УХВАЛА

м. Київ

05.03.2026Справа № 910/5084/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Білошицької А.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Менеджмент Корпорейшн" від 18 лютого 2026 року про розстрочення виконання рішення суду в справі № 910/5084/25 за позовом Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Менеджмент Корпорейшн" про стягнення 11 949 756,64 грн,

за участю представників:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2025 року Київська міська рада (далі - Рада) звернулась до Господарського суду міста Києва з вказаним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Менеджмент Корпорейшн" (далі - Товариство) на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) 11 949 756,64 грн безпідставно збережених грошових коштів за користування земельною ділянкою, загальною площею 3,7921 га, з кадастровим номером :78:018:0007, яка розташована за адресою: місто Київ, вулиця Бережанська, будинок 9, за період з 22 травня 2020 року по 6 червня 2024 року

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28 квітня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/5084/25, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11 вересня 2025 року, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29 січня 2026 року та набрало законної сили 29 січня 2026 року, позов Ради задоволено частково, стягнуто з Товариства на користь позивача 9 705 632,25 грн безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою та 116 467,59 грн судового збору.

18 лютого 2026 року на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

Цього ж дня через систему "Електронний суд" від Товариства надійшла заява від 18 лютого 2026 року про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11 вересня 2025 року в даній справі строком на 7 місяців до 11 вересня 2026 року, шляхом внесення платежів: у розмірі 1 403 157,12 грн - до 11 березня 2026 року; у розмірі 1 403 157,12 грн - до 11 квітня 2026 року; у розмірі 1 403 157,12 грн - до 11 травня 2026 року; у розмірі 1 403 157,12 грн - до 11 червня 2026 року; у розмірі 1 403 157,12 грн - до 11 липня 2026 року; у розмірі 1 403 157,12 грн - до 11 серпня 2026 року; у розмірі 1 403 157,12 грн - до 11 вересня 2026 року. Ухвалою суду від 19 лютого 2026 року вказана заява була призначена до розгляду в судовому засіданні на 5 березня 2026 року.

5 березня 2026 року (до початку призначеного засідання) через систему "Електронний суд" від Ради надійшли заперечення від цієї ж дати на вищевказану заяву Товариства, у яких позивач зазначив, що наведені відповідачем обставини не є виключними та такими, що істотно ускладнюють виконання рішення, або роблять таке виконання неможливим у розумінні приписів статті 331 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Товариство також не надало будь-яких доказів на підтвердження існування обставин, на які останнє посилалось у своїй заяві.

Сторони про дату, час та місце розгляду клопотання Компанії були повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку, проте явку своїх уповноважених представників у призначене засідання не забезпечили.

Розглянувши заяву Товариства про розстрочення виконання рішення від 11 вересня 2025 року, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Статтею 326 ГПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1 статті 327 ГПК України).

За частинами 1, 3 статті 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. При вирішенні питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, враховуються, зокрема, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Відповідно до положень статті 331 ГПК України задоволення заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (тяжке захворювання фізичної особи або членів її сім`ї, її матеріальний стан, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

В обґрунтування своєї заяви від 18 лютого 2026 року Товариство посилалося на своє тяжке фінансове становище, негативні наслідки для його господарської діяльності внаслідок примусового виконання рішення у даній справі, а також на відсутність коштів на оплату визначених рішенням суду сум.

Разом із цим з наявної у матеріалах справи постанови Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Ляпіна Д.В. від 24 лютого 2026 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 80302447 вбачається, що з Товариства в межах вказаного виконавчого провадження було стягнуто повну суму заборгованості за виконавчим документом - наказом від 18 лютого 2026 року про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11 вересня 2025 року в даній справі, у тому числі витрати виконавчого провадження та винагороду приватного виконавця.

Отже, на час розгляду судом даної заяви Товариства рішення Господарського суду міста Києва від 11 вересня 2025 року, про розстрочення виконання якого просив відповідач, було виконано в повному обсязі в примусовому порядку, а відповідне виконавче провадження закінчено з вищезазначених підстав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаної заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду в даній справі.

Керуючись статями 74, 76-79, 233-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Менеджмент Корпорейшн" від 18 лютого 2026 року про розстрочення виконання рішення суду в справі № 910/5084/25 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання повного тексту ухвали 9 березня 2026 року.

СуддяЄ.В. Павленко