ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" березня 2026 р. Справа № 924/84/26

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Виноградової В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

до державного навчального закладу "Ярмолинецький агропромисловий центр професійної освіти"

про стягнення 182969,02 грн

встановив: товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулося до Господарського суду Хмельницької області з позовом про стягнення з державного навчального закладу "Ярмолинецький агропромисловий центр професійної освіти" 182969,02 грн, з яких: 152838,32 грн основного боргу, 24534,35 грн пені, 2774,96 грн 3% річних, 2821,39 грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує про неналежне виконання відповідачем зобов`язань у договірних відносинах щодо оплати поставленого природного газу. Як на правові підстави позову посилається на положення ст. ст. 11, 509, 526, 530, 549, 610, 611, 612, 625, 655 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 29.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі для її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач відзиву на позов не надав, хоча був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, що підтверджується квитанцією відділення Укрпошти про вручення кореспонденції 04.02.2026.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - постачальник) та державним навчальним закладом "Ярмолинецький агропромисловий центр професійної освіти", ЕІС - код 56XS0000PRMCI00G (далі - споживач), було укладено договір постачання природного газу №21-8181/24-БО-Т від 26.12.2024 (далі - договір), згідно з п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачу природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 "Газове паливо" (природний газ), а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для своїх власних потреб. За цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та / або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України (п. п. 1.2, 1.3 договору).

У п. 2.1 договору сторони узгодили, що постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу з 01 січня 2025 року по 30 квітня 2025 року (включно), в кількості 40,00000 тис. куб. метрів, в тому числі по місяцях: січень 2025 року - 11,00000 тис. куб. м., лютий 2025 року - 14,00000 тис. куб. м., березень 2025 - 11,00000 тис. куб. м., квітень 2025 - 4,00000 тис. куб. м..

Відповідно до п. 2.4 договору споживач зобов`язується самостійно контролювати обсяги використання природного газу. В будь-якому випадку обсяг, визначений в акті приймання-передачі природного газу, оформленого відповідно до п. 3.5 цього договору, вважається фактично використаним за цим договором обсягом природного газу.

Право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ Споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ (п. 3.1 Договору).

Постачальник із застосуванням ресурсів інформаційної платформи оператора ГТС та споживач здійснюють щоденний моніторинг фактично відібраного споживачем обсягу природного газу.

Пунктом 3.5 договору визначено, що приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Споживач зобов`язується надати Постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акта надання послуг з розподілу / транспортування газу за такий розрахунковий період, що складений між Оператором (ами) ГРМ та / або Оператором ГТС та Споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку Споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС та Кодексу ГРМ. На підставі отриманих від Споживача даних та даних остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС Постачальник готує та надає Споживачу два примірники акта приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акт), підписані уповноваженим представником Постачальника (п.п. 3.5.1, 3.5.2 договору).

Пунктом 3.5.3 Договору встановлено, що Споживач протягом 2-х (двох) робочих днів з дати одержання акта зобов`язується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

У випадку неповернення Споживачем підписаного оригіналу акта до 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними Споживача та даними остаточної алокації відборів Споживача на Інформаційній платформі Оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи Оператора ГТС та переданим у власність Споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі 4 Договору (п. 3.5.4 Договору).

У п. 4.1. договору сторонами визначені ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, а саме: ціна природного газу за 1000 куб. м. газу без ПДВ - 13658,33 грн, крім того податок на додану вартість за ставкою 20%, ціна природного газу за 1000 куб. м. з ПДВ - 16 390,00 грн; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн, крім того ПДВ 20% - 27,315 грн, всього з ПДВ -163,89 грн за 1000 куб. м..

Всього ціна газу за 1000 куб. м. з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16553,89 грн.

За умовами п. 4.3 договору загальна вартість цього договору на дату укладання становить 551796,33 грн, крім того ПДВ 110359,27 грн, разом з ПДВ - 662155,60 грн.

Згідно з п. 5.1 договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору.

Оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 14 договору. Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до п. 5.1 договору (п. 5.3 договору).

Згідно з п. 5.5 договору звірка розрахунків та / або фактичного обсягу використання природного газу здійснюється Сторонами протягом 10 (десяти) днів з моменту письмової вимоги однієї зі Сторін, підписаної уповноваженою особою на підставі відомостей про фактичну оплату вартості використаного природного газу Споживачем та актів його приймання-передачі.

Відповідно до п.п. 4 п. 6.3 договору постачальник має право отримувати плату за переданий за цим договором природний газ в розмірі та в строки, визначені цим договором, а відповідач відповідно до п. п. 4 п. 6.2 договору зобов`язаний своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені договором.

За невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством (п. 7.1 Договору).

Відповідно до п. 7.2 договору у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та/або строків оплати за п. 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

У п. 11.3 договору передбачено, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, збитків становить п`ять років.

Даний договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) та діє в частині поставки газу з "01" січня 2025 року до "30" квітня 2025 року (включно), а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору (п. 13.1 договору).

04.11.2024 сторонами укладено та підписано додаткову угоду №4 до договору постачання природного газу №21-8181/24-БО-Т від 26.12.2024, відповідно до якої п. 2.1 договору викладено в наступній редакції: "Постачальник передає Споживачу на умовах цього договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з січня 2025 року по 30.04.2025 року (включно), в кількості 42.92948 тис. куб. метрів (сорок дві тисячі дев`ятсот двадцять дев`ять,48 (куб. метрів), в тому числі по місяцях: січень 2025 року - 15.58168, лютий 2025 року - 14.30691, березень 2025 - 8.96276, квітень 2025 - 4.07813; п. 2.1.1. Загальний обсяг природного газу, замовлений Споживачем за цим Договором, складається з сум загальних обсягів природного газу, замовлених Споживачем на всі розрахункові періоди протягом строку дії Договору"

Також вирішено викласти пункт 4.3. Договору в наступній редакції: "4.3 Загальна вартість цього Договору становить - 610049.25 грн, крім того ПДВ - 122009.84 грн, разом з ПДВ - 732059.09 грн." ( п. 2 додаткової угоди №1)

Додаткова угода набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) або з дати підписання шляхом накладання кваліфікованого електронного підпису (КЕП) / удосконаленого електронного підпису (УЕП), відбитків підписів електронної печатки (за наявності) з використанням сервісів для обміну електронними документами та поширює свою дію на відносини Сторін, що фактично склалися на 30.04.2025 року (п. 4 додаткової угоди до договору).

Договір та додаткова угода містить підписи сторін скріплені відтисками печаток.

На виконання умов договору позивач направив відповідачу акти приймання-передачі природного газу, а саме: від 12.02.2025 р. за січень 2025 року на суму 265708,10 грн (обсяг спожитого природного газу - 15,58168 тис. куб. м.); від 11.03.2025, за лютий 2025 на суму 243969,96 грн (обсяг спожитого природного газу - 14,30691 тис. куб. м.); від 11.04.2025 за березень 2025 на суму 152838,32 грн (обсяг спожитого природного газу - 8,96276 тис. куб. м.); від 12.05.2025, за квітень 2025 року на суму 69542,71 грн (обсяг спожитого природного газу - 4,07813тис. куб. м.), всього на суму 732059,09 грн.

З метою документального підтвердження об`ємів природного газу, поставленого ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (ЕІС-код 56X10X) окремим споживачам, товариство звернулось із запитом (від 05.01.2026) до ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" щодо надання інформації з Інформаційної платформи Оператора ГТС щодо остаточної алокації відборів природного газу з ресурсу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (ЕІС-код 56X10X) , зокрема щодо споживача Ярмолинецький агропромисловий центр профосвіти (ЕІС-код 56XS0000PRMCI00G) за період з січня по квітень 2025 року.

Відповідно до листа ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" №ТОВВИХ-26-271 від 07.01.2026, обсяг природного газу, використаний споживачем з ЕІС - код 56XS0000PRMCI00G за період з 01.01.2025 по 30.04.2025, внесено в алокацію постачальника ТОВ "ГК Нафтогаз Трейдинг" та становить: з 01.01.2025 по 31.01.2025 - 15 581,68м. куб.; з 01.02.2025 по 28.02.2025 - 14 306,91 м. куб.; з 01.03.2025 по 31.03.2025 8 962,76 м. куб.; з 01.04.2025 по 30.04.2025 4 078,13 м. куб.

В матеріалах справи наявні витяги з інформаційної платформи щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС - код 56XS0000PRMCI00G в період з 01.01.2025 по 30.04.2025.

Відповідачем здійснено часткову оплату поставленого природного газу відповідно до договору №21-8181/24-БО-Т від 26.12.2024 на суму 579220,77 грн, що відображено у банківських виписках з рахунку АТ "Ощадбанк" .

В зв`язку із несплатою відповідачем повністю вартості поставленого природного газу позивач просить суд стягнути з відповідача 152838,32 грн основного боргу, 24534,35 грн пені, 2774,96 грн 3% річних, 2821,39 грн інфляційних втрат.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, суд приймає до уваги наступне.

Згідно із ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 11 ЦК України унормовано, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 627 ЦК України закріплює свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи спірні правовідносини виникли із договору постачання природного газу

Так, між товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" як постачальником та державним навчальним закладом "Ярмолинецький агропромисловий центр професійної освіти" як споживачем 26.12.2024 укладено договір постачання природного газу №21-8181/24-БО-Т, відповідно до якого позивач зобов`язувався поставити відповідачу природний газ, а відповідач зобов`язувався прийняти його та оплатити на умовах цього договору (п. 1.1. договору).

Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу вимог ч. 1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи слідує, що позивач на виконання умов договору поставив відповідачу природний газ на загальну 732059,09 грн, направивши як то визначено п. п. 3.1-3.6 договору акти приймання-передачі природного від 12.02.2025 за січень 2025 року на суму 265 708,10 грн (обсяг спожитого природного газу - 15,58168 тис. куб. м.); від 11.03.2025, за лютий 2025 на суму 243 969,96 грн (обсяг спожитого природного газу - 14,30691 тис. куб. м.); від 11.04.2025 за березень 2025 на суму 12838,32 грн (обсяг спожитого природного газу - 8,96276 тис. куб. м.); від 12.05.2025, за квітень 2025 року на суму 69542,71 грн (обсяг спожитого природного газу - 4,07813 тис. куб. м.).

Однак, як зазначає позивач, відповідач підписані акти приймання - передачі природного газу за період з січня 2025 по квітень 2025 не повернув, вмотивованої відмови від підписання їх як то передбачено п. 3.5.3 договору не адресу позивача не надіслав. Водночас, здійснюючи часткову оплату за природний газ, відповідач в призначенні платежу посилається на акти приймання-передачі природного газу, що відображено в банківських виписка АТ "Ощадбанк".

З огляду на наведене, положення п. 3.5.4 договору позивачем враховано дані Інформаційної платформи щодо обсягів спожитого природного газу, які отримані від ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" (лист від 07.01.2026, виписки з інформаційної платформи за період 01.01.2025- 30.04.2025).

Судом враховується, що відповідно до положень пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу Газотранспортної системи, (затверджено постановою НКРЕКП від 30.09.2015, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1378/27823 (Кодекс ГТС) інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій / реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень. (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Отже, суб`єкти ринку природного газу, в даному випадку позивач та відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно, користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.

Положеннями ст. 692 ЦК України врегульовано порядок оплати товару за договорами купівлі-продажу, який згідно з ч. 2 ст. 714 ЦК України застосовується також до договорів постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Зокрема, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст.692 ЦК України).

Частиною 1 ст. 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з п. 5.1 договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку:- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; - остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70 % грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акту приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього договору.

За приписами ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов`язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З матеріалів справи слідує, що відповідач в порушення умов договору, лише частково здійснив оплату за поставлений природний газ в розмірі 579220,77 грн, що підтверджується банківськими виписками АТ "Ощадбанк", відображено у розрахунком суми основного боргу.

Решту вартості поставленого природного газу відповідач не сплатив, утворивши заборгованість в сумі 152838,32 грн. Доказів про сплату вказаної заборгованості та доказів, які б її спростовували, суду не подано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 152838,32 грн основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач заявив до стягнення 24534,35 грн пені, 2774,96 грн 3% річних за період з 16.05.2025 по 31.12.2025 та 2821,39 грн інфляційних втрат за період з березня по квітень 2025 року.

За умовами п. 7.2 договору у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п. 5.1 та / або строків оплати за п. 8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Суд, враховуючи вищенаведене, перевіривши з допомогою ІПС "Законодавство" розрахунок пені проведений позивачем, зазначає, що останній здійснено правомірно та арифметично вірно, тому позовні вимоги щодо стягнення 24534,35 грн пені підлягають задоволенню.

Доказів які б спростовували зазначене суду не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 20.08.2025 у справі № 910/15292/24). Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції та 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанови Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18, 27.08.2025 у справі №920/1114/24).

Суд, перевіривши з використанням ІПС "Законодавство" розрахунок нарахованих 3% річних та інфляційні втрат за заявлені періоди, зазначає, що розрахунки відповідних нарахувань проведено вірно, тому підлягають стягненню з відповідача.

Контрозрахунку 3% річних, інфляційних втрат та доказів, які би спростовували відповідні нарахування суду не подано.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищезазначені положення законодавства та встановлені обставини справи у їх сукупності, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача 152838,32 грн основного боргу, 24534,35 грн пені, 2774,96 грн 3% річних, 2821,39 грн інфляційних втрат.

Доказів, які би спростовували позовні вимоги суду не подано.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у зв`язку із задоволенням позову (з урахуванням ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", оскільки позов подано в електронній формі).

Керуючись ст. ст. 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" до державного навчального закладу "Ярмолинецький агропромисловий центр професійної освіти" про стягнення 182969,02 грн задовольнити.

Стягнути з державного навчального закладу "Ярмолинецький агропромисловий центр професійної освіти", Хмельницька обл., Хмельницький р-н, селище Ярмолинці, вул. Захисників України, будинок 2 (код 25994450) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ, вул. Шолуденка, 1, (код 42399676) 152838,32 грн (сто п`ятдесят дві тисячі вісімсот тридцять вісім гривень 32 коп.) основного боргу, 24534,35 грн (двадцять чотири тисячі п`ятсот тридцять чотири гривні 35 коп.) пені, 2774,96 грн (дві тисячі сімсот сімдесят чотири гривні 96 коп.) 3% річних, 2821,39 грн (дві тисячі вісімсот двадцять одну гривню 39 коп.) інфляційних втрат, 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 коп.) витрат на оплату судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя В.В. Виноградова