ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

03.03.2026 р. Справа № 917/2035/25

Суддя господарського суду Полтавської області Білоусов С. М., при секретарі судового засідання Мацко О.В., розглянувши матеріали

за заявою ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника - адвоката Цимбал Альону Анатоліївну звернулася до господарського суду Полтавської області з заявою від 31.10.2025 року (вх. № 2113/25) у якій просить суд відкрити провадження у справі про її неплатоспроможність.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2025 року справі присвоєно єдиний унікальний номер 917/2035/25 та визначено головуючим суддю Білоусова С.М.

Суд, ухвалою від 05.11.2025 року заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишив без руху, встановив заявнику для усунення недоліків 3-денний строк шляхом подання до господарського суду Полтавської області:

- доказів сплати страхувальником (арбітражним керуючим) страхового платежу у відповідному розмірі;

- доказів пошуку роботи чи іншого джерела для погашення вимог кредиторів;

- проекту плану реструктуризації боргів, який відповідає вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства ст. 124 КУзПБ, з відображенням інформації, визначеної приписами чинного законодавства та у відповідності до форми плану реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України 24.10.2019 року №3258/5;

- документальні докази тимчасового перебування в країні Данії;

- обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо.

10.11.2025 року від представника боржника адвоката Цимбал А.А. надійшла заява від 07.11.2025 року (вх. № 14342) про усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою суду від 14.11.2025 року заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність прийнято до розгляду у підготовчому засіданні суду на 02.12.2025 року на 10:40.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 02.12.2025 року відкладено підготовче засідання на 27.01.2026 року на 10:15 та запропоновано заявнику до підготовчого засідання суду надати:

- відомості про виконавчі провадження відкриті відносно боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- документальне підтвердження отримання соціальної допомоги в країні перебування;

- докази отримання доходу в розмірі 8 000,00 грн. у місяць.

На виконання вимог ухвали суду представник заявника - адвокат Цимбал А.А. через систему "Електронний суд" 21.01.2026 року надіслала додаткові пояснення з документальними доказами.

Дослідивши матеріали справи та надані представником додаткові пояснення, суд ухвалою від 27.01.2026 року відклав підготовче засідання на 03.03.2026 року на 10:00 та запропонував заявнику, повторно, надати інформацію про рух виконавчих проваджень від 07.08.2024 року № 75719324 та від 20.03.2025 року № 77579421 (підстава відкриття, сума заборгованості тощо);

- супроводжуючий переклад на українську мову документів, які надані іноземною мовою;

- документальне підтвердження отримання соціальної допомоги в країні перебування;

- докази отримання доходу в розмірі 8 000,00 грн. у місяць.

Представник заявника - адвокат Цимбал А.А. через систему "Електронний суд" 27.02.2026 року надала суду додаткові пояснення з документальними доказами (вх. № 2716 від 02.03.2026 року).

Вказані документи судом оглянуті та долучені до матеріалів справи.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, дослідивши додані до заяви матеріали та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Кодекс України з процедур банкрутства встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За приписами частини першої статті 8 Кодексу України з процедур банкрутства, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Відповідно до абзацу тринадцятого частини першої статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, під неплатоспроможністю слід розуміти неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви (абзац п`ятий частини першої статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства).

До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції (частина третя статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства).

Право боржника звернутися із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не стоїть у залежності від наявності у сукупності всіх підстав, передбачених частиною другою статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у частині третій статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи за результатами проведення підготовчого засідання, дослідивши матеріали відповідної заяви фізичної особи, суд повинен, серед іншого, визначитися з питанням наявності грошових вимог до боржника та розміру таких вимог за станом на час подання заяви до суду, несплати боржником на користь кредиторів належних ним коштів. Поряд з цим, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи суд зобов`язаний дослідити не тільки надану заявником інформацію про кредитні договори, за якими у заявника, як стверджується за його заявою, наявні грошові зобов`язання (зокрема, прострочені) за кредитами (позиками) тощо, але й дослідити та встановити безпосередні докази укладання таких договорів, наявності та розміру заборгованості за такими договорами. Необхідність аналізу таких договорів пов`язана з визначеною Кодексом України з процедур банкрутства метою проведення підготовчого засідання.

Кодекс України з процедур банкрутства визначає обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність, фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог статей 76-77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено п. 3, 14 ч. 3 ст. 116 КУзПБ.

ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на дату звернення до суду перебуває під тимчасовим захистом ЄС в Даній.

Обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 зазначає, що у зв`язку з несприятливою економічною ситуацією, яка виникла в наслідок спалаху пандемії коронавірусної інфекції (SARS-CoV-2), військовою агресією російської федерації проти України, введення воєнного стану та відсутністю власних доходів, оскільки з 22.04.2022 року не працевлаштована, вона не має можливості погашати зобов`язання перед кредиторами у розмірі 145 469,48 грн.

Як вбачається з поданої суду заяви та відповідно до залученого до матеріалів справи списку кредиторів та боржників виниклі грошові зобов`язання в зазначеному розмірі виникли перед наступними кредиторами:

- Товариством з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" за договором від 22.02.2022 року;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "КРЕДИТ КАПІТАЛ" за договором від 22.02.2022 року;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ" за договором від 15.02.2022 року;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "КРЕДИТ КАПІТАЛ" за договором від 03.02.2022 року;

- Акціонерним товариством "УНІВЕРСАЛ БАНК" за договором від 18.01.2022 року;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "КРЕДИТ КАПІТАЛ" за договором від 07.10.2021 року;

- Акціонерним Товариством "АКЦЕНТ-БАНК" за договором від 04.02.2021 року;

- Акціонерним Товариством "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" за договором від 11.08.2014 року;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "КАЧАЙ ГРОШІ" за договором від 22.02.2022 року;

- Товариством з обмеженою відповідальністю фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" за договором від 22.02.2022 року;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "Селфі Кредит" за договором від 15.02.2022 року;

- Товариством з обмеженою відповідальністю "АВАНС КРЕДИТ" за договором від 03.02.2022 року;

- Акціонерним Товариством "УКРСИББАНК" за договором від 07.10.2021 року;

- Акціонерним Товариством "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" за договором від 29.12.2021 року;

- Акціонерним Товариством "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" за договором від 08.09.2021 року.

Щодо свого матеріального становища, боржник посилається на відсутність рухомого майна та наявність нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 25.09.2025 року.

Як зазначає та декларує ОСОБА_1 остання з 22.04.2022 року не працевлаштована.

Заявником надано суду декларації про майновий стан боржника за період 2022, 2023, 2024 роки та станом на 01.09.2025 року і проект плану реструктуризації боргів.

Крім того, представником заявника 21.01.2026 року надано виправлену декларацію про майновий стан ОСОБА_1 станом на 01.09.2025 року.

Відповідно до декларацій про майновий стан боржника, сім`я ОСОБА_1 складається з:

- сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

- сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Як зазначає заявник ОСОБА_1 , станом на 25.09.2025 року є особою, стосовно якої відомості про притягнення кримінальної відповідальності, наявність незнятої чи непогашеної судимості та розшук відсутні. Наведене підтверджується Витягом з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості".

Викладені обставини, на думку ОСОБА_1 є підставою для відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність.

Дослідивши матеріали справи, суд звертає увагу, що процедура неплатоспроможності фізичних осіб була введена законодавцем як інструмент виходу правовим способом зі скрутного фінансового становища для приватних осіб, а саме задля звільнення від боргів та відновлення платоспроможності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та списку боржників та кредиторів посилається на наявність заборгованості перед кредиторами в розмірі 145 469,48 грн. Як доказ зазначеного надає суду Кредитний звіт станом на 24.09.2025 року складений Українським бюро кредитних історій та ряд кредитних договорів та договорів факторингу.

Стосовно наданої боржником роздруківки кредитного звіту суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги" (частина перша); електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом (частина п`ята); копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством (частина шоста).

Згідно з наказом державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 01.07.2020 року №144 з 01.09.2021 року набрав чинності Національний стандарт ДСТУ 4163:2020 "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів" (далі - Національний стандарт ДСТУ 4163:2020).

Пунктом 1.1 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020, серед іншого, визначено, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи незалежно від носія інформації (далі - документи).

Відповідно до пункту 4.4 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 документи, що їх створюють юридичні особи, обов`язково повинні мати такі реквізити: найменування юридичної особи (04); назва виду документа (09) (не зазначають на листах); дата документа (10); реєстраційний індекс документа (11); заголовок до тексту документа (19); текст документа (20); підпис (для електронних документів - електронний підпис або електронна печатка в разі відсутності електронного підпису) (22).

Таким чином, оригіналом кредитного звіту (як електронного документа) є його електронний примірник, що містить обов`язкові реквізити, серед яких електронний підпис або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Пунктом 5.32 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 визначено, що у разі створення примірника електронного документа з паперовим носієм інформації на ньому проставляють штрих-код або QR-код, що містить: скорочене найменування юридичної особи, дату реєстрації, реєстраційний індекс. QR-код також має містити відомості про підписувача електронного документа або накладання електронної печатки, а саме: прізвище, ім`я, по батькові підписувача або найменування юридичної особи (для електронної печатки), номер сертифіката і строк його дії. Окрім того, QR-код додатково має містити дати накладання кваліфікованих електронних підписів і печаток на електронний документ, що беруть із кваліфікованих електронних позначок часу. Для актів додатково зазначають дані про погодження.

Оскільки роздруківка кредитного звіту у текстовому режимі, отримана боржником (суб`єктом кредитних історій) через web-інтерфейс на офіційному сайті Бюро (https://ubki.ua/), містить QR-код, то таку роздруківку слід визнати примірником електронного документа з паперовим носієм інформації.

Суд також зазначає, що за загальним правилом оформлення документації в частині підтвердження відповідності інформації, яку містить певний (конкретний) документ, відомостям, на підставі яких такий документ складений, відповідним належним підтвердженням є підписання документа відповідальною посадовою особою.

Судом встановлено, що роздруківка кредитної історії, яка надана ОСОБА_1 в підтвердження наявності договірних зобов`язань, не підписана ані письмово, ані електронним цифровим підписом відповідною посадовою особою Бюро, а тому не може вважатися доказом у справі, який би підтверджував наявність кредитних зобов`язань, як про те стверджує боржник.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 08.11.2022 року у справі № 909/937/21.

Отже, подання боржником при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність кредитного звіту, а також не в повному обсязі кредитних договорів, є недостатніми для належного підтвердження розміру заборгованості (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань і строків їх виконання, та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі. Подібна позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.11.2022 року у справі № 917/1604/21.

З зазначеного вбачається, що ОСОБА_1 наведено підстави, передбачені ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та самостійно визначено суми грошових вимог за правочинами, тобто не підтверджено належними доказами підстави звернення із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність.

Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство.

Слід зауважити, що боржник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює правосуддя у справах про банкрутство.

Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05.07.2019 року зі справи № 910/4994/18).

Розрахунок заборгованості складений в односторонньому порядку сам по собі не є первинним документом в розумінні статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", адже не відповідає вимогам встановленим наведеною нормою для первинних документів. Тому за відсутності первинних документів не може вважатися доказом, який підтверджує суму видачі банком кредиту позичальнику, суми траншів кредиту, дату коли саме та яка сума кредитних коштів була повернута позичальником банку за відображеним у ньому періодом і як наслідок загальну суму боргу тощо (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.06.2022 року у справі № 917/1384/20).

В свою чергу, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 04 липня 2018 року № 75 встановлює, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Відтак, доказами, які підтверджують факт надання кредитних коштів, наявність заборгованості, її розмір та строк прострочки по платежам, є первинні документи, оформлені відповідно до вимог зазначеного Закону. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 30.01.2018 року у справі №161/16891/15-ц та від 25.05.2021 у справі №554/4300/16-ц).

Заборгованість ОСОБА_1 , яка зазначена у списку кредиторів, у повній мірі не підтверджена первинними документами, що позбавляє можливості суд надати оцінку щодо права боржника звернутись до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку ч. 2 ст. 115 КУзПБ.

Так з долученого до матеріалів справи списку кредиторів та боржників ОСОБА_1 вбачається, що у останньої існує заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "ВІВА КАПІТАЛ" в розмірі 4 891,00 грн. за договором від 22.02.2022 року.

Проте, відповідно до листа ТОВ "ФК "ВІВА КАПІТАЛ" від 07.07.2025 року за № 4654 вказаний кредитор відступив право вимоги до ОСОБА_1 . Товариству з обмеженою відповідальністю "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" на підставі договору факторингу № 29-05/23 від 29.05.2023 року.

Знову ж таки, одним із кредиторів ОСОБА_1 (відповідно до списку кредиторів) є Товариство з обмеженою відповідальністю "СЕЛФІ КРЕДИТ" за договором від 15.02.2022 року, заборгованість складає 7 264,17 грн.

Проте, відповідно до листа № 007724953/ФК/3440 від 08.07.2025 року ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ" відступило право вимоги до ОСОБА_1 за зазначеним договором в розмірі 7 264,17 грн. Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Європейська агенція з повернення боргів" на підставі договору факторингу № 08012024 від 08.01.2024 року .

Як зазначає боржник, вона має заборгованість перед ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ" в розмірі 3 816,40 грн. за договором від 22.02.2022 року. Проте, відповідно до відповіді Товариства з обмеженою відповідальністю "КАЧАЙ ГРОШІ" від 10.07.2025 року за № 21074 кредитор відступив право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" на підставі договору № 22122022 від 22.12.2022 року.

Матеріали справи містять розрахунки суми дострокового погашення кредиту в АТ "ПУМБ", відповідно до яких:

- заборгованість за кредитним договором № 201 від 29.12.2021 року становить 13 987,65 грн.;

- за кредитним договором № 601 становить 23 450,42 грн.

Але, заявник у списку кредиторів посилається на існування іншої заборгованості перед АТ "ПУМБ", а саме: за договором від 29.12.2021 року в розмірі 9 658,67 грн., за договором від 08.09.2021 року в розмірі 8 652,01 грн.

Акціонерне товариство "УКРСИББАНК" листом від 08.07.2025 року № 29-01/6705 повідомив ОСОБА_1 , що на підставі договору факторингу № 242 від 25.04.2023 року, укладеного між банком та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал", банк здійснив відступлення права вимоги заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 07.10.2021 року в розмірі 24 566,94 грн. Проте, АТ "УКРСИББАНК" включений боржником до списку кредиторів з заборгованістю в розмірі 2 835,00 грн.

Крім того, відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 77579421 від 20.03.2025 року та довідки про заборгованість від 07.07.2025 року ОСОБА_1 має борг перед АТ "АКЦЕНТ-БАНК" в розмірі 38 473,41 грн., який складається з: 35 445,41 грн. заборгованості по карті та 3 028,00 грн. судових витрат.

Однак, з інформації, яка міститься у списку кредиторів та боржників заборгованість ОСОБА_1 перед Акціонерним товариством "АКЦЕНТ-БАНК" за договором від 04.02.2021 року становить 35 445,41 грн.

До того ж, відносно ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження №75719324 про стягнення заборгованості в розмірі 11 488,86 грн. на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцька ТЕЦ", проте, вказаний кредитор не включений до списку боржників та кредиторів заявника.

Таким чином, долучені до матеріалів справи документи не відповідають інформації, яка висвітлена ОСОБА_1 у списку боржників та кредиторів.

Суд зазначає, що саме на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.

Такий правовий висновок вбачається обґрунтованим також з тих підстав, що лише фізична особа-боржник (яка є єдиним суб`єктом звернення із відповідною заявою) наділена правом на подання відповідних доказів у підтвердження обставин своєї неплатоспроможності чи її загрози. Тому відсутність на цій стадії інших учасників справи, які мають право подати свої доводи чи заперечення щодо таких обставин чи доказів, зумовлює необхідність добросовісного виконання боржником своїх процесуальних обов`язків щодо доказування наявності обставин для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Крім того, колегія суддів Верховного суду враховує, що стандарт доказування "достатність доказів" було виключено із ГПК, водночас у справах про неплатоспроможність фізичної особи господарський суд враховує, окрім належності та допустимості, також достатність поданих боржником доказів для підтвердження та доведення обставин неплатоспроможності чи її загрози, як підстави для відкриття провадження у такій справі.

Відтак, суд дійшов висновку, що заборгованість ОСОБА_1 , яка зазначена у списку кредиторів, не підтверджена первинними документами, суперечить долученим до матеріалів справи документам, що позбавляє можливості суду надати оцінку щодо права боржника звернутись до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку ч. 2 ст. 115 КУзПБ та встановити наявність заборгованості в заявленому розмірі.

Комплексне дослідження доказів на предмет їх відповідності законодавчо встановленим вимогам є сутністю суддівського розсуду на стадії встановлення обсягу кредиторських вимог у справі про банкрутство.

Слід зауважити, що боржник сам визначає докази, які на її думку підтверджують заявлені вимоги. Проте, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює правосуддя у справах про банкрутство.

У своїй заяві ОСОБА_1 не надає повної та вичерпної інформації щодо витрачання коштів отриманих від кредиторів та щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань, що унеможливлює здійснення їх аналізу для досягнення мети підготовчого засідання, а саме: підтвердження наявності кредитних зобов`язань та заборгованості в розмірі 145 469,48 грн.

Посилання заявника на надання банківських виписок, з яких вбачається рух основних активів ОСОБА_1 з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами не знайшло свого документального підтвердження. Матеріали справи № 917/2035/25 не містять вказаних доказів.

В свою чергу, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози відповідно до вищезазначених положень ч. 2 ст. 115 КУзПБ.

Водночас при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Крім того, Верховний Суд у постанові № 917/1604/21 від 16.11.2022 року зазначив, що у справах про банкрутство (у т.ч. неплатоспроможність фізичних осіб) стадія відкриття провадження має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й майнового. При цьому, внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у такій категорії справ поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів.

Таким чином, оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні вищезазначені правові наслідки, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.

Такий правовий висновок вбачається обґрунтованим також з тих підстав, що лише фізична особа-боржник (яка є єдиним суб`єктом звернення із відповідною заявою) наділена правом на подання відповідних доказів у підтвердження обставин своєї неплатоспроможності чи її загрози. Тому відсутність на цій стадії інших учасників справи, які мають право подати свої доводи чи заперечення щодо таких обставин чи доказів, зумовлює необхідність добросовісного виконання боржником своїх процесуальних обов`язків щодо доказування наявності обставин для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Так, у поданій заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , як на загрозу її неплатоспроможності посилається на щомісячну девальвацію національної валюти, збільшенням інфляції, відсутність власних доходів, оскільки є особою непрацевлаштованою.

При цьому, як зазначає та декларує заявник, ОСОБА_1 перебуває під тимчасовим захистом ЄС країна перебування Данія і обставини на які вона посилається на неї не поширюються.

З метою з`ясування матеріального становища боржника суд, неодноразово, ухвалами від 02.12.2025 року та від 27.01.2026 року зобов`язував ОСОБА_1 надати:

- супроводжуючий переклад на українську мову документів, які надані іноземною мовою;

- документальне підтвердження отримання соціальної допомоги в країні перебування;

- докази отримання доходу в розмірі 8 000,00 грн. у місяць.

На виконання вимог суду, представник заявника адвокат Цимбал А.А. пояснила, що "станом на день подання даної заяви до суду боржник позбавлена можливості надати суду супроводжуючий переклад на українську мову документів, які надані іноземною мовою, зокрема, такого перекладу документального підтвердження отримання соціальної допомоги в країні перебування та доказів отримання доходу в розмірі 8 000,00 грн. у місяць".

При цьому, суд наголошував, що відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Вищевикладене ставить під сумнів добросовісність поведінки ОСОБА_1 при зверненні до суду з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та розкриття повної та вичерпної інформації стосовно всіх обставин справи та свого матеріального становища.

На неодноразову вимогу суду щодо надання документального підтвердження отримання соціальної допомоги в країні перебування та доказів отримання доходу в розмірі 8 000,00 грн. у місяць, ОСОБА_1 надала уточнену декларацію станом на 01 вересня 2025 року, у якій зазначила "соціальну допомогу країни перебування (Данія) в розмірі 163 000,00 грн.". Документальні докази з цього приводу матеріали справи не містять.

В свою чергу, господарський суд не позбавлений можливості надавати оцінку поведінці боржника у разі розгляду судом заяви боржника про його неплатоспроможність у підготовчому засіданні: чи є вона відкритою, зрозумілою, своєчасною та добросовісною чи, навпаки, недобросовісною, такою, що містить ознаки ухилення від виконання зобов`язань, маючи на меті лише фактичне списання заборгованості перед кредиторами, що свідчить про зловживання правом боржника на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність.

Проте, проаналізувавши матеріали заяви та обставини, на які посилається ОСОБА_1 звертаючись до суду з заявою про відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність, судом зроблено наступні висновки:

- будучи працездатною особою, заявником не зазначено можливих додаткових заходів для отримання доходу, з метою забезпечення вимог кредиторів;

- з початку виникнення заборгованості не відстежується вчинення жодних дій з боку боржника для її погашення;

- відсутності у ОСОБА_1 дієвого прагнення до компромісу з кредиторами.

Щодо добросовісної поведінки боржника, у Постанові Верховного Суду від 26.05.2022 року по справі № 903/806/20 з цього приводу зазначено наступне:

"59. ... до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

60. Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

62. …..законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

63. Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності".

За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи стосовно себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.

Стаття 124 КУзПБ встановлює загальні вимоги до плану реструктуризації боргів боржника, серед яких є вимоги до умов, що мають бути зазначені у цьому плані (частина друга), а частиною четвертою цієї статті КУзПБ також визначені загальні вимоги до виконання плану реструктуризації боргів боржника - пропорційно за рахунок коштів, отриманих від виконання плану реструктуризації боргів, у черговості, визначеній цим Кодексом. У разі реалізації в процедурі реструктуризації боргів майна боржника, яке є предметом забезпечення, план реструктуризації боргів має передбачати позачергове задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує. Кошти, що залишилися після реалізації майна боржника, яке є предметом забезпечення, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів згідно із затвердженим господарським судом планом реструктуризації боргів у черговості, визначеній цим Кодексом (частина четверта статті 124 КУзПБ).

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 року у справі № 910/6639/20 зауважив на тому, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

За такого підходу у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема, у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише чесний і сумлінний боржник, інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 Цивільного кодексу України.

Тому до боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

У свою чергу розроблення проекту плану реструктуризації має відбуватися відповідно до вимог ст. 124 КУзПБ, зокрема, щодо форми і змісту проекту плану, це дасть можливість зборам кредиторів оцінити перспективу відновлення платоспроможності боржника та дасть можливості прийняття рішення про його схвалення та подання на затвердження господарському суду або відхилення і прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів.

Отже, при поданні до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, обов`язком боржника є складення реального (виконуваного) проекту плану реструктуризації, який після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів розробляється, уточнюється та погоджується з кредиторами.

До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 долучено проект плану реструктуризації боргів.

Так, дослідивши наданий заявником проект плану реструктуризації, в останній редакції від 09.01.2026 року, господарським судом встановлено, що боржник, який з 22.04.2022 року не працевлаштований, вказує, що має неофіційний дохід приблизно 20 000,00 грн.; протягом процедури реструктуризації боргів розраховує отримувати 12 000,00 грн. Розмір суми, яка щомісячно виділятиметься на погашення вимог кредиторів 2 600,00 грн. грн. впродовж 60 місяців.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що матеріали справи не містять доказів отримання вищезазначених коштів, з огляду на що, ухвалами суду від 02.12.2025 року та 27.01.2026 року зобов`язано боржника надати документальне підтвердження отримання соціальної допомоги в країні перебування та докази отримання доходу в розмірі 8 000,00 грн. у місяць (як було зазначено в заяві про відкриття провадження у справі).

ОСОБА_1 вимоги суду не виконала, витребовувані документи не надала, лишень внесла зміни до декларації про майновий стан станом на 01.09.2025 року.

Викладене, знову ж таки ставить під сумнів добросовісність поведінки ОСОБА_1 при ініціюванні справи про її неплатоспроможність.

Крім того, запропонований проект плану реструктуризації боргів суперечить умовам договору № 74 про оплату основної винагороди та відшкодування витрат арбітражному керуючому від 02.10.2025 року, укладеного ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , за яким боржник має здійснити оплату послуг арбітражного керуючого в розмірі, визначеному п. 2.1 договору (45 420 грн.), на протязі процедури реструктуризації боргів, до моменту припинення повноважень арбітражного керуючого в якості керуючого реструктуризацією боргів (п. 2.2 договору).

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що будучи особою не працевлаштованою постійне отримання кредитів та витрачання їх на задоволення власних потреб, відсутність прагнення до компромісу з кредиторами, не спростовує презумпцію про те, що ОСОБА_1 не за своїм неправомірним умислом потрапила у стан неплатоспроможності.

За приписами ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 ст. 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 - 4 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви.

Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом.

За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність (ч. 3 ст. 119 КУзПБ).

Господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо, зокрема, відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , оскільки зазначені заявником обґрунтування підстав для відкриття провадження у справі про її неплатоспроможність в розумінні положень ст. 115 КУзПБ не знайшли свого документального підтвердження та не доведені належними та вірогідними доказами.

Беручи до уваги, що судом відмовлено у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , заява арбітражного керуючого Бігдан Олексія Антоновича про участь у справі про неплатоспроможність залишається судом без розгляду.

З урахуванням ч. 7 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, відмова у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність за наявності підстав, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 1, 113-119 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

2. Заяву арбітражного керуючого Бігдан Олексія Антоновича про участь у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 залишити без розгляду.

3. Копію ухвали надіслати заявнику та її представнику через систему "Електронний суд".

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття (оголошення) та може бути оскаржена до апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її підписання.

Ухвалу складено та підписано 03.03.2026 року.

Суддя Білоусов С. М.