ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
СУДОВИЙ НАКАЗ
10.02.2026 Справа № 908/307/26
м. Запоріжжя Запорізької області
Суддя Господарського суду Запорізької області Проскуряков Кирило Валеріанович розглянувши заяву Комунального підприємства Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 про видачу судового наказу
про стягнення 116 008,74 грн.,
09.02.2026 до Господарського суду Запорізької області від Комунального підприємства Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 надійшла заява про видачу судового наказу щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Централ Біг Солюшинз заборгованості за договором оренди державного нерухомого майна № 2060 від 19.07.2006 у розмірі 116 008,74 грн.
09.02.2026 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, заяву розподілено судді Проскурякову К.В.
Згідно зі статтею 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
В обґрунтування заяви КП ВРЕЖО №7 посилається на неналежне виконання ТОВ Централ Біг Солюшинз умов договору оренди державного нерухомого майна № 2060 від 19.07.2006 щодо не сплати орендної плати в розмірі 110 210,08 грн. за період з 01.05.2025 по 24.12.2025.
Також у зв`язку з простроченням ТОВ Централ Біг Солюшинз виконання грошового зобов`язання з оплати за оренду нерухомого майна, КП ВРЕЖО № 7 на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховано 3 % річних на суму 1 083,58 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 010,60 грн., пеню на суму 2 620,90 грн. та штраф відповідно до п. 3.7. договору на суму 1 083,58 грн.
На підтвердження наявності господарських правовідносин між сторонами, стягувачем надано суду копію договору № 2060 від 19.07.2006 з додатками, отже спір стосується грошової вимоги та заявлена до стягнення з боржника загальна сума заборгованості в розмірі 116 008,74 грн., не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (332 800,00 грн.).
На підтвердження наявності заборгованості стягувачем надано копію розрахунку заборгованості за договором № 2060 від 19.07.2006.
Крім того, ні у заяві, ні в додатках до неї не міститься клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, а отже суд приходить до висновку про можливість розгляду вказаної заяви в порядку наказного провадження.
Відповідно до ч. 4. ст. 152 ГПК України суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
У п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зазначено, що місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Згідно з ч. 3 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
Розглянувши вказану заяву, судом не виявлено підстав передбачених ст. 152 Господарського процесуального кодексу України для відмови у видачі судового наказу, отже заявлені вимоги підлягають задоволенню.
На підставі ст.ст. 525, 530, 625 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 193, 218, 229 Господарського кодексу України, суд дійшов висновку, що заява про видачу судового наказу підлягає задоволенню.
Також суд вважає за необхідне роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 157 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.
На підставі викладеного, боржник також має право звернутись з відповідною заявою до Господарського суду Запорізької області в системі «Електронний суд» або надіслати заяву на електрону адресу суду з електронним цифровим підписом.
Керуючись ст.ст. 147, 148, 154, 155 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
2. Копію судового наказу та копію заяви Комунального підприємства Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об`єднання № 7 про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами надіслати до електронного кабінету боржника.
3. Оригінал судового наказу після набрання ним законної сили надіслати стягувачу.
Дата набрання судовим наказом законної сили: 16 березня 2026.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання: 16 березня 2029.
Дата видачі судового наказу стягувачу: 16 березня 2026.
Суддя К.В. Проскуряков
Суд роз`яснює, що згідно із приписами п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України, під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 157 ГПК України, боржник має право протягом 15 днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається в суд в письмовій формі.
Згідно із ч. 1 ст. 159 ГПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом 5 днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Відповідно до статті 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.