ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2026 р. Справа№ 927/1200/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Сотнікова С.В.

Остапенка О.М.

Секретар судового засідання: Басараба К.Ю.

За участю представників учасників справи:

Представники учасників справи у судове засідання не з`явились.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 28.10.2025 у справі № 927/1200/15 (суддя Моцьор В.В., повний текст ухвали складено та підписано - 31.10.2025)

за скаргою б/н від 02.10.2025 ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білан Людмили Миколаївни

у справі № 927/1200/15

за заявою боржника Бахмацького районного споживчого товариства (код 01774948),

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 28.10.2025 у справі № 927/1200/15 (суддя Моцьор В.В., повний текст ухвали складено та підписано - 31.10.2025) відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні скарги на постанову державного виконавця Бахмацького ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білан Людмилою Миколаївною від 26.09.2025 у ВП НОМЕР_32 у справі № 927/1200/15.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 виходив із того, що постанова про накладення штрафу від 26.09.2025 винесена державним виконавцем з додержанням строку, встановленого ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк для подання зазначеної апеляційної скарги; скасувати ухвалу винесену Господарським судом Чернігівської області від 28.10.2025 року у справі № 927/1200/15 щодо визнання неправомірною та скасуванню Постанови у ВП № НОМЕР_31 винесену 26.09.2025 року державним виконавцем Бахмацького ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Людмилою Білан та закрити провадження у справі.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначив, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, не з`ясовано усі фактичні обставини справи, при цьому суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.11.2025 апеляційну скаргу у справі № 927/1200/15 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Отрюх Б.В., судді: Сотніков С.В., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.11.2025 у справі № 927/1200/15 витребувано з Господарського суду Чернігівської області матеріали справи № 927/1200/15 за скаргою ОСОБА_1 до державного виконавця Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білан Людмили Миколаївни у справі № 927/1200/15 за заявою голови ліквідаційної комісії боржника Бахмацьке районне споживче товариство про визнання боржника банкрутом; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 28.10.2025 у справі № 927/1200/15 до надходження матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду.

30.12.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 927/1200/15.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 відкрито апеляційне провадження у справі № 927/1200/15 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 28.10.2025 у справі № 927/1200/15; розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 29.09.2025 у справі № 927/1200/15 призначено на 04.03.2026.

Явка представників учасників справи

Учасники справи у судове засідання 04.03.2026 не з`явилися; про час, місце та дату судового засідання повідомлялися завчасно та належним чином; про причини нез`явлення суд не повідомили.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представників учасників справи.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини даної господарської справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при постановленні оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що 26.09.2025 державним виконавцем Бахмацького ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білан Людмилою Миколаївною винесено постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні НОМЕР_32 з виконання наказу Господарського суду Чернігівської області №927/1200/15, виданого 29.07.2025 про зобов`язання голову ліквідаційної комісії Бахмацького районного споживчого товариства ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) передати ліквідатору Бахмацького районного споживчого товариства арбітражному керуючому Вихор Юлії Сергіївні (вул. Ковальська, 17-Б, м. Прилуки, Чернігівська область, 17507) транспортні засоби, належні банкруту - Бахмацькому районному споживчому товариству, а саме: ГАЗ-САЗ 5204 (д.н.з. НОМЕР_2 ), ГАЗ 5201 (д.н.з. НОМЕР_3 ), ГАЗ 5201 (д.н.з. НОМЕР_4 ), ГАЗ 53 А (д.н.з. НОМЕР_5 ), ГАЗ 53 А (д.н.з. НОМЕР_6 ), ГАЗ 5201 (д.н.з. НОМЕР_7 ), ГАЗ 52 (д.н.з. НОМЕР_8 ), ГАЗ 5201 (д.н.з. НОМЕР_9 ), ГАЗ-САЗ 5204 (д.н.з. НОМЕР_10 ), ГАЗ 5201 (д.н.з. НОМЕР_11 ), ГАЗ 5201 (д.н.з. НОМЕР_12 ), ГАЗ-САЗ 5204 (д.н.з. НОМЕР_13 ), ГАЗ 5201 (д.н.з. НОМЕР_14 ), ГАЗ-САЗ 5204 (д.н.з. НОМЕР_15 ), ГАЗ 5201 (д.н.з. НОМЕР_16 ), ГАЗ 5301 (д.н.з. НОМЕР_17 ), ГАЗ 5201 (д.н.з. НОМЕР_18 ), ГАЗ-САЗ 5201 (д.н.з. НОМЕР_19 ), ВАЗ 210990 (д.н.з. НОМЕР_20 ), УАЗ 3503 (д.н.з. НОМЕР_21 ), ГАЗ 3307 (д.н.з. НОМЕР_22 ), ВАЗ 2121 (д.н.з. НОМЕР_23 ), НОМЕР_24 (д.н.з. НОМЕР_25 ), НОМЕР_26 (д.н.з. НОМЕР_27 ), НОМЕР_28 (д.н.з. НОМЕР_29 ), ЗАЗ 110206 (д.н.з. НОМЕР_30 ), ГАЗ 5201 (д.н.з. НОМЕР_12 ), ГАЗ 53А (д.н.з. НОМЕР_6 ).

ОСОБА_1 подано до суду скаргу на дії (бездіяльність) державного виконавця Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білан Людмили Миколаївни, в якій просить суд:

-визнати неправомірними дії (бездіяльність) державного виконавця органу державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні НОМЕР_32;

-вжити заходів щодо усунення порушень вимог чинного законодавства шляхом визнання протиправною та скасування постанови у виконавчому провадженні НОМЕР_32 від 26.09.2025, винесеної державним виконавцем Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білан Людмилою Миколаївною щодо ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги посилається на те, що постанова про накладення штрафу є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що рішення суду не виконується боржником з поважної причини, оскільки з травня 2016 року він звільнений з посади голови правління Бахмацького районного споживчого товариства; за час роботи вказані у рішенні транспортні засоби на балансі не обліковувалися.

Відповідно до ст. 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Згідно з ч. 1-3 ст. 11 Закону строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем. Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно з ч.1 ст. 75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Тобто, даючи оцінку тому, чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення, слід з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання, сам по собі не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 у справі №927/1200/15 ухвалено:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 21.03.2025 у справі № 927/1200/15 скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

4. Клопотання ліквідатора Бахмацького районного споживчого товариства арбітражного керуючого Вихор Юлії Сергіївни від 10.03.2025 про зобов`язання передати транспортні засоби задовольнити.

5. Зобов`язати голову ліквідаційної комісії Бахмацького районного споживчого товариства ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) передати ліквідатору Бахмацького районного споживчого товариства арбітражному керуючому Вихор Юлії Сергіївні (вул. Ковальська, 17-Б, м. Прилуки, Чернігівська область, 17507) транспортні засоби, належні банкруту - Бахмацькому районному споживчому товариству, а саме: ГАЗ-САЗ 5204 (д.н.з. НОМЕР_2 ), ГАЗ 5201 (д.н.з. НОМЕР_3 ), ГАЗ 5201 (д.н.з. НОМЕР_4 ), ГАЗ 53 А (д.н.з. НОМЕР_5 ), ГАЗ 53 А (д.н.з. НОМЕР_6 ), ГАЗ 5201 (д.н.з. НОМЕР_7 ), ГАЗ 52 (д.н.з. НОМЕР_8 ), ГАЗ 5201 (д.н.з. НОМЕР_9 ), ГАЗ-САЗ 5204 (д.н.з. НОМЕР_10 ), ГАЗ 5201 (д.н.з. НОМЕР_11 ), ГАЗ 5201 (д.н.з. НОМЕР_12 ), ГАЗ-САЗ 5204 (д.н.з. НОМЕР_13 ), ГАЗ 5201 (д.н.з. НОМЕР_14 ), ГАЗ-САЗ 5204 (д.н.з. НОМЕР_15 ), ГАЗ 5201 (д.н.з. НОМЕР_16 ), ГАЗ 5301 (д.н.з. НОМЕР_17 ), ГАЗ 5201 (д.н.з. НОМЕР_18 ), ГАЗ-САЗ 5201 (д.н.з. НОМЕР_19 ), ВАЗ 210990 (д.н.з. НОМЕР_20 ), УАЗ 3503 (д.н.з. НОМЕР_21 ), ГАЗ 3307 (д.н.з. НОМЕР_22 ), ВАЗ 2121 (д.н.з. НОМЕР_23 ), НОМЕР_24 (д.н.з. НОМЕР_25 ), НОМЕР_26 (д.н.з. НОМЕР_27 ), НОМЕР_28 (д.н.з. НОМЕР_29 ), ЗАЗ 110206 (д.н.з. НОМЕР_30 ), ГАЗ 5201 (д.н.з. НОМЕР_12 ), ГАЗ 53А (д.н.з. НОМЕР_6 ).

6. Видачу виконавчого документа на примусове виконання пункту 5 цієї постанови доручити Господарському суду Чернігівської області.

29.07.2025 на виконання Постанови Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 у справі №927/1200/15 Господарський суд Чернігівської області видав відповідний наказ.

19.08.2025 державним виконавцем Бахмацького ВДВС у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білан Людмилою Миколаївною прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження за НОМЕР_32 з виконання наказу Господарського суду Чернігівської області №927/1200/15, виданого 29.07.2025. У постанові зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

ОСОБА_2 25.08.2025 отримав вказану постанову разом із супровідним листом №26882 від 19.08.2025, про що свідчить трекінг із сайту Укрпошта.

Отже, строк на добровільне виконання рішення слід обчислювати з моменту вручення постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.08.2025, тобто з 25.08.2025.

Таким чином останнім днем строку на добровільне виконання рішення є 08.09.2025.

Колегія суддів зазначає, що судом не встановлено факту невиконання боржником судового рішення з поважних причин, з огляду на наступне.

Отже, постанова про накладення штрафу від 26.09.2025 винесена державним виконавцем з додержанням строку, встановленого ст. 63 Закону.

Посилання заявника в апеляційній скарзі на те, що рішення суду не виконується боржником з поважної причини, оскільки з травня 2016 року він звільнений з посади голови правління Бахмацького районного споживчого товариства; за час роботи вказані у рішенні транспортні засоби на балансі не обліковувалися колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Так, постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 у справі №927/1200/15 серед іншого зобов`язано голову ліквідаційної комісії Бахмацького районного споживчого товариства ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) передати ліквідатору Бахмацького районного споживчого товариства арбітражному керуючому Вихор Юлії Сергіївні (вул. Ковальська, 17-Б, м. Прилуки, Чернігівська область, 17507) транспортні засоби, перелічені у постанові.

Даною постановою також встановлено: що ОСОБА_1 , як голова правління (пізніше - голова ліквідаційної комісії) Бахмацького районного споживчого товариства, ніс персональну відповідальність за забезпечення збереження товарно-матеріальних цінностей споживчого товариства; що ОСОБА_1 не виконав вимоги постанови про визнання боржника банкрутом та не передав всі майнові активи товариства-банкрута ліквідатору; що ОСОБА_1 не подані докази законного вибуття з власності чи фактичного володіння боржника транспортних засобів.

Крім того, у матеріалах справи наявна інформація Територіального сервісного центру МВС № 7441, інвентаризаційні описи ліквідатора про реєстрацію за боржником автомобільних транспортних засобів, перелічених у постанові Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 у справі №927/1200/15.

Частиною другою ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки є встановленими у рішенні, немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву законність судового акта, який набрав законної сили. Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.03.2021 у справі № 902/608/19).

Норми ст. 129 Конституції України визначають, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно з преамбулою та ст. 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдінг проти України», а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Христов проти України», № 24465/04, від 19.02.2009, «Пономарьов проти України», № 3236/03 від 03.04.2008).

Враховуючи вищевикладене, постанова Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 у справі №927/1200/15, що набрала законної сили, не може бути поставлена під сумнів, а обставини, встановлені цим судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді даної скарги.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив, що скарга ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця в частині вимог про визнання протиправною та скасування постанови у виконавчому провадженні НОМЕР_32 від 26.09.2025, винесену державним виконавцем Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білан Людмилою Миколаївною щодо ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

У свою чергу, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі ґрунтуються на обставинах, яким вже було надано правову оцінку у постанові Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 у справі №927/1200/15, що набрала законної сили та як вірно зазначив суд першої інстанції, не може бути поставлена під сумнів, а обставини, встановлені цим судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді даної скарги.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі та у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

З приводу висвітлення всіх доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків місцевого господарського суду.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу ОСОБА_1 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Чернігівської області від 28.10.2025 у справі № 927/1200/15 - залишенню без змін.

Розподіл судових витрат

Судовий збір за подачу апеляційної скарги, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладається судом на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 28.10.2025 у справі № 927/1200/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 28.10.2025 у справі № 927/1200/15 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст. ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.

4. Справу № 927/1200/15 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано 09.03.2026.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді С.В. Сотніков

О.М. Остапенко