ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" березня 2026 р. м. Рівне Справа №918/783/25

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали заяви представника Товариства з додатковою відповідальністю "Рівнефармація" про розподіл судових витрат у справі

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Рівнефармація"

до відповідача Рівненської міської ради

про стягнення збитків в розмірі 3 964 748,37 грн

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Рівнефармація" звернулось до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача Рівненської міської ради про стягнення збитків в розмірі 3 964 748,37 грн.

Рішенням суду від 19.02.2026 позов задоволено частково, вирішено тягнути з Рівненської міської ради на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Рівнефармація" збитки у вигляді вартості нерухомого майна у розмірі 3 380 000,00 гривень та 38 854,97 гривень судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

03.03.2026 через підсистему "Електронний суд" від представника позивача Товариства з додатковою відповідальністю "Рівнефармація" адвоката Іванова І.О. надійшла заява про розподіл судових витрат у справі, в якій просить стягнути з відповідача 50 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Також, у поданій заяві представник позивача просить поновити строк для подання доказів про розмір судових витрат із заявою про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частини 8 статті 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку на подання доказів про розмір судових витрат, представник позивач вказує, що рішення суду від 19.02.2026 отримано в підсистемі Електронний суд 02.03.2026. Саме з цього моменту позивач дізнався про результат справи та зміст резулютивної частини цього рішення.

Відповідно до статті 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно зі статтею 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Порядок вирішення питань, що виникають у зв`язку з поновленням та продовженням процесуальних строків визначено статтею 119 ГПК України.

Згідно частини 1 статті 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини 2 статті 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги, що рішення Господарського суду Рівненської області від 19.02.2026 підписане 02.03.2026, відтак суд вважає поважними та об`єктивними причини неможливості подання заяви про розподіл судових витрат в межах встановленого частиною 8 статті 129 ГПК України строку, у зв`язку з чим поновлює строк на подачу таких доказів.

Нормами частини 3 статті 244 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву представника позивача адвоката Іванова І.О. про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про її прийняття і вважає необхідним здійснити її розгляд без повідомлення учасників справи.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Поновити представнику позивача строк для подання доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.

2. Прийняти заяву представника Товариства з додатковою відповідальністю "Рівнефармація" адвоката Іванова І.О. про розподіл судових витрат до розгляду.

3. Розгляд заяви здійснити без повідомлення учасників справи.

4. Запропонувати відповідачу у строк до 11.03.2026 подати заперечення на заяву про розподіл судових витрат (у випадку наявності).

5. Копію ухвали надіслати в порядку, що передбачений частиною 5 статті 242 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 04.03.2026 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя А.М. Горплюк