ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

18 березня 2026 року м. ХарківСправа № 922/3932/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Мужичук Ю.Ю.

при секретарі судового засідання Крамарова Н.В.

розглянувши клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів (вх.№ 6351 від 17.03.2026).

за позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування"
до Приватного підприємства "Фасад-сервіс"
про стягнення коштів

за участю представників:

позивача Пікульська К.В.

відповідача Янко Д.Є.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Фасад-сервіс" про стягнення 34 909 437,36 грн, з яких: 27 586 342,07 грн - пеня, 7 323 095,29 грн штраф.

Позов обгрунтовано порушенням відповідачем строків виконання робіт за Договором на виконання робіт №6/31р-2019 від 10.01.2019, у зв`язку із чим на підставі п. 11.2 Договору останньому були нараховані штрафні санкції у вигляді пені 27 586 342,07 грн та штрафу 7 323 095,29 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду (суддя Жельне С.Ч.) в порядку загального позовного провадження.

У зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_1 внаслідок призначення на посаду судді Східного апеляційного господарського суду згідно Указу Президента України №932/2025 від 13.12.2025 та відповідно до пункту 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду виникла необхідність у призначенні повторного автоматизованого розподілу справи № 922/3612/25, про що зазначено у розпорядженні Керівника апарату суду від 23.12.2025 № 307/2025.

Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2025, для розгляду справи № 922/3932/25 призначено суддю Мужичук Ю.Ю.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.12.2025 (суддя Мужичук Ю.Ю.) справу №922/3932/25 постановлено прийняти до свого провадження та розпочати розгляд справи спочатку в порядку загального позовного провадження. Запропоновано учасникам справи подати до суду у строк до 14.01.202 у порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України додаткові пояснення, заперечення, докази тощо.

Протокольною ухвалою від 10.02.2026 на підставі статті 182 та 185 ГПК України закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 04.03.2026 о 13:00.

Всі подальші процесуальні дії по руху справи №922/3932/25 відображено в протоколах судового засідання та відповідних ухвалах суду.

17.03.2026 від Приватного підприємства "Фасад-сервіс" до суду надійшли додаткові пояснення у справі (вх.№6351) до яких додані наступні докази: 1)Скріншот від 30.11.2019 про закінчення бетонних робіт;2) розгорнуте фото до скріншоту від 30.11.2019.jpg.;3) скріншот від 27.12.2019 на підтвердження наявності фундаменту.jpg.;4) Розгорнуте фото до Скріншоту від 27.12.2019.jpg.;5) Скріншот від 27.02.2020 на підтвердження монтажу каркасу.jpg.;6) Розгорнуте фото до Скріншоту від 27.02.2020.jpg.; 7) Скріншот від 17.07.2020 на підтвердження наявності 5 побудованих поверхів.jpg.; 8) розгорнуте фото до Скріншоту від 17.07.2020.jpg. ;9) скріншот від 25.02.2021 на підтвердження наявності зовнішнього опорядження.jpg.;10) розгорнуте фото до Скріншоту від 25.02.2021 .jpg.; 11) Вимога щодо фіксації стану будівництва від 16.03.2026.pdf.;12) докази відправки вимоги від 16.03.2026.pdf.

В прохальній частині додаткових пояснень відповідач просить суд поновити Приватному підприємству Фасад-Сервіс пропущений процесуальний строк на подання доказів та долучити надані докази до матеріалів справи.

В судовому засіданні 18.03.2026 представник відповідача підтримав заявлене у додаткових поясненнях клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів, просив його задовольнити та долучити вказані докази до матеріалів справи.

В обгрунтування поважності причин пропуску процесуального строку на подання доказів до суду зазначено, що необхідність їх подання виникла лише після ознайомлення відповідачем з процесуальною позицією позивача, викладеною у запереченнях від 03.02.2026, якими, на думку відповідача, було змінено акценти спору та фактично поставлено під сумнів сам факт своєчасного фізичного виконання робіт. Відповідач зазначає, що, формуючи первісну правову позицію, він добросовісно виходив із відсутності спору щодо фактичних дат виконання робіт, вважаючи предметом розгляду виключно питання документального оформлення (підписання актів КБ-2в). Відтак, об`єктивної потреби у поданні фотоматеріалів як доказів фактичного стану будівництва на той момент не існувало. Необхідність подання відповідних доказів, за твердженням відповідача, зумовлена тим, що позивач почав ототожнювати дату підписання актів із датою фактичного виконання робіт, що відповідач розцінює як недобросовісну процесуальну поведінку та маніпулювання обставинами справи. Саме для спростування таких доводів і виникла потреба у поданні фотографій та скріншотів, які фіксують реальний стан будівництва у відповідні періоди. Крім того, відповідач посилається на об`єктивну неможливість своєчасного збирання та належного оформлення цих доказів у межах підготовчого провадження, що пояснюється обмеженим часом для реагування на заперечення позивача, подані наприкінці цієї стадії, а також технічною складністю відбору та обробки відповідних електронних даних (пошук, відновлення, фіксація дат, оформлення додатків).

Розглянувши в засіданні 18.03.2026 клопотання викладеного в прохальної частині додаткових пояснень (вх.№6351 від 17.03.2026) про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 42 ГПК України, учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Частиною 1 ст. 43 ГПК України унормовано, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно із ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).

Статтею 77 ГПК України унормовано, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно із ч. ч. 3, 4 та 8 ст. 80 ГПК України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Статтею 113 ГПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно із ч. 1 ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 та 4 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1). Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду (ч. 2). Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч. 4).

Із правового контексту норм статей 118, 119 ГПК України вбачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником та чи підлягає він відновленню.

Судом враховано, що відповідно до вимог ч. 8 ст. 165 ГПК України, відзив подається у строк встановлений судом, який не може бути меншим 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, яка перебуває в матеріалах справи, ухвала про відкриття провадження у справі № 922/3932/25 від 10.11.2025 була надіслана судом відповідачу та отримана останнім 10.11.25 відповідно.

При цьому, відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву ще 26.11.2025 (вх.№ 27472), тобто у межах наданого судом строку, який був достатнім для формування правової позиції та подання усіх наявних у нього доказів.

Протокольною ухвалою від 10.02.2026 на підставі статті 182 та 185 ГПК України закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 04.03.2026 о 13:00.

Правовий аналіз норм чинного ГПК України свідчить про те, що господарський суд може поновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках. Тобто, причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства (правовий висновок сформульовано у постанові КГС ВС від 17.12.20 у справі № 911/4670/13, аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 30.07.20 у справі № 910/15481/17).

Фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків (відповідно до п. 5.11. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.02.19 у справі № 911/4590/13, аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі № 5/452/06),

Суд зазначає, що протягом розгляду справи правова позиція позивача та заявлені ним позовні вимоги залишалися незмінними, у зв`язку з чим у відповідача були всі необхідні процесуальні можливості для належного формування своєї правової позиції та подання відповідних доказів у строки, встановлені процесуальним законом.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що неподання відповідачем доказів у встановлений процесуальний строк зумовлено виключно його власною процесуальною поведінкою та не залежало від обставин, які б об`єктивно унеможливлювали своєчасне вчинення відповідних процесуальних дій.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність поважних причин пропуску процесуального строку та, відповідно, підстав для його поновлення

Керуючись ст. 4, 7, 11, 13, 20, 24, 42, 43, 73, 76, 77, 80, 113, 118, 119, 165, 234, 235, ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Приватному підприємству «Фасад-сервіс» у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів, викладеного в прохальної частині Додаткових пояснень у справі (вх.№ 6351 від 17.03.2026).

Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення суддею та відповідно до ст. 255 ГПК України підлягає оскарженню в порядку, передбаченому ст. 254-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 19.03.2026.

СуддяЮ.Ю. Мужичук