ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" березня 2026 р. Справа № 902/1372/25

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни, за участю секретаря судового засідання Багулової Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, 22513, Вінницька обл., Вінницький р-н, селище Турбів, вул.Миру, будинок 44, ідентифікаційний код юридичної особи 04326230

до Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод", 22513, Вінницька обл., Липовецький р-н, селище міського типу Турбів, вулиця Миру, будинок 77, ідентифікаційний код юридичної особи 05474145

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Головне управління ДПС у Вінницькій області, 21028, Вінницька обл., місто Вінниця(з), Хмельницьке шосе, будинок 7, ідентифікаційний код юридичної особи 44069150

про стягнення 5 783 134,82 гривень

за участю представників:

від позивача Кравчук Д.М. у порядку самопредставництва

від відповідача адвокат Войцешук В.В., згідно ордеру

від третьої особи не з`явився

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/1372/25 за позовом Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області до Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Головне управління ДПС у Вінницькій області, про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем укладених між сторонами договорів оренди земельних ділянок № б/н від 05.05.2021 та № 346-23-14 від 31.10.2023 за період з 01.01.2024 по 31.03.2025 у розмірі 5 783 134,82 гривень, з яких: 4 703 215,90 гривень орендної плати за землю, 540 755,37 гривень пені, 93 335,77 гривень 3% річних та 445 827,78 гривень інфляційних втрат.

Ухвалою від 08.01.2026 судом відмовлено у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" № б/н від 21.12.2025 (вх. № 01-34/13691/25 від 22.12.2025) про зупинення провадження у справі № 902/1372/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №120/16078/25, що розглядається Вінницьким окружним адміністративним судом.

Ухвалою від 08.01.2026 судом закрито підготовче провадження у справі № 902/1372/25 та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 03.02.2026 року о 12:00 год.

03.02.2026 до суду від представника відповідача надійшло клопотання № б/н від 02.02.2026 (вх. № 01-34/1094/26 від 03.02.2026) про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 03.02.2026 судом постановлено ухвалу про відкладення судового засідання з розгляду справи №902/1372/25 по суті на 11:00 год. 11.02.2026, яку занесено до протоколу судового засідання.

10.02.2026 року від представника відповідача надійшло клопотання № б/н від 10.02.2026 (вх. № 01-34/1404/26 від 10.02.2026) про повернення провадження у справі на стадію підготовчого провадження та про зупинення провадження у справі № 902/1372/25.

Ухвалою від 11.02.2026 року судом у задоволенні клопотання представника Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" №10-02-2026/1 від 10.02.2026 (вх. № 01-34/1404/26 від 10.02.2026) про повернення провадження у справі №902/1372/25 на стадію підготовчого провадження та про зупинення провадження у справі №902/1372/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №902/6/26 за позовом Приватного акціонерного товариства "Турбівский каоліновий завод" до Турбівської селищної ради про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними відмовлено.

За наслідком судового засідання 11.02.2026 судом постановлено ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні з розгляду справи №902/1372/25 по суті до 14:00 год. 25.02.2026, яку занесено до протоколу судового засідання.

25.02.2026 до суду від представника відповідача надійшло клопотання № 25-02-2026/1 від 25.02.2026 (вх. № 01-30/1944/26 від 25.02.2026) про повернення провадження у справі на стадію підготовчого провадження та про зупинення провадження у справі № 902/1372/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №120/16078/25.

У судовому засіданні 25.02.2026 судом постановлено ухвалу про оголошення перерви у судовому засіданні з розгляду справи №902/1372/25 по суті до 10:00 год. 04.03.2026, яку занесено до протоколу судового засідання.

03.03.2026 до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення № б/н від 03.03.2026 (вх. № 01-30/2154/26 від 03.03.2026) із запереченнями щодо заявленого представником відповідача клопотання про повернення провадження у справі на стадію підготовчого провадження та про зупинення провадження у справі № 902/1372/25.

На визначену судом дату у судове засідання з`явилися представник позивача та представник відповідача. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи третя особа повідомлена ухвалою від 25.02.2026, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного листа.

Частиною 1 статті 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що відповідно до вимог статті 242 ГПК України учасники справи були належним чином повідомлені про судове засідання у справі та на засадах відкритості і гласності судового процесу учасникам справи створено всі необхідні умови для захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а третя особа у свою чергу не скористалася наданим їй правом участі у розгляді справи і її неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника третьої особи.

Судом враховано також заявлене у додаткових поясненнях від 22.12.2025 клопотання третьої особи про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Представник відповідача підтримав клопотання № 25-02-2026/1 від 25.02.2026 (вх. № 01-30/1944/26 від 25.02.2026) про повернення провадження у справі на стадію підготовчого провадження та про зупинення провадження у справі № 902/1372/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №120/16078/25 та просив його задовольнити.

Представник позивача заперечив щодо зупинення провадження у справі, у задоволенні вказаного клопотання просив відмовити.

З метою ухвалення процесуального рішення щодо заявленого представником Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" клопотання про повернення провадження у справі на стадію підготовчого провадження та про зупинення провадження у справі № 902/1372/25 суд оголосив перерву та повідомив час проголошення вступної та резолютивної частини ухвали суду. Після перерви судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду.

Розглянувши клопотання Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" № 25-02-2026/1 від 25.02.2026 (вх. № 01-30/1944/26 від 25.02.2026) про повернення провадження у справі на стадію підготовчого провадження та про зупинення провадження у справі № 902/1372/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №120/16078/25, судом враховано таке.

На обгрунтування вказаного клопотання відповідач зазначив, що Вінницьким окружним адміністративним судом 11.02.2026 року ухвалено судове рішення у справі №120/16078/25 за позовом Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" до Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області, яким адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та нечинним Рішення №483 від 06.03.2019 "Про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки населеного пункту смт. Турбів Турбівської селищної ради" та визнано протиправним та скасовано витяги із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:005:0501 №715 від 25.03.2021; :01:005:0500 №717 від 25.03.2021; :01:005:0499 №718 від 25.03.2021; :01:005:0498 №719 від 25.03.2021; :01:005:0497 №720 від 25.03.2021; :05:000:0001 №НВ - 023 від 27.10.2023.

Відповідач зазначив, що позивачем у цій справі є орган місцевого самоврядування - Турбівська селищна рада Вінницького району Вінницької області; предметом позову - стягнення заборгованості з орендної плати, розрахунок якої вчинено на підставі рішення самого позивача та витягів з нього, які наявні у матеріалах справи та відповідачем, з метою отримання доказів на спростування тверджень позивача у цій справі подано позов до Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/16078/25, який адміністративним судом 11.02.2026 року було задоволено.

Відповідач зауважив, що наразі вказане судове рішення не набрало законної сили, відтак відповідач позбавлений можливості посилатися на преюдиційні обставини встановлені судовим рішенням у справі №120/16078/25; враховуючи необхідність дотримання принципів рівності сторін судового процесу та їх змагальності, іншого способу отримати докази на спростування доказів позивача, ніж у спосіб зупинення провадження у нашій справі до набрання чинності рішенням Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/16078/25 на переконання відповідача не існує, а тому відповідач просив повернути провадження у справі на стадію підготовчого провадження та зупинити провадження у справі № 902/1372/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №120/16078/25.

Позивач у поясненнях від 03.03.2026 щодо зупинення провадження у справі №902/1372/25 заперечив, зазначив, що з урахуванням висновків Верховного Суду, судове рішення у справі № 120/16078/25 не впливає на розгляд справи № 902/1372/25 оскільки заявлений період стягнення заборгованості становить до дати прийняття рішення у справі 120/16078/25; заявлений період стягнення заборгованості становить з 01 січня 2024 року по 31 березня 2025 року, рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/16078/25 прийнято 11 лютого 2026 року, що на переконання позивача спростовує доводи відповідача, щодо необхідності зупинення провадження у справі.

Позивач зазначив, що враховуючи пояснення ГУ ДПС у Вінницькій області та додані документи, а також обставину, що починаючи з 01 січня 2024 року і по сьогодні відповідач, порушуючи умови договорів та норми чинного законодавства, свідомо не вносить орендну плату, при цьому використовуючи земельні ділянки комунальної власності та здійснюючи господарську діяльність, така поведінка з боку відповідача свідчить про обставину затягування розгляду справи з метою непогашення заборгованості. На переконання позивача, зупинення провадження у справі № 902/1372/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 120/16078/25 призведе до порушення приписів пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України та до безпідставного затягування розгляду справи, нездійснення розгляду справи упродовж розумного строку, що суперечитиме засадам господарського судочинства.

З урахуванням наведеного, у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 902/1372/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №120/16078/25 позивач просив відмовити.

Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульовано положеннями статей 227, 228 ГПК України, в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.

Отже, підставою для зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість розгляду господарської справи до вирішення пов`язаної справи іншим судом.

Пов`язаною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у цій справі.

Під неможливістю розгляду цієї справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясовувати як пов`язана справа, що розглядається цим судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Предметом спору у справі № 902/1372/25 є матеріально-правова вимога про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем укладених між сторонами договорів оренди земельних ділянок № б/н від 05.05.2021 та № 346-23-14 від 31.10.2023 за період з 01.01.2024 по 31.03.2025 у розмірі 5 783 134,82 гривень, з яких 4 703 215,90 гривень заборгованості з орендної плати за землю, 540 755,37 гривень пені, 93 335,77 гривень 3% річних та 445 827,78 гривень інфляційних втрат.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що відповідно до пункту 9 укладених договорів оренди, орендна плата становить 5 (п`ять ) % від нормативної грошової оцінки землі, однак всупереч умов договорів та норм чинного законодавства ПрАТ "Турбівський каоліновий завод" не сплачує орендну плату за користування земельними ділянками комунальної власності в повному обсязі.

Як убачається із рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №120/16078/25 від 11 лютого 2026 року, адміністративним судом ухвалено рішення у цій справі, яким визнано протиправним та нечинним рішення №483 від 06.03.2019 "Про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки населеного пункту смт. Турбів Турбівської селищної ради", а також визнано протиправними та скасовано: витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер: :01:005:0501 №715 від 25.03.2021; витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер: :01:005:0500 №717 від 25.03.2021; витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер: :01:005:0499 №718 від 25.03.2021; витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :01:005:0498 №719 від 25.03.2021; витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер: :01:005:0497 №720 від 25.03.2021; витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок кадастровий номер: :05:000:0001 №НВ - 023 від 27.10.2023; стягнуто на користь Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" судовий збір в розмірі 18168,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області.

На обгрунтування заявленого клопотання про зупинення провадження у справі відповідач зазначив, що позовні вимоги Турбівської селищної ради Вінницького району Вінницької області у справі № 902/1372/25 грунтуються на підставі витягів та рішення, які оскаржуються відповідачем у справі №120/16078/25, проте судове рішення у справі не набуло законної сили.

Надаючи оцінку доводам сторін щодо наявності/відсутності підстав для зупинення провадження у справі з підстав зазначених у клопотанні відповідача, судом враховано таке.

За змістом пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Здійснюючи тлумачення вказаних норм процесуального права, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 01.03.2024 у справі № 910/17615/20 сформулював висновок про те що, по-перше, провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього; по-друге, під неможливістю розгляду справи до вирішення іншої справи необхідно розуміти те, що обставини, які розглядаються в такій справі, не можуть бути встановлені судом самостійно через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, черговості розгляду вимог тощо; по-третє, обов`язкова пов`язаність справи, що зупиняється, з іншою, в якій суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на докази у цій справі, зокрема, факти, що мають преюдиційне значення.

Водночас, за приписами пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до вимог частини 9 статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України суд може визнати нормативно-правовий акт протиправним (незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили) та нечинним повністю або в окремій його частині.

Приписами пункту 2 частини 1 статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, інших суб`єктів владних повноважень.

За змістом частини 2 статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

У постанові від 21.09.2021 у справі №910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

У постанові від 23.03.2023 року у справі № 640/6699/20 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначив, що положення процесуального законодавства містять імперативне положення, яким по суті визначено повноваження суду при розгляді справи про визнання протиправним та скасування нормативно-правового акту та яке передбачає, що відповідний нормативно-правовий акт може бути визнаний нечинним відповідним рішенням суду лише з моменту набрання ним законної сили. З огляду на вищевказане імперативне положення Кодексу адміністративного судочинства України суд не наділений повноваженням визнання нормативно-правового акту нечинним з моменту його прийняття, зокрема, й з огляду на те, що останнє може порушувати принцип правової визначеності.

У постанові від 01.03.2024 у справі № 910/17615/20 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду також зазначив, що під час розгляду справи про визнання протиправним та нечинним нормативного-правового чи індивідуального акта суд адміністративної юрисдикції з`ясовує питання законності чи незаконності прийняття такого акта; законність та порядок прийняття якого не належить до обставин справи господарської юрисдикції.

Питання застосовності (незастосовності) до встановлених господарським судом обставин справи певного нормативно-правового акта як джерела права жодним чином не належить до обставин господарської справи, які входять до кола доказування у справі та не є фактами, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, а підлягає вирішенню судом в порядку частини шостої статті 11 ГПК України.

Вирішення питання про чинність/нечинність нормативного-правового акту не є підставою для зупинення провадження в господарській справі, адже господарський суд в межах вирішення господарського спору не лише може, але й зобов`язаний самостійно, дотримуючись завдань та принципів господарського судочинства, закріплених у статті 2 ГПК України, в тому числі змагальності та диспозитивності, встановити обставини, які є предметом доказування у ній, застосувати джерела права та розглянути спір у відповідності зі статтями 2 та 11 ГПК України.

Суд зауважує, що ухвалою від 08.01.2026 Господарським судом Вінницької області у цій справі відмовлено у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" № б/н від 21.12.2025 (вх. № 01-34/13691/25 від 22.12.2025) про зупинення провадження у справі № 902/1372/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №120/16078/25, що розглядається Вінницьким окружним адміністративним судом.

Клопотання про зупинення провадження у справі від 25.02.2026 року відповідач додатково до обставин, які були викладені у клопотанні № б/н від 21.12.2025 мотивує тим, що Вінницьким окружним адміністративним судом 11 лютого 2026 року у справі №120/16078/25 ухвалено рішення, яке станом на день подання клопотання не набрало законної сили.

Суд звертає увагу, що ухвалення судового рішення у справі про визнання протиправним та скасування рішення №483 від 06.03.2019 року «Про затвердження технічної документації з нормативно грошової оцінки населеного пункту смт. Турбів Турбівської селищної ради», визнання недійсними витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:005:0501 №715 від 25.03.2021 року; :01:005:0500 №717 від 25.03.2021 року; :01:005:0499 №718 від 25.03.2021 року; :01:005:0498 №719 від 25.03.2021 року; :01:005:0497 №720 від 25.03.2021 року; :05:000:0001 №НВ - 023 від 27.10.2023, яке не набрало законної сили не свідчить про об`єктивну неможливість здійснення розгляду справи № 902/1372/25 та відповідно не може бути підставою для зупинення провадження у цій справі на підставі пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України.

Враховуючи вимоги частини 1 статті 14 ГПК України, згідно якої суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, суд, керуючись принципом диспозитивності, здійснює розгляд справи з урахуванням обставин справи та поданих сторонами доказів, які існують та містяться у матеріалах справи на момент розгляду спору.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у цій справі не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 120/16078/25, оскільки зібрані у справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду та входять до предмету доказування у справі №902/1372/25.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Приймаючи до уваги, що суд не вбачає правових та фактичних підстав для зупинення провадження у справі № 902/1372/25 до набрання законної сили рішенням у справі №120/16078/25, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

При розгляді клопотання про зупинення провадження у справі, судом також враховано, що згідно вимог частини 3 статті 195 ГПК України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється лише з підстав, встановлених пунктами 1-3-1 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Зупинення провадження у справі на підставі пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України на стадії розгляду по суті вимогами ГПК України не передбачено.

З огляду на неможливість зупинення провадження у справі на підставі пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України на стадії розгляду по суті, відповідач просив повернутися до стадії підготовчого провадження.

Згідно з практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема у постановах від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, від 16.02.2021 у справі № 922/2115/19, в ухвалі від 22.06.2021 у справі № 923/525/20, постанові від 16.12.2021 у справі № 910/7103/21, суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Однак, такі обставини мають бути вагомими, оскільки можливість повернення до стадії підготовчого провадження з будь-яких підстав нівелює саме значення стадій господарського процесу: як підготовчого провадження, так і стадії розгляду справи по суті.

Так, згідно з висновком Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 03.10.2019 у справі № 902/271/18, стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя.

Приймаючи до уваги, що суд не вбачає правових та фактичних підстав для зупинення провадження у справі № 902/1372/25 до набрання законної сили рішенням у справі №120/16078/25, а інших обставин, що є підставою для повернення до стадії підготовчого провадження у справі відповідачем не повідомлено та судом не встановлено, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача про повернення провадження у справі на стадію підготовчого провадження та про зупинення провадження у справі №902/1372/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №120/16078/25 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 234, 235, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання представника Приватного акціонерного товариства "Турбівський каоліновий завод" №25-02-2026/1 від 25.02.2026 (вх. № 01-30/1944/26 від 25.02.2026) про повернення провадження у справі №902/1372/25 на стадію підготовчого провадження та про зупинення провадження у справі №902/1372/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №120/16078/25 - відмовити.

2. Згідно зі статтею 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

3. За приписами частини 1 статті 255 ГПК України ухвала суду окремо від рішення суду першої інстанції оскарженню не підлягає.

4. Примірник ухвали суду надіслати учасникам справи до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.

Повний текст ухвали складено 09.03.2026.

Суддя Шамшуріна М.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2, 3, 4 - позивачу, відповідачу, третій особі до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.