РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.03.2026Справа № 910/13071/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32, ідентифікаційний код 14352406)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАЙПЕР ТОРГ" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 61/17, ідентифікаційний код 44512590)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛФОРМА" (03040, м. Київ, пр. Голосіївський, буд. 88, ідентифікаційний код 44831184)

3) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 235 354,18 грн,

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Банк Кредит Дніпро" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАЙПЕР ТОРГ" (далі - відповідач-1); Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛФОРМА" (далі - відповідач-2); ОСОБА_1 (далі - відповідач-3); ОСОБА_2 (далі - відповідач-4) про стягнення 235 354, 18 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 умов кредитного договору №120525-К від 12.05.2025, що складається із "Загальних умов здійснення кредитних та документарних операцій для клієнтів малого та мікро бізнесу АТ "БАНК КРЕДИТ БАНК"" (загальна частина) та підписаного відповідачем-1 самого кредитного договору №120525-К від 12.05.2025 (індивідуальна частина) (далі - кредитний договір) в частині своєчасного повернення кредитних коштів. У зв`язку з чим в останнього наявна заборгованість у розмірі 235 354, 18 грн, що складається з 211 121, 48 грн простроченого кредиту та 24 232, 70 грн прострочених відсотків за користування кредитом, яку позивач просить стягнути солідарно з відповідача-1 та відповідачів -2,-3-4, як поручителів зобов`язання за кредитним договором згідно укладених з позивачем договорів поруки: №120525-П/З від 12.05.2025; №120525-П/1 від 12.05.2025; №220421-П/2 від 12.05.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2025 судом вирішено звернутися до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи - ОСОБА_2 .

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/13071/25, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

07.11.2025 на електронну пошту суду від Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області надійшла відповідь на запит суду відомостей про встановлене місце проживання відповідача-4, в якій зазначено про зняття останнього з реєстрації у зв`язку зі смертю.

18.11.2025 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАЙПЕР ТОРГ" та ОСОБА_1 , подано відзив на позовну заяву, у яких відповідачі -1 та -3 заперечують щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, позаяк вимоги до них є передчасними, заборгованість не є підтвердженою, строк повернення кредиту не настав на день звернення з позовною заявою.

Цією ж датою, через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" позивачем подано заяву про залишення позову без розгляду в частині вимог до відповідача-4.

В той самий день, через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідачів -1, -2, -3 солідарно 1 040 548, 00, з яких: 950 046, 68 грн. - залишок простроченого кредиту, 90 501, 72 - залишок прострочених відсотків.

Ухвалою Господарського суду міста Києві від 20.11.2025 прийнято до розгляду заяву Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" про збільшення позовних вимог, позовну заяву Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" в частині вимог до ОСОБА_2 (відповідача - 4) про стягнення 235 354, 18 грн, залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

04.12.2022 (зареєстровано 03.12.2022) через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" позивачем подано заяву (пояснення), у якій позивач додатково зауважив на доведеності факту невиконання боржником зобов`язання за кредитним договором.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.11.2025 у справі №910/13071/25, 31.11.2025 ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.11.2025 частково і закрити провадження у справі за позовом Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" в частині вимог до ОСОБА_2 (відповідача - 4) про стягнення 235 354,18 грн. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2026 ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.11.2025 у справі № 910/13071/25 в оскаржуваній частині - скасовано, закрито провадження у справі № 910/13071/25 за позовом Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" в частині вимог до ОСОБА_2 (відповідача - 4) про стягнення 235 354,18 грн. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

05.03.2026 матеріали справи повернулися до Господарського суду міста Києва.

Позивач своїм правом на подання відповіді на відзив відповідачів-1 та 3, передбаченим приписами статті 166 Господарського процесуального кодексу України, не скористався.

З метою повідомлення відповідача-2 про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 28.10.2025 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак була повернута відділом поштового зв`язку до суду з поміткою "за закінченням терміну зберігання".

Частиною шостою статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача-2 про розгляд справи.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач-2 мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою про відкриття провадження у справі від 28.10.2025 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

При цьому, суд також враховує, що 29 червня 2023 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3200-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" (далі - ЄСІТС, Закон № 3200-IX). Цей Закон набрав чинності 21.07.2023.

За змістом розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 3200-IX, зміни, що вносяться зазначеним Законом до Господарського процесуального кодексу України, вводяться в дію 18.10.2023, крім змін до підпунктів 17.3, 17.15 підпункту 17, підпункти 19.1, 19.2 підпункту 19 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, введення в дію яких відбулося одночасно з набранням Законом № 3200-IX чинності.

Згідно з новою редакцією частин п`ятої, восьмої статті 6 ГПК України, яка чинна з 18.10.2023 відповідно до Закону України № 3200-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами", суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку.

Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені ГПК України у разі звернення до суду з документом особи, яка зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

19 жовтня 2023 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 3424-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо уточнення обов`язків учасників судової справи", який набрав чинності 04.11.2023.

Згідно з новою редакцією ч. 6 ст. 6 ГПК України, чинної з 04.11.2023, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Отже, з 18 жовтня 2023 року, відповідач-2 у відповідності до приписів ч. 6 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України зобов`язаний був зареєструвати електронний кабінет Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, і така реєстрація забезпечила б отримання відповідачем процесуальних документів, в тому числі ухвали Господарського суду міста Києва від 28.10.2025, а отже отримання ухвал Господарського суду міста Києва, зокрема в електронному кабінеті, залежало виключно від волі відповідача.

Враховуючи наведене, оскільки відповідачем-2 не повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що в силу положень пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України день складення підприємством поштового зв`язку повідомлення від 17.11.2025 про неможливість вручення поштового відправлення, вважається днем вручення відповідачу ухвали Господарського суду міста Києва від 28.10.2025.

У відповідності до вимог статей 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач-2 у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

12.05.2025 між Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" (далі - банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ХАЙПЕР ТОРГ" (далі - клієнт) було укладено кредитний договір №120525-К (далі - кредитний договір), який складається з публічної частини договору, якою є Загальні умови здійснення кредитних та документарних операцій для клієнтів малого та мікро бізнесу АТ " Банк Кредит Дніпро " із змінами і доповненнями, затверджені банком та розміщені на офіційному сайті банку www.creditdnepr.com.ua (далі - Загальні умови), та індивідуальної частини, якою є цей кредитний договір (далі - Індивідуальний договір).

Підписанням цього Індивідуального договору Клієнт підтверджує, що:

- він акцептував Загальні умови і згоден з усіма положеннями Загальних умов в повному обсязі, зокрема щодо умов надання всіх Банківських послуг, в тому числі тих, що можуть бути надані йому в майбутньому (з урахуванням всіх змін та доповнень);

- умови договору йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення терміни, що використовуються в цьому Індивідуальному договорі, вживаються в значеннях, наведених в Загальних умовах. Інші умови, які не визначені в цьому Індивідуальному договорі, зазначені в Загальних умовах та є обов`язковими для Сторін.

Пунктом 1.1. договору визначено, що на умовах договору, який складається з цього Індивідуального договору та Загальних умов, банк надає грошові кошти (кредит), а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти та інші платежі, передбачені договором.

За змістом пункту 2.1.1. договору цільове використання кредиту, а саме для погашення заборгованості (простроченого основного боргу) за договором про надання овердрафту №270324-О (Індивідуальна частина) від 27.03.2024 р., що укладений між банком та клієнтом.

У пункті 2.1.2. договору визначено, що загальна сума кредиту становить 950 046, 68 грн.

Кінцева дата - 05.02.2026, якщо інша дата не встановлена відповідно до умов договору.

Пунктом 2.1.3.1. договору визначено, що процентна ставка є фіксованою і встановлюється у розмірі 19,0 % річних.

Відповідно до пункту 2.1.3.2. договору підвищена процентна ставка встановлюється у розмірі процентної ставки, збільшеної на 2 (два) процентних пункти річних, у разі порушення клієнтом:

- зобов`язань щодо надання звітних документів, та/або

- будь-якої з фінансових ковенант.

У разі наявності декількох порушень одночасно, максимальний розмір підвищеної процентної ставки не повинен перевищувати розмір процентної ставки, що нараховується на строкову заборгованість на момент встановлення першого порушення, збільшеної на 2 (два) процентних пункти річних.

Пунктом 2.1.3.3. договору передбачено, що проценти нараховуються щомісячно у валюті Кредиту. Проценти сплачуються з 01 по 10 число місяця, наступного за місяцем нарахування, а в місяці остаточного погашення заборгованості за кредитом - не пізніше дати остаточного погашення кредиту.

Пунктом 2.2.1.договру визначено, що кредит надається одним траншем.

Сума кредиту у день його надання зараховується банком безготівково на поточний рахунок Клієнта № НОМЕР_2 у банку та перераховується банком шляхом договірного списання на рахунок № НОМЕР_3 для розрахунків відповідно до цільового використання кредиту.

Договором встановлено наступний порядок погашення заборгованості: 2.3.1. строк погашення кредиту встановлюється графіком погашення кредиту (далі - графік), що визначений Додатком №1 до цього Індивідуального договору, якщо інший термін повернення кредиту не встановлений відповідно до умов договору.

2.3.2. Кредит, нараховані проценти, комісії та інші платежі за договором сплачуються на рахунок погашення №UA008687 3 клієнтом самостійно або шляхом здійснення банком дебетового переказу у порядку, визначеному договором.

2.4.1. Якщо клієнт своєчасно не поверне всю суму кредиту або частину кредиту у терміни/строки, встановлені договором, він зобов`язаний сплатити банку проценти за порушення грошового зобов`язання (згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України) в розмірі процентної ставки, збільшеної на 2 процентних пункти річних.

У разі одночасного існування підстав для застосування підвищеної процентної ставки та наявності прострочення щодо повернення загальної суми кредиту застосовуються тільки проценти за порушення грошового зобов`язання (згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 2.5.2. договору банк має право припинити надання кредиту та/або визнати дату погашення основного боргу (кінцеву дату) або частини основного боргу такою, що настала, направивши клієнту відповідну письмову вимогу, у разі настання будь-якої події, що має значний негативний вплив, а клієнт зобов`язується повернути банку суму основного боргу в повному обсязі (або в розмірі, вказаній у вимозі), сплатити плату (проценти, комісії), повністю виконати інші зобов`язання за договором, в тому числі сплатити пені, штрафи, проценти за порушення грошового зобов`язання, якщо такі були нараховані згідно з договором, в дату, зазначену у вимозі банку.

Умовами Графіку погашення заборгованості (Додаток №1) погоджено погашення кредиту щомісячно рівними частинами по 105 560, 74 грн з 05.06.2025 по 05.02.2026.

Як встановлено судом, на виконання умов договору, банк надав клієнту кредит шляхом перерахування 13.05.2025 на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАЙПЕР ТОРГ" 950 046, 68 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 12.05.2025 по 31.07.2025.

З метою забезпечення належного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" було укладено договори поруки, зокрема: з Товариством з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛФАРМА" укладено договір поруки №120525-П/3 від 12.05.2025, з ОСОБА_1 укладено договір поруки №120525-П/1 від 12.05.2025, які за умовами та пунктами є аналогічними (далі разом - договори поруки).

У договорах поруки визначені наступні терміни: боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАЙПЕР ТОРГ", ідентифікаційний код юридичної особи 44512590;

основний договір - кредитний договір (індивідуальна частина) № 120525-К від 12.05.2025 та загальні умови здійснення кредитних та документарних операцій для клієнтів малого та мікро бізнесу АТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" (публічна частина), які разом складають єдиний договір, укладений між банком та боржником, разом із додатками та додатковими угодами до такого договору, в тому числі тими, що будуть укладені в майбутньому;

основне зобов`язання 1 - зобов`язання із повернення суми кредиту, наданого за основним договором, а саме 950 046, 68 грн;

основне зобов`язання 2 - зобов`язання із сплати суми процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплати пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору, існуючих в теперішній час, і тих, що можуть виникнути в майбутньому, в тому числі на підставі окремих угод, що можуть бути укладені в рамках основного договору.

За умовами пункту 1.1. договорів поруки поручитель поручається перед банком за виконання боржником основного зобов`язання 1 та основного зобов`язання 2 за основним договором, а саме за кожне з цих основних зобов`язань окремо.

У пункті 1.2. договорів поруки передбачено, що порукою, яка надається згідно з цим договором, забезпечуються усі існуючі та майбутні грошові зобов`язання боржника, що становлять основні зобов`язання, термін виконання яких настав або настане у майбутньому. Зміни, які здійснюються відповідно до умов цього пункту договору, не потребують додаткового укладення сторонами угод щодо внесення змін до цього договору.

Пунктом 1.3. договорів поруки передбачено, що згідно з цим договором поручитель також поручається за виконання боржником обов`язків щодо повернення суми в розмірі основного зобов`язання 1 згідно з відповідним рішенням суду, якщо основний договір буде визнаний недійсним у судовому порядку.

Відповідно до пункту 1.4. договорів поруки відповідальність поручителя і боржника щодо виконання основних зобов`язань є солідарною.

Згідно з пунктом 1.5. договорів поруки поручитель надає свою згоду та погоджується з тим, що у разі зміни розміру будь-якого основного зобов`язання та/або строку основного договору, в тому числі внаслідок новації зобов`язання, цей договір та порука за цим договором будуть діяти до повного виконання всіх основних зобов`язань без необхідності попереднього чи наступного погодження із поручителем зазначених змін та/або укладання додаткової угоди до цього договору.

Пунктом 1.6. договорів поруки передбачено, що у випадку заміни боржника за основним договором, зокрема, у разі смерті боржника-фізичної особи або реорганізації боржника-юридичної особи, та переходу прав та обов`язків боржника за основним договором до його спадкоємців та/або правонаступників, а також у випадку переведення боргу за основним договором на нового боржника, покладення боржником виконання обов`язків за основним договором на іншу особу, порука, надана за цим договором, залишається дійсною. Поручитель надає свою згоду на те, що порукою за цим договором забезпечується виконання обов`язку будь-якого боржника, який прийняв на себе зобов`язання за основним договором. У випадку множинності боржників, які прийняли на себе зобов`язання за основним договором у відповідних частинах, порукою забезпечується в повному обсязі виконання зобов`язання кожного з нових боржників. Зміни, які здійснюються відповідно до умов цього пункту договору, не потребують додаткового укладення сторонами угод щодо внесення змін до цього договору.

За змістом пункту 1.7. договорів поруки поручитель підтверджує, що він ознайомлений зі змістом основного договору, зокрема із сумою основного зобов`язання, розміром плати (процентів, комісій тощо), штрафних санкцій та інших платежів за основним договором, із термінами та строками виконання зобов`язань та іншими умовами, і заперечень щодо умов основного договору не має.

Відповідно до пункту 1.8. договорів поруки достатнім і належним документом, що підтверджує наявність і розмір заборгованості боржника перед банком, є довідка банка із розрахунком заборгованості за основним договором.

Пунктом 1.9. договорів поруки встановлено, що причини невиконання боржником будь-якого основного зобов`язання ніяким чином не впливають на виконання поручителем зобов`язань за цим договором.

Згідно з пунктом 1.10. договорів поруки, що поручитель поручається за основне зобов`язання 1 та основне зобов`язання 2 окремо.

Якщо одне із основних зобов`язань буде визнане недійсним, або якщо щодо одного із основних зобов`язань порука припиниться, порука щодо іншого основного зобов`язання залишається чинною.

Банк має право у разі порушення боржником будь-якого основного зобов`язання за основним договором або невиконання боржником зобов`язання, встановленого рішенням суду щодо визнання основного договору недійсним, звернутися до поручителя з вимогою про виконання таких зобов`язань, а поручитель зобов`язується виконати їх за боржника у порядку та строки, зазначені у вказаній вимозі (пунктом 2.1. договорів поруки).

У випадку невиконання поручителем вимоги банка у вказаний строк (термін), заборгованість поручителя за цим договором вважається простроченою з наступного робочого дня після закінчення зазначеного строку (настання зазначеного терміну) (пунктом 2.2. договорів поруки).

Пунктом 2.5. договорів поруки передбачено, що за цим договором не передбачається винагорода поручителю за надання поруки.

Пунктом 3.1. договору поруки передбачено, що сторони домовились, що строк дії поруки, а саме строк, протягом якого банк має право пред`явити вимоги до поручителя, становить 6 років з дати укладення цього договору.

Пунктом 7.1. договору поруки передбачено, якщо у випадку пред`явлення банком вимоги поручитель не виконає будь-яке основне зобов`язання в терміни (строки), встановлені у зазначеній вимозі, банк має право вимагати, а поручитель зобов`язаний сплатити банку проценти за порушення грошового зобов`язання (як спеціальний вид відповідальності згідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України) в розмірі процентної ставки, встановленої основним договором збільшеної на 2 (два) процентних пункти від простроченої заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день погашення простроченої заборгованості. Проценти за порушення грошового зобов`язання підлягають сплаті поручителем у гривні на рахунок, вказаний у відповідній вимозі банку. Проценти за порушення грошового зобов`язання як спеціального виду відповідальності сплачуються на підставі письмової вимоги банку, що направляється поручителю в один із способів, передбачених розділом "ПОРЯДОК НАДАННЯ СТОРОНАМИ ПИСЬМОВИХ ПОВІДОМЛЕНЬ".

Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками (у разі якщо вони використовуються сторонами) і діє протягом строку дії поруки, зазначеного в п. 3.1 цього договору, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договорами (пункт 8.1. договорів поруки).

Позаяк позичальник належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо здійснення кредитних платежів у строки, встановлені Графіком погашення заборгованості, 04.07.2025 на адреси боржника та поручителів було направлено вимогу про погашення простроченої заборгованості №17-9053, в якій банк вимагав від відповідачів негайного виконання умов кредитного договору та сплати простроченої заборгованості. Повідомлено, що у разі невиконання вами цієї вимоги у 5-ти денний строк, банком вживатимуться заходи щодо примусового стягнення боргу за кредитним договором з позичальника та поручителів, в тому числі, банк буде вимушений у порядку та спосіб визначений договором ініціювати процес визнання строку повернення кредиту таким, що настав.

Дана вимога залишена відповідачами без задоволення, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

При цьому, 03.11.2025 банком було направлено на адреси боржника та поручителів вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором №120525-К (Індивідуальна частина) від 12.05.2025, у якій позивач повідомив, що у зв`язку з невиконанням зобов`язань з погашення кредиту, дату погашення кредиту встановлено 11.11.2025 та вимагав в строк до 11.11.2025 (включно) повернути кредит, сплатити проценти за його використання, виконати інші зобов`язання за цим кредитним договором.

Оскільки зазначена вимога боржником та поручителями виконана не була, а розмір заборгованості станом на 13.11.2025 склав 1 040 548, 00, з яких: 950 046, 68 грн. - залишок простроченого кредиту, 90 501, 72 - залишок прострочених відсотків, позивачем була подана заява про збільшення розміру позовних вимог про стягнення з відповідачів вказаної заборгованості солідарно, яка була прийнята судом до розгляду.

В свою чергу, відповідачі -1 та -3 у відзиві заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з тих підстав, що вимоги до них є передчасними, заборгованість не є підтвердженою, строк повернення кредиту не настав на день звернення з позовною заявою.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно зі ст. 11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 вказаного вище кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1049 вказаного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Кредитним договором встановлено наступний порядок погашення заборгованості: 2.3.1. строк погашення кредиту встановлюється графіком погашення кредиту (далі - графік), що визначений Додатком №1 до цього Індивідуального договору, якщо інший термін повернення кредиту не встановлений відповідно до умов договору.

Згідно Графіку погашення заборгованості (Додаток №1) погоджено погашення кредиту щомісячно рівними частинами по 105 560, 74 грн з 05.06.2025 по 05.02.2026.

Отже, з урахуванням ст. 530 Цивільного кодексу України та змісту пункту 2.3.1. кредитного договору та Додатку №1 строк виконання відповідачем-1 грошового зобов`язання з повернення кредитних коштів на момент розгляду справи настав.

Відтак, у відповідача-1 перед позивачем за кредитним договором утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 950 046, 68 грн.

Статтею 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Пунктом 2.1.3.1. договору визначено, що процентна ставка є фіксованою і встановлюється у розмірі 19,0 % річних.

Позивачем нараховано проценти за користування кредитом на підставі умов кредитного договору в розмірі 19,0 % річних в сумі 90 501, 72 грн за період з 12.05.2025 -11.11.2025.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок процентів суд дійшов висновку його про обґрунтованість, вірність та відповідність фактичним обставинам справи і нормам чинного законодавства.

Частина 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачає, що сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем кредитних коштів та факт порушення відповідачем-1 своїх зобов`язань в частині повного їх повернення у встановленому кредитним договором порядку і строки, підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачами, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення 950 046, 68 грн основної заборгованості та 90 501, 72 грн процентів за користування кредитом.

При цьому, позивач заявив позовні вимоги про стягнення суми заборгованості з відповідачів солідарно, з огляду на те, що з метою забезпечення належного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором №120525-К від 12.05.2025 Акціонерним товариством "Банк Кредит Дніпро" було укладено договори поруки: з Товариством з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛФАРМА" - №120525-П/3 від 12.05.2025 та з ОСОБА_1 - №120525-П/1 від 12.05.2025.

За умовами ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку і відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 ЦК України).

Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем-1 умов кредитного договору суд вважає обґрунтованим стягнення із відповідачів солідарно заявленої до стягнення заборгованості.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачі під час розгляду справи не надали суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про належне виконання свого обов`язку чи відсутність обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість, як і не скористалися своїм правом на подання відзиву.

Приймаючи до уваги вищевикладене в сукупності, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів у рівних частинах на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАЙПЕР ТОРГ" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 61/17, ідентифікаційний код 44512590), Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛФОРМА" (03040, м. Київ, пр. Голосіївський, буд. 88, ідентифікаційний код 44831184) та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32, ідентифікаційний код 14352406) заборгованість за основним боргом (кредитом) у розмірі 950 046 грн 68 коп., проценти за користування кредитом у розмірі 90 501 грн 72 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАЙПЕР ТОРГ" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 61/17, ідентифікаційний код 44512590) на користь Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32, ідентифікаційний код 14352406) витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 162 грн 19 коп.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛФОРМА" (03040, м. Київ, пр. Голосіївський, буд. 88, ідентифікаційний код 44831184) на користь Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32, ідентифікаційний код 14352406) витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 162 грн 19 коп.

5. Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 32, ідентифікаційний код 14352406) витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 162 грн 19 коп.

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 19.03.2026

Суддя Л. Г. Пукшин