ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 р. м. Житомир Справа № 906/1383/25

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Соловей Л.А.

за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Сичов Д.В., ордер серія АМ №1191328 від 01.10.2025;

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Приватного багатопрофільного виробничого підприємства "МАГНІТ" (м.Житомир)

до ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА НОВА КРОШНЯ - ВЖРЕП №4 (м.Житомир)

про стягнення 386 305,81грн,

Процесуальні дії по справі. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Приватне багатопрофільне виробниче підприємство "МАГНІТ" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА НОВА КРОШНЯ - ВЖРЕП №4 340 305,81грн заборгованості, з яких: 325 139,57грн основного боргу, 5 050,43грн 3% річних та 10 115,81грн інфляційних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договорів №71/24 від 01.05.2024 та №41/25 від 30.12.2024 на виконання робіт з технічного обслуговування ліфтів в частині оплати вартості виконаних робіт.

Ухвалою суду від 20.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 01.12.2025.

01.12.2025 на адресу суду через систему ЄСІТС від представника позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (а.с.35).

У зв`язку з тим, що з 11год.07хв. до 13год.49хв. 01.12.2025 у Житомирській області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі №906/1383/25 не відбулось. Ухвалою суду від 01.12.2025 перепризначено підготовче засідання на 09.12.2025.

На адресу суду 09.12.2025 від представника позивача через систему ЄСІТС надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог (а.с.43).

Ухвалою суду від 09.12.2025 постановлено прийняти до розгляду заяви представника позивача від 01.12.2025 та від 09.12.2025 про збільшення розміру позовних вимог та здійснювати розгляд справи в межах поданих змін, а саме про стягнення з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА НОВА КРОШНЯ - ВЖРЕП №4 на користь Приватного багатопрофільного виробничого підприємства "МАГНІТ" 386 305,81грн заборгованості, з яких: 371 139,57грн основного боргу, 5 050,43грн 3% річних та 10 115,81грн інфляційних, а також судових витрат (судовий збір та витрати на правничу допомогу); закрити підготовче провадження та призначити справу №906/1383/25 до судового розгляду по суті на 13.01.2026.

У зв`язку з тим, що з 10год.06хв. до 12год.07хв. 13.01.2026 у Житомирському районі Житомирської області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі №906/1383/25 не відбулось; ухвалою суду від 13.01.2026 перепризначено судове засідання для розгляду справи по суті на 10.02.2026.

В судовому засіданні 10.02.2026 розпочато розгляд справи по суті.

Ухвалою суду від 09.03.2026 відкладено розгляд справи по суті на 09.03.2026.

Представник позивача у судовому засіданні 09.03.2026 підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, будь-яких заяв із зазначенням поважних причин такої неявки, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи без його участі не направив, хоча про дату, час та місце цього засідання повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується довідками про доставку ухвал суду від 20.10.2025, від 01.12.2025, 09.12.2025, 13.01.2026, 10.02.2026 до електронного кабінету ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА НОВА КРОШНЯ - ВЖРЕП №4 (а.с.34 на звороті, 42 на звороті, 57 на звороті, 62 на звороті, 78 на звороті).

Згідно з частиною 1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи наведене, суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи для забезпечення явки останнього в судове засідання та реалізації ним права на судовий захист.

З огляду на те, що явка сторін у судове засідання 09.03.2026 обов`язковою не визнавалась, а неявка представника відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, господарський суд визнав за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності останнього, згідно ст.202 ГПК України.

У судовому засіданні 09.03.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, та зазначив, що рішення буде проголошено в судовому засіданні 09.03.2026 о 14:50.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Між Приватним багатопрофільним виробничим підприємством "МАГНІТ" (позивач/ підрядник) та ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "НОВА КРОШНЯ - ВЖРЕП №4" (відповідач/ замовник) було укладено два однакові за змістом договори на виконання робіт з технічного обслуговування ліфтів №71/24 від 01.05.2024. та №41/25 від 30.12.2024 (а.с. 7-11).

Відповідно до п.1.1. договорів, замовник доручає, а підрядник приймає на себе організацію і виконання робіт по технічному обслуговуванню ліфтів на об`єктах замовника відповідно до додатку 1, який є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктами 2.1., 2.2. договорів сторони погодили, що договірна вартiсть робiт з технічного обслуговування лiфтiв наведена в додатку І до цього договору. Остаточна вартiсть щомісячних робiт визначається на пiдставi акту виконаних робiт.

Згідно з пунктами 2.2., 2.3. договорів, вартість технічного обслуговування не включає суми витрат, якi визначені у п.2.3 Наказу Мiністерства будiвництва, архітектури та житлово-комунального господарства № 369 вiд 09.11.2006р., №53 вiд 20.03.2015р. зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.04.15р. за №376/26821 та п.1.2.16, п.2.16 Наказу Державного Комітету України з питань житлово-комунального господарства вiд 10.08.2004 №150, а виконуються за окрему плату на пiдставi додаткових угод.

Відповідно до пп. 3.1.1. п.3.1. договорів, підрядник зобов`язаний забезпечити технічне обслуговування лiфтiв відповiдно до "Правил будови i безпечної експлуатації ліфтів" (далі -ПББЕЛ), ДСТУ 8863:2019, ДСТУ ЕN 13015:2013.

Пунктами 5.1. - 5.4. договорів сторони визначили, що в кiнці поточного місяця пiдрядник надає замовнику акти виконаних робiт з технічного обслуговування лiфтiв з зазначенням їх вартості та обсягу.

Замовник у 5-и денний термiн повертає підписаний один екземпляр акту виконаних робiт підряднику. Якщо замовник не повернув акт виконаних робiт підряднику у 5-ти денний термiн то акт вважається прийнятим, а роботи виконані в повному обсязi.

На підставі підписаного акту виконаних робiт замовник сплачує виконані роботи пiдряднику не пізніше 20 числа наступного місяця.

Дні простою лiфтiв з вини підрядника відображаються у актах виконаних робiт i не сплачуються.

Згідно з п.6.1. договорів, підрядник несе відповiдальність за своєчасне проведення робiт з технічного обслуговування ліфтів замовника, якi включають в себе повний комплекс робiт у вiдповiдності до п. 1.1.17.9. наказу №150.

Договір №71/24 діяв з 01.05.2024 по 31.12.2024, а договір №41/25 - з 01.01.2025. по 31.12.2025 (п.7.1. договорів).

Договори підписані та скріплені печатками представників сторін.

Додатком І до договорів визначено вартість робіт з технічного обслуговування ліфтів за місяць:

- за договором №71/24 від 01.05.2024 загальна вартість становить 32 200,00грн (а.с.9);

- за договором №41/25 від 30.12.2024 загальна вартість становить 32 200,00грн (а.с.12).

Згідно з актами приймання виконаних робіт за період з вересня 2024 року по листопад 2025 року, що скріплені підписами та печатками обох сторін, позивачем на підставі договору №71/24 від 01.05.2024 та договору №41/25 від 30.12.2024. виконані роботи з технічного обслуговування ліфтів на загальну суму 397 939,57грн., а саме: акти приймання виконаних робіт за вересень 2024 від 30.09.2024. на суму 32 200,00грн, за жовтень 2024 від 31.10.2024 на суму 32 200,00грн, за листопад 2024 від 30.11.2024 на суму 32 200,00грн, за грудень 2024 від 31.12.2024 відкоригований на суму 31 012,90грн, за січень 2025 від 31.01.2025 на суму 32 200,00грн, за лютий 2025 від 28.02.2025 на суму 32 200,00грн, за березень 2025 від 31.03.2025 на суму 23 000,00грн, за квітень 2025 від 30.04.2025 відкоригований на суму 21 926,67грн, за травень 2025 року від 31.05.2025 на суму 23 000,00грн, за червень 2025 року від 30.06.2025 на суму 23 000,00грн, за липень 2025 року від 31.07.2025 на суму 23 000,00грн, за серпень 2025 року від 31.08.2025 на суму 23 000,00грн, за вересень 2025 від 30.09.2025 на суму 23 000,00грн, за жовтень 2025 від 31.10.2025 на суму 23 000,00грн, за листопад 2025 від 30.11.2025 на суму 23 000,00грн (а.с. 13-24, 38, 44).

Відповідач надані послуги оплатив частково на суму 26 800,00грн.

У зв`язку з неоплатою відповідачем виконаних робіт, позивач звернувся до нього з претензією №68 від 10.09.2025 в якій просив погасити заборгованість у 10 (десяти) денний термін з моменту отримання претензії (а.с. 25).

Відповідач вказану вимогу не виконав, відповіді на претензію не надав.

В зв`язку з невиконанням зобов`язання щодо оплати виконаних робіт за договорами, Приватне багатопрофільне виробниче підприємство "Магніт" звернулось до суду з позовом про стягнення з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НОВА КРОШНЯ - ВЖРЕП №4" 386 305,81грн заборгованості, з яких: 371 139,57грн основного боргу, 5 050,43грн 3% річних та 10 115,81грн інфляційних.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договорів підряду №71/24 від 01.05.2024 та №41/25 від 30.12.2024, які за своєю правовою природою є договорами про надання послуг.

Згідно з ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач надав відповідачу послуги з технічного обслуговування ліфтів на загальну суму 397 939,57грн, що підтверджується актами приймання виконаних робіт за період з вересня 2024 року по листопад 2025 року, які підписані сторонами та скріплені їх печатками. Вказані послуги оплачені частково у розмірі 26 800,00грн.

Враховуючи, що тягар доказування виконання зобов`язання в частині оплати наданих послуг покладено на відповідача, однак останній не спростував доводів позивача, не надав суду доказів виконання зобов`язання, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 371 139,57грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних та 3% річних суд зазначає наступне.

За змістом ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 5 050,43грн 3% річних та 10 115,81грн інфляційних.

Із розрахунку, поданого позивачем, вбачається, що нарахування здійснено окремо на заборгованість, яка має місце за кожним актом приймання виконаних робіт.

Перевіривши виконаний позивачем розрахунок (а.с. 27-29), суд встановив, що ним невірно визначено початок виникнення права на нарахування інфляційних та 3% річних.

Суд звертає увагу, що за приписами ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно ч.5 ст.254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Пунктом 5.3. договорів визначено, що оплата здійснюється на підставі виписаного акту не пізніше 20-го числа наступного місяця.

Тобто останнім днем оплати наданих послуг є 20 число, а прострочення виконання зобов`язання виникає з 21 числа наступного місяця.

Здійснивши за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ІПС "LIGA 360" перерахунок, суд встановив, що загальний розмір 3% річних складає - 4 991,41грн. Розрахунок інфляційних відповідає обставинам справи і є вірним.

У стягненні 59,02грн - 3% річних суд відмовляє, у зв`язку з безпідставністю їх нарахування.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 386 246,79грн, з яких: 371 139,57грн основного боргу, 10 115,81грн інфляційних та 4 991,41грн 3% річних.

У стягненні 59,02грн 3% річних суд відмовляє.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог в сумі 386 246,79грн, на відповідача покладається судовий збір в розмірі 4 634,96грн.

Щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 33 000,00 грн, суд зазначає наступне.

Згідно ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані копії договору-доручення №01/10/2025 про надання правничої допомоги від 01.10.2025, укладеного між адвокатом Сичовим Денисом Володимировичем та Приватним багатопрофільним виробничим підприємством "Магніт", ордеру адвоката серії АМ №1000388 від 17.10.2025 виданого на ім`я Сичова Дениса Володимировича, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЖТ №001075, акту надання послуг від 09.02.2026. на суму 33 000,00грн, платіжної інструкції №103 від 09.02.2026 на суму 33000,00грн (а.с.31, 69-72).

Згідно з п.4.1 договору-доручення №01/10/2025 про надання правничої допомоги від 01.10.2025 сума послуг адвоката складає 33 000,00грн.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

У постанові Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд звертає увагу, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17.

Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката.

Разом з тим суд звертає увагу, що зміст позовної заяви не містить складних правових конструкцій чи значних за обсягом розрахунків, а викладені у ній обставини є типовими та не потребували значних витрат часу і зусиль на їх підготовку.

Крім того, адвокат Сичов Д. В. вже здійснював представництво інтересів цього ж позивача у спорі з аналогічними правовідносинами, тому був обізнаний із фактичними обставинами справи та правовою позицією позивача. За таких умов підготовка позовної заяви не вимагала додаткового аналізу нових обставин чи формування нової правової позиції.

Вирішуючи заяву сторони про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на принцип справедливості та розумності, суд вважає, що співмірною предмету позову буде сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

З огляду на приписи п.2 ч.4 ст.129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "НОВА КРОШНЯ - ВЖРЕП №4" (вул.Отаманів Соколовських, 7, м.Житомир, Житомирська область, 10031, )

на користь Приватного багатопрофільного виробничого підприємства "Магніт" (вул.Зайка Якова, буд. 45-А, м.Житомир, Житомирська обл., 10007 ):

- 371 139,57грн основного боргу;

- 10 115,81грн інфляційних;

- 4 991,41грн 3% річних;

- 4 634,96грн судового збору;

- 5 000,00грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати:

1 - у справу;

2-3 сторонам через "Електронний суд".