатом проведеної процедури закупівлі Договір №ТР-230200/4 від 27.01.2023 про постачання електричної енергії споживачу, погодили всі його істотні умови, у тому числі предмет, ціну та строк виконання зобов`язань, що узгоджується з приписами статті 180 Господарського кодексу України (тут і надалі чинного на момент виникнення спірних правовідносин) та приписами Закону України "Про публічні закупівлі".

До укладення спірних додаткових угод до Договору (в редакції додаткової угоди №3 від 16.06.2023) кількість електричної енергії на 2023 рік визначено в обсязі 409137 кВт/год, ціна 1 кВт/год електричної енергії становить 4,775784 грн з ПДВ.

Закон України "Про публічні закупівлі" визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.

Частиною першою статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" передбачено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 628, статтею 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої-третьої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За частиною другою статті 189 ГК України ціна є істотною умовою господарського договору.

За приписами частин першої, другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

За приписами частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

З огляду на зазначене, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проєкту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.

У постанові від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами у договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару у бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 зазначила, що не вбачає відступу від висновку про застосування норми права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 січня 2024 року у справі № 922/2321/22.

Зокрема у пунктах 155, 156 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 зазначено:

"155. Велика Палата Верховного Суду з урахуванням наведеного вище аналізу нормативного припису пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, беручи до уваги усталену та послідовну судову практику, вважає, що зміна тлумачення зазначеної норми та запровадження протилежного підходу щодо можливості неодноразового збільшення ціни товару на 10 % при кожному внесенні змін до договору про закупівлю більше нагадує власне зміну цієї норми та, як наслідок, порушуватиме принцип правової визначеності.

156. Варто наголосити на тому, що, з`ясовуючи законодавчу еволюцію пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на нормативне закріплення подібної можливості у постанові КМУ № 1178, у підпункті 2 пункту 19 (в редакції постанови КМУ № 1067) якої, з-поміж іншого, визначено, що обмеження щодо збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 % застосовується щодо кожного окремого випадку збільшення ціни за одиницю товару (без обмеження кількості змін), а змінена ціна за одиницю товару не повинна перевищувати 50 % ціни за одиницю товару, що передбачена в початковому договорі про закупівлю."

Верховний Суд неодноразово зауважував, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний уже укладений договір і щоб не проводити новий тендер закон дає можливість збільшити ціну за одиницю товару не більше як на 10 %. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про державні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів (постанови Верховного Суду: від 12.11.2024 у справі № 910/19784/23, від 10.09.2024 у справі № 918/703/23, від 02.07.2024 у справі № 910/13579/23, від 14.05.2024 у справі № 917/1010/22).

Суд зазначає, що тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість усім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі.

Водночас метою Закону України "Про публічні закупівлі" є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку (постанови Верховного Суду: від 10.12.2024 у справі№924/413/24, від 15.10.2024 у справі № 918/18/24, від 08.10.2024 у справі № 918/728/23).

Відповідно до пункту 3-7 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт та послуг для замовників, передбачених цим Законом (далі - Особливості), визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз та з дотриманням вимог, встановлених пунктом 3-8 цього розділу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, які встановлюють порядок та умови здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.

Відповідно до підпункту 2 пункту 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, яка набрала чинності 19.10.2022 та діяла станом на час укладення Договору та додаткових угод, істотні умови договору про закупівлю, укладеного відповідно до пунктів 10 і 13 (крім підпункту 13 пункту 13) цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку, зокрема, погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.

Визначаючись щодо правомірності підстав укладення додаткової угоди № 4 від 24.08.2023, суд враховує, що такою угодою було збільшено ціну товару за 1 кВт/год електричної енергії з 4,775784 грн з ПДВ до 5,761295 грн з ПДВ за 1 кВт/год з ПДВ. Строк дії додаткової угоди № 4 від 24.08.2023 визначено з 01.09.2023.

На підтвердження коливання ціни електричної енергії як підстави для укладення додаткової угоди № 4 від 24.08.2023 Постачальником надано експертний висновок Вінницької торгово-промислової палати №В-259 від 10.08.2023, у якому проаналізовано коливання середньозваженої ціни електричної енергії за липень 2023 року по відношенню до червня 2023 року в бік збільшення на 23,50 %.

Відповідно до додаткової угоди № 5 від 11.12.2023 до Договору зменшено обсяги постачання електричної енергії до 341149,25 кВт/год та підвищено ціну за одиницю електричної енергії з 5,761295 грн з ПДВ до 6,133679 грн з ПДВ за 1 кВт/год. Строк дії додаткової угоди № 5 від 11.12.2023 визначено з 01.12.2023.

На підтвердження коливання ціни електричної енергії як підстави для укладення додаткової угоди № 5 від 11.12.2023 Постачальником надано експертний висновок Вінницької торгово-промислової палати № В-419 від 01.12.2023, у якому проаналізовано коливання середньозваженої ціни електричної енергії за листопад 2023 року по відношенню до жовтня 2023 року в бік збільшення на 7,19 %.

Однак у вищевказаних експертних висновках торгово-промислової палати на підтвердження підстав для укладення спірних додаткових угод інформація про динаміку ціни електричної енергії з прив`язкою до дати укладення Договору чи попередньої додаткової угоди відсутня, лише зазначено середньозважені ціни за окремі місяці погодженого постачання.

Отже, такі документи не містять відомостей щодо динаміки ціни на предмет закупівлі, у ньому відсутній аналіз вартості електричної енергії на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами дати укладання договору, чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електричної енергії на ринку, у зв`язку з чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п. 19 Особливостей. Тому необхідність внесення зміни ціни не можна вважати обґрунтованою та такою, що підтверджена документально.

Більше того, додатковою угодою № 4 від 24.08.2023 до Договору збільшено ціну на електричну енергію з 4,775784 грн з ПДВ до 5,761295 грн з ПДВ за кВт/год (тобто збільшення становить 20,73% за одиницю товару). Поряд з цим, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2025 у справі № 920/19/24, обмеження щодо збільшення ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 % застосовується щодо усіх випадків збільшення ціни за одиницю товару в цілому. Тобто, уже разове збільшення ціни електричної енергії на 20,73% є неправомірним.

В свою чергу, додаткова угода № 5 від 11.12.2023 є уже похідною від попередньої додаткової угоди № 4 від 24.08.2023, зміни за якою суперечать п. 19 Особливостей (оскільки кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, а тому є похідною від попередніх додаткових угод), та як наслідок є незаконною.

Як уже суд зазначав вище, відповідно до частини першої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою статті 203 цього Кодексу.

Частиною третьою статті 215 ЦК України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до частини 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів. Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України серед способів захисту визначає визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Враховуючи те, що додаткові угоди № 4 від 24.08.2023 та № 5 від 11.12.2023 до Договору №ТР-230200/4 від 27.01.2023 про постачання електричної енергії споживачу укладені з порушенням вимог п. 19 Особливостей та ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання вказаних додаткових угод недійсними на підставі ч. 1 ст. 203, ч.1 ст. 215 Цивільного кодексу України та про задоволення позову в цій частині.

Визначаючись щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача безпідставно сплачених коштів внаслідок збільшення ціни за додатковими угодами на загальну суму 146114,5 грн, суд враховує таке.

Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно із пунктом 1 частини третьої статті 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Враховуючи відповідні приписи законодавства, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача всього, що було отримано за додатковими угодами, які було визнані судом недійсними, а при проведенні відповідних розрахунків повинні братися ціни, встановлені сторонами за основним договором в редакції Додаткової угоди № 3 від 16.06.2023.

Судом встановлено, що розрахунок надмірно сплачених коштів здійснювався позивачем на підставі ціни, що була погоджена сторонами за Додатковою угодою № 3 від 16.06.2023 та відповідно до кількості спожитої електричної енергії за відповідний період.

Поряд з цим судом встановлено, що згідно наявних у матеріалах справи платіжних інструкцій підтверджується оплата вартості отриманої позивачем електричної енергії за Договором за період вересня 2023 року - січня 2024 року в сумі 740408,29 грн з ПДВ. По ціні електричної енергії згідно Додаткової угоди №3 від 16.06.2024 (4,775784 грн за 1 кВт/год з ПДВ) за 124439 кВт/год необхідно було сплатити 594293,79 грн. Тобто різниця між вартістю поставки товару за ціною до укладення спірних додаткових угод та фактичною оплатою становить 146114,5 грн (740408,29 грн - 594293,79 грн = 146114,5 грн).

Отже, позов в цій частині є обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню повністю в сумі 146114,5 грн.

Висновку про наявність підстав для визнання додаткових угод недійсними в результаті необґрунтованого збільшення ціни в період виконання умов договору про публічні закупівлі, та як наслідок - для стягнення безпідставно отриманих за такими додатковими угодами коштів притримується Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 року у справі № 922/2321/22.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується.

За змістом статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із оцінки наявних у справі доказів, суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням на підставі всебічного, повного, об`єктивного з`ясування обставин справи, приходить до висновку задоволення позову у повному обсязі з вищенаведених мотивів. Поряд з цим викладені відповідачами заперечення по суті спору жодним чином не спростовують викладених судом мотивів щодо задоволення позову.

Водночас ст. 29 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад; встановлення порядку та здійснення контролю за використанням прибутків підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до п. 35 ч. 1 ст. 64 БК України частина чистого прибутку (доходу) комунальних унітарних підприємств та їх об`єднань належить до доходів загального фонду бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад.

Позовні вимоги прокурора у даній справі ґрунтуються саме на факті неефективного витрачання коштів підконтрольним Ладижинській міській раді комунальним підприємством,

Отже, безпідставно сплачені бюджетні кошти за електричну енергію в подальшому будуть перераховані до загального фонду місцевого бюджету Ладижинської міської ради, з якого фактично були витрачені, оскільки іншого порядку повернення коштів не визначено.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21, незаконне та неефективне використання комунальною установою чи підприємством бюджетних коштів створює підстави для представництва прокурором інтересів держави саме в особі органу місцевого самоврядування, якому такі установа чи підприємство підконтрольні.

Суд також враховує, що прокурором дотримано порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", а обставини бездіяльності компетентного органу є предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин, про що зазначено у пункті 67 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, у зв`язку із задоволенням позову повністю витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 9084 грн покладаються на відповідачів порівну (по 4542 грн на кожного).

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсними додаткові угоди до Договору №ТР-230200/4 від 27.01.2023 про постачання електричної енергії споживачу, укладеного між Комунальним підприємством "Ладижинський комбінат комунальних підприємств" Ладижинської міської ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" ():

- №4 від 24.08.2023;

- №5 від 11.12.2023.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, 21037, ) на користь Ладижинської міської ради Гайсинського району Вінницької області (вул. Петра Кравчика,4, м. Ладижин, Гайсинський район, Вінницька область, 24320, ) безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 146114,5 грн.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (вул. Пирогова, буд. 131, м. Вінниця, 21037, ) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050, ) 4542 грн - витрат зі сплати судового збору.

5. Стягнути з Комунального підприємства "Ладижинський комбінат комунальних підприємств" Ладижинської міської ради (вул. Героїв Небесної Сотні, 4А, м. Ладижин, Гайсинський район, Вінницька область, 24321, ) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050, ) 4542 грн - витрат зі сплати судового збору.

6. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

7. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Оскільки розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

8. Примірник повного судового рішення надіслати Вінницькій обласній прокуратурі та учасникам справи до Електронних кабінетів ЄСІТС.

Повне рішення складено 10 березня 2026 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи.