ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2026 р. Справа№ 910/3418/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Тищенко О.В.

Коробенка Г.П.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/3418/24

за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2024 (повний текст рішення складено та підписано 13.09.2024)

та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2024

у справі № 910/3418/24 (суддя - Сівакова В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус»

про стягнення 497 400,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про стягнення 497 400,00 грн безпідставно набутих коштів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.08.2024 у справі № 910/3418/24 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» 497 400,00 грн безпідставно набутих коштів, 5 968,80 витрат по сплаті державного збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2024 у справі №910/3418/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» про стягнення 497 400,00 грн, та покласти судові витрати на позивача у повному обсязі.

Також не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд прийняти дану апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження, задовольнити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» та скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2024 у справі № 910/3418/24 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду вказаних апеляційних скарг 05.03.2026 прийнято постанову Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/3418/24, якою апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2024 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2024 у справі №910/3418/24 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2024 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2024 у справі №910/3418/24 залишено без змін.

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення

06.03.2026 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/3418/24, у якій заявник просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12 600,00 грн.

Процесуальні дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви

Згідно з частиною 3 статті 244 ГПК України, суд що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2026 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/3418/24. Розгляд вказаної заяви постановлено здійснювати без повідомлення (виклику) учасників процесу. Роз`яснено іншим учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції пояснення та заперечення щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» про розподіл та стягнення судових витрат у справі № 910/3418/24 в письмовій формі в строк до 13.03.2026.

Позиція іншого учасника справи

13.03.2026 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій заявник просить заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОЕНЕРГОКОМПЛЕКТ» про ухвалення додаткового рішення - залишити без задоволення. У разі ухвалення додаткового судового рішення за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕПЛОЕНЕРГОКОМПЛЕКТ» про ухвалення додаткового рішення - зменшити розмір витрат на правничу допомогу позивача на 99%.

Позивач вважає, що дана справа про стягнення 497 400,00 грн, не є складною та не потребує витрачання значного часу для підготовки процесуальних документів, відтак розмір винагороди є надмірно завищеним, з огляду на те, що розмір витрат не є співмірним зі складністю справи, витраченим часом та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами).

Акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» своїм процесуальним правом подати до суду апеляційної інстанції пояснення чи заперечення щодо заяви позивача про ухвалення додаткової постанови не скористалося.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті додаткової постанови

Статтею 244 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати зокрема на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано: витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

За приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом перевірено, що у відзиві на апеляційну скаргу позивачем повідомлено, що витрати, які позивач збирається понести у зв`язку з розглядом апеляційної скарги, складають 15 000,00 грн.

Постанову в даній справі прийнято 05.03.2026, а заяву про ухвалення додаткової постанови направлено через систему «Електронний суд» 06.03.2026, тобто позивачем подано докази на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу у встановлений ч. 8 ст. 129 ГПК України строк.

До заяви про ухвалення додаткового рішення на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивач надав копії:

- акта приймання-передачі наданої правничої допомоги від 05.03.2026 до договору №19/03/24 про надання правничої допомоги від 19.03.2024;

- платіжної інструкції №5714 від 06.03.2026.

З матеріалів справи вбачається, що 19.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» (позивач, клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Сокіл» (виконавець) укладено договір про надання правничої допомоги № 19/03/24 (далі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов`язався надавати правничу допомогу клієнту у справі про стягнення суми боргу з ТОВ «Операто газотранспортної системи України» (договір № ) в порядку та на умовах, визначених цим договором, а клієнт зобов`язується у свою чергу оплачувати виконавцю гонорар за надання правничої допомоги згідно ст. 3 даного договору.

Відповідно до п. 3.1 договору сторони погодили, що розмір гонорару та порядок його оплати визначається сторонами договору у додатковій угоді до даного договору.

19.03.2024 між клієнтом та виконавцем укладено додаткову угоду № 1 до договору (далі - додаткова угода), згідно п. 1 якої вона визначає розмір гонорару виконавця за надання правничої допомоги клієнту про стягнення суми боргу з ТОВ «Оператор газотранспортної системи України».

У п. 2 додаткової угоди сторони погодили, що гонорар виконавця залежить від кількості годин, затрачених виконавцем на надання правничої допомоги клієнту та вартості однієї години надання правничої допомоги.

Гонорар за надання правничої допомоги обраховується шляхом множення загальної кількості годин, затрачених виконавцем на надання правничої допомоги клієнту, на вартість однієї години надання правничої допомоги (п. 2 додаткової угоди).

Відповідно до п. 4 додаткової угоди за домовленістю сторін вартість однієї години надання правничої допомоги становить 3 500,00 грн.

Згідно з п. 5 додаткової угоди сторони погодили, що такий вид правничої допомоги як участь у судовому засіданні обраховується за вартістю однієї години надання правничої допомоги (3 500,00 грн) за кожне судове засідання, у якому приймав участь адвокат виконавця, незалежно від тривалості такого судового засідання.

Відповідно до п. 7 додаткової угоди сторони погодили, що передача правничої допомоги відбувається шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі наданої правничої допомоги.

Згідно з п. 8 додаткової угоди оплата гонорару здійснюється клієнтом, шляхом перерахування відповідної суми коштів на рахунок виконавця, але в будь-якому разі не пізніше п`яти днів з дати підписання акту приймання-передачі наданої правничої допомоги.

05.03.2026 між сторонами складено акт приймання-передачі наданої правничої допомоги, яким засвідчено надання наступних послуг, загальна вартість яких склала 12 600,00 грн:

1. підготовка та складання відзиву на апеляційну скаргу на рішення суду та відзиву на додаткове рішення суду, витрачено 1,6 години, загальна вартість 5600,00 грн;

2. участь адвоката у судовому засіданні, витрачено 2 години, загальна вартість 7 000,00 грн.

Згідно з п. 4 вказаного Акта клієнт підтверджує, що виконавцем правнича допомога, надана у повному обсязі передбаченому договором №19/03/24 від 19.03.2024 та не має претензій до її якості.

Відповідно до платіжної інструкції № 5714 від 06.03.2026 позивачем перераховано Адвокатському об`єднанню «СОКІЛ» кошти в розмірі 12 600,00 грн.

Судова колегія враховує, що відповідно до усталеної судової практики судові витрати у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено чи тільки має бути сплачено (аналогічної правової позиції дотримується Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду в постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Положення ст. 60 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що повноваження адвоката як представника підтверджуються як довіреністю, так і ордером.

Представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» у справі №910/3418/24 здійснював адвокат Погребний Є.Л., який діяв на підставі ордеру на надання правової допомоги серії АІ №1572618 від 20.03.2024, виданого Адвокатським об`єднанням «СОКІЛ».

Як зазначено вище, 13.03.2026 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Відповідач зазначає, що розмір витрат на надання правничої допомоги є завищеним та неспівмірним зі складністю справи та з ринковими цінами адвокатських послуг, а тому не вбачається підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» витрат, які пов`язані із розглядом справи №910/3418/24 у Північному апеляційному господарському суді, так як на думку відповідача ці вимоги є необґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши заперечення відповідача, судова колегія зазначає наступне.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат, понесених нею на правову допомогу повністю або частково - керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.

Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання критеріїв визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу (статті 126, 129 ГПК України), дає підстави дійти висновку, що вирішення питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу по суті (розміру суми витрат, які підлягають відшкодуванню) є обов`язком суду, зокрема, шляхом надання оцінки доказам поданим стороною із застосуванням критеріїв визначених у статті 126 та частинах п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України.

Такий обов`язок у кожному конкретному випадку реалізовується на засадах змагальності та рівності сторін, шляхом надання сторонам можливості надати свої міркування/заперечення. За наслідками оцінки обставин справи і наведених учасниками справи щодо цього питання обґрунтувань та дослідження поданих стороною доказів за правилами статті 86 ГПК України, суд і ухвалює рішення в цій частині.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі №910/9714/22.

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо (пункт 6.52 постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 лютого 2024 року у справі № 910/9714/22).

Дослідивши надані позивачем документи, колегія суддів вважає, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» доведено належними доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, на суму 12 600, 00 грн.

У свою чергу, колегія суддів звертає увагу на те, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18.

Північний апеляційний господарський суд зазначає, що наведена в акті інформація щодо наданих адвокатом позивачу послуг підтверджується матеріалами справи, зокрема, представником позивача було подано відзив на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 13.08.2024 та відзив на апеляційну скаргу на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 27.08.2024, а також представник позивача брав участь у судових засіданнях 05.03.2025 та 05.03.2026.

При цьому, самі лише посилання на неспівмірність витрат та незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2020 року по справі № 910/5410/19).

Оцінюючи доводи відповідача стосовно неспівмірності таких витрат, судова колегія дійшла висновку про недоведення відповідачем неспівмірності витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката складності справи відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України.

Разом з цим, зменшення відповідних витрат на 99%, як просить відповідач, може мати наслідком нівелювання принципу диспозитивності та розумності розміру витрат на професійну правову допомогу.

Відтак, заперечення відповідача судова колегія визнає необґрунтованими та недоведеними.

Висновки суду апеляційної інстанції

З огляду на наявні в матеріалах справи докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивача, колегія суддів дійшла висновку про реальність витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, а також обґрунтованість та співмірність розміру таких витрат.

За таких обставин, за висновком суду апеляційної інстанції, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/3418/24 щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» 12 600,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/3418/24 задовольнити.

2. Ухвалити додаткову постанову до постанови Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2026 у справі № 910/3418/24.

3. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (код 42795490; 03065, місто Київ, просп. Гузара Любомира, будинок 44) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» (; 04128, м. Київ, вул. Академіка Туполєва, буд. 16, оф. 17) 12 600,00 грн (дванадцять тисяч шістсот гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Сторони мають право оскаржити додаткову постанову в касаційному порядку до Верховного Суду у встановленому законом порядку та термін.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді О.В. Тищенко

Г.П. Коробенко