ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2026 Справа № 917/59/26

Господарський суд Полтавської області у складі судді Кльопов І.Г розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін матеріали

за позовною заявою ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс", вул.Героїв Азову, 17, прим.2, м.Полтава, 36000

про стягнення грошових коштів

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) звернулася до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" про стягнення 4 029,84грн. штрафних санкцій за порушення умов Договору поставки №205-25 від 15.04.2025.

Ухвалою від 22.01.2026 року суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - для подання відповіді на відзив, а відповідачу - заперечення на відповідь на відзив.

Копія ухвали про відкриття провадження у даній справі направлено до електронного кабінету відповідача та доставлено йому 23.01.2026 о 14-30, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач у визначеному господарським процесуальним законодавством порядку на позов не відреагував.

Згідно із ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив усі письмові докази, що містяться в матеріалах справи та встановив, що їх достатньо для вирішення спору, у зв`язку з чим вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи суд, встановив:

15.04.2025 року року між ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовою частиною НОМЕР_1 ) (далі Національна академія, Замовник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСПОЛІН ПЛЮС» (далі Постачальник, Відповідач, ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС») укладено Договір № 205 - 25 (далі - Договір) про поставку «Яєць курячих столових першої категорії» (далі Товар) на загальну суму 108 000, 00 грн.

У відповідності до пункту 1 Договору постачальник зобов`язувався у 2025 році поставити «Яйця курячі столові першої категорії» а Замовник прийняти та оплатити такий товар.

Відповідно до пункту 4.1. Договору загальна вартість товару що підлягає поставці становить 108 000, 00 грн. (сто вісім тисяч гривень 00 коп.).

Відповідно до пункту 2.2. Договору Продукція приймається згідно графіку постачання товару, визначеному в Додатку 1 до договору, партіями, раз в тиждень відповідно до заявок Замовника в усній (по телефону) або письмовій формі.

Додатком 1 до Договору визначено графік постачання Товару, а саме: - у квітні 2025 року 5000 шт.; - у травні 2025 року 5000 шт.; - у червні 2025 року 5000 шт.; - у липні 2025 року 5 000 шт.

Окрім того пунктом 10.2. Договору визначено загальний термін поставки Товару до 25.07.2025.

Позивач зазначає, що в ході виконання Договору, відповідачем здійснювались поставки Товару, а саме у квітні 2025 року відповідно до видаткової накладної № 1002 від 18.04.2025 у кількості 3 600 шт. на загальну суму 19 440, 00 грн., у травні 2025 року відповідно до видаткової накладної № 1098 від 14.05.2025 у кількості 3 600 шт. на загальну суму 19 440, 00 грн., у червні 2025 року відповідно до видаткової накладної № 1526 від 16.06.2025 у кількості 5 400 шт. на загальну суму 29 160, 00 грн. Вказаний у накладній товар був прийнятий та оплачений Національною академією.

01.07.2025 на електронну адресу Постачальника Національною академією було направлено лист-заявку № 06.1.2/6608-25-Вих, в якому НАДПСУ просила здійснити поставку яєць курячих, в кількості 3 600 шт. не пізніше 04.07.2025.

08.08.2025 та 01.09.2025 відповідно до видаткових накладених № 1867 та № 1932 від 28.08.2025 відповідачем здійснено поставку Товару у кількості 5 400 шт. на загальну суму 29 160, 00 грн. та 2 000 шт. на загальну суму 10 800, 00 грн. відповідно. Зазначений товар також був прийнятий та оплачений позивачем.

Враховуючи вищевикладене, поставки товару а саме 08.08.2025 та 01.09.2025 були здійсненні поза межами загального строку поставки визначеного пунктом 10.2. Договору загальний термін поставки Товару до 25.07.2025.

15.12.2025 на адресу відповідача позивачем направлено претензію № 06.1.2/14188-25-

вих, у якій зазначалось, що між Національною академією та ТОВ «ІСПОЛІН ПЛЮС» 15.04.2025 було укладено Договір про закупівлю продовольства №205- 25 щодо закупівлі яєць курячих столових першої категорії, у кількості 20 000 шт. на суму 108 000, 00 грн.

08.08.2025 відповідачем було поставлено яйця курячі, у кількості 5 400 шт. на загальну суму 29 160, 00 грн. Але відповідно до заявки від 01.07.2025 № 06.1.2/6608-25-Вих зазначену продукцію необхідно було поставити в термін до 04.07.2025 року (включно).

01.09.2025 Відповідачем було поставлено яйця курячі, у кількості 2 000 шт. на загальну суму 10 800, 00 грн. Але відповідно до умов Договору термін поставки товару до 25.07.2025.

Пунктом 6.3.3. Договору передбачено, що при порушенні умов договору щодо строку поставки, Постачальник сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості харчових продуктів з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення. За прострочення понад 30 днів з Постачальника додатково стягується штраф в розмірі 7% вказаної вартості.

Враховуючи вищевикладене Національна академія просила розглянути претензію, та на виконання вимог Договору, сплатити пеню та штраф в сумі 4 209,84грн.

Позивач зазначає, що на момент подання позовної заяви Договір № 205-25 від 15.04.2025 виконаний у повному обсязі, проте відповідачем так і не було надано жодної інформації щодо відшкодування нарахованих штрафних санкцій, та не надано відповіді на надіслані претензії.

Дана обставина і стала підставою для звернення з даним позовом до суду.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, зміст договору як підстави виникнення цивільно-правового зобов`язання визначається тими правами та обов`язками, які взяли на себе учасники договору відповідно до умов договору і які у ньому закріплені.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

За змістом статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно пункту 2.2. Договору Продукція приймається згідно графіку постачання товару, визначеному в Додатку 1 до договору, партіями, раз в тиждень відповідно до заявок Замовника в усній (по телефону) або письмовій формі.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками, у встановленому порядку договір не оспорено та не визнано недійсним.

Відповідно до заявки від 01.07.2025 НАДПСУ просила здійснити поставку яєць курячих, в кількості 3 600 шт. не пізніше 04.07.2025.

Судом встановлено, що відповідачем не здійснено поставку товару позивачу в строк, передбачений умовами договору.

Згідно із статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки.

Частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або Законом.

Приписами статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 6.3.3. Договору передбачено, що при порушенні умов договору щодо строку поставки, Постачальник сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості харчових продуктів з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення. За прострочення понад 30 днів з Постачальника додатково стягується штраф в розмірі 7% вказаної вартості.

Керуючись пунктом 6.3.3 договору позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 412,64грн. та штраф у розмірі 2 797,20грн.

Станом на день ухвалення рішення у даній справі, доказів оплати відповідачем позивачу зазначених вище сум штрафу та нарахованої пені, а також доказів в спростування наведених обставин, відповідачем, суду не надано.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведені норми законодавства та встановлені судом обставини, перевіривши розрахунок позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 1 412,64грн. та штраф у розмірі 2 797,20грн., є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 74, 76-79, 86, 123, 129, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІСПОЛІН

ПЛЮС» (код за , вул.Героїв Азову, 17, прим.2, м.Полтава, 36000) на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (р/р НОМЕР_2 в Державній казначейській службі України в м. Київ, МФО 820172, , ІПН 54, Свідоцтво платника ПДВ № 100283845) штрафні санкції у сумі - 4 209, 84 грн.

та 3 328,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Кльопов І.Г.