ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2026 р. Справа№ 910/21682/15 (910/14603/23)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Остапенка О.М.

Станіка С.Р.

Секретар судового засідання: Басараба К.Ю.

Представники учасників справи в судове засідання не з`явилися.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Активе» про ухвалення додаткового рішення

за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Активе» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2024 у справі № 910/21682/15 (910/14603/23) (суддя Чеберяк П.П., повний текст рішення складено та підписано - 05.08.2024)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Активе»

до філії «Запорізький кінний завод № 86» Державного підприємства «Конярство України»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Фонду державного майна України

про стягнення 600 520,68 грн.

за зустрічним позовом Державного підприємства «Конярство України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Активе»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонду державного майна України

про стягнення 379 731,00 грн.

в межах справи № 910/21682/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Астарта-Київ»

до Державного підприємства «Конярство України»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.07.2024 у справі № 910/21682/15 (910/14603/23) (суддя Чеберяк П.П., повний текст рішення складено та підписано - 05.08.2024) у задоволенні первісного позову відмовлено; зустрічний позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Активе» на користь Державного підприємства «Конярство України» суму коштів в розмірі 379 731 (триста сімдесят дев`ять тисяч сімсот тридцять одна) грн. 00 коп., судовий збір в розмірі 5 697 (п`ять тисяч шістсот дев`яносто сім) грн. 00 коп.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Активе» звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2024 у справі № 910/21682/15 (910/14603/23); скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2024 по справі № 910/21682/15 (910/14603/23) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Актив» до Державного підприємства «Конярство України» в особі Філії «Запорізький кінний завод № 86» ДП «Конярство України» про стягнення 600 520,68 грн і ухвалити нове, яким первісні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2026 у справі № 910/21682/15 (910/14603/23) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Активе» задоволено частково; рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2024 у справі № 910/21682/15 (910/14603/23) в частині первісного позову скасовано та прийнято нове судове рішення, яким первісний позов задоволено частково, стягнувши з Державного підприємства «Конярство України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Активе» 184 855, 85 грн -втрат від інфляції, 23 652, 27 грн - 3 % річних, 101 397,05 грн - пені, 94 609,07 грн - штрафу, а в решті первісного позову відмовлено; заяву Державного підприємства «Конярство України» про розстрочення виконання судового рішення задоволено; розстрочено виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2026 у справі № 910/21682/15 (910/14603/23) шляхом щомісячної сплати Державним підприємством «Конярство України» по 67 419,04 грн строком на 6 (шість) місяців з дня набрання постанови законної сили; справу № 910/21682/15 (910/14603/23) повернуто до Господарського суду міста Києва.

13.02.2026 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Активе» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в якій сторона просить ухвалити додаткове рішення по справі № 910/21682/15 (910/14603/23), яким вирішити питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції та переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному судді від 13.02.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Активе» про ухвалення додаткового рішення передано для розгляду колегії суддів у складі: Отрюх Б.В.. (головуючий суддя), Остапенко О.М., Станік С.Р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2026 у справі № 910/21682/15 (910/14603/23) розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Активе» про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Активе» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2024 у справі № 910/21682/15 (910/14603/23) призначено на 04.03.2026.

25.02.2026 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Державного підприємства «Конярство України» надійшло заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

03.03.2026 через систему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Активе» надійшло клопотання про розгляд його заяви без його участі.

04.03.2026 у судове засідання не з`явилися представники учасників справи; про час, місце та дату судового засідання повідомлялись завчасно та належним чином; про причини нез`явлення суд не повідомили.

Згідно з ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків, має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Розумність строків розгляду справи повинна визначатися з огляду на конкретні обставини справи з урахуванням критеріїв, сформованих у практиці Суду, зокрема складності справи, поведінки сторін та відповідних державних органів (рішення Європейського суду з прав людини від 29.05.2008 «Якименко проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 21.12.2006 «Мороз та інші проти України» та інші).

Таким чином, враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про час, місце та дату судового засідання, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 911/448/25 (911/2091/25) за без участі представників учасників справи.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Активе» про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що вищевказана заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Статтею 129 ГПК України врегульовано розподіл судових витрат.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України судовий збір за подання первісного позову до суду першої інстанції у сумі 6 067,71 грн, судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 7 281,26 грн покладається на Державне підприємство «Конярство України» пропорційно розміру задоволених вимог.

Щодо витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Активе» на професійну правничу допомогу, які понесені у судах першої та апеляційної інстанціях слід зазначити наступне.

Приписами ст. 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 131-2 Конституції України унормовано, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статтею 16 ГПК України.

Відповідно до статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Із матеріалів даної справи вбачається, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2026 у даній справі, зокрема, апеляційну скаргу ТОВ «Рост Капітал Активе» задоволено частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 24.07.2024 у справі № 910/21682/15 (910/14603/23) в частині первісного позову скасовано.

Прийнято нове судове рішення, яким первісний позов задоволено частково, стягнуто з Державного підприємства «Конярство України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Активе» 184 855, 85 грн -втрат від інфляції, 23 652, 27 грн - 3 % річних, 101 397,05 грн - пені, 94 609,07 грн - штрафу, а в решті первісного позову відмовлено.

Проте, в постанові Північного апеляційного господарського суду від 28.01.2026 у даній справі не вирішено питання, зокрема, щодо витрат на правничу допомогу.

Як зазначалось вище, 13.02.2026 ТОВ «Рост Капітал Активе» звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в якій сторона просить ухвалити додаткове рішення по справі № 910/21682/15 (910/14603/23), яким вирішити питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції та переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Так у своїй заяві позивач просить стягнути з відповідача за подання позовної заяви ТОВ «Рост Капітал Активе» вартість правничих послуг сплачених на користь АО "Аріадна" в розмірі 30 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 18.08.2023 № N+1, а також за подання апеляційної скарги ТОВ «Рост Капітал Активе» 15 000 грн за правничу допомогу саме в суді апеляційної інстанції, сплачених згідно до квитанції №214721236.

Як вбачається з матеріалів справи, між Адвокатським об`єднанням «Аріадна» (далі - Адвокатське об`єднання) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Активе» (далі - Клієнт) укладено Договір про надання правничої допомоги від 09.02.2022 № 132, відповідно до умов якого Адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки, обумовлені Сторонами.

Правничу допомогу, що надається Адвокатським об`єднанням, Клієнт оплачує у розмірі, визначеному у додатку № 1 до Договору.

Відповідно до умов Додаткової угоди від 16.08.2023 до вказаного Договору (Додаток 2) сторони погодили, що сума послуг за підготовку позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Активе» до Державного підприємства «Конярство України» про стягнення заборгованості та участь в судових засіданнях в Господарському суді міста Києва складає 30 000,00 грн.

Відповідно до платіжної інструкції від 18.08.2023 № N+1 ТОВ Рост Капітал Активе» сплачено Адвокатському об`єднанню «Аріадна» 30000,00 грн.

Згідно умов Додаткової угоди №6 від 03.09.2024 до вказаного Договору сторони погодили, що сума послуг за підготовку апеляційної скарги ТОВ «Рост Капітал Активе» у справі № 910/21682/15 (910/14603/23), інших процесуальних документів та участь в судових засіданнях в Північному апеляційному господарському суді складає 15 000,00 грн.

На підтвердження здійсненої оплати позивачем надано квитанцію №214721236.

Проте, як зазначалось вище ДП «Конярство України» подало заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому зокрема просило відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Активе» у

задоволенні його заяви про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат у справі №910/21682/15 (910/14603/23) в частині витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з недоведеністю належними доказами понесення ним цих витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом п.1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвокатом, суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Суд не має право втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до частин 5, 6 статті 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Виходячи зі змісту положень частин 5, 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що узгоджується з принципом змагальності сторін.

Тобто у розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Такий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5 - 7 та 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Такі висновки щодо застосування статей 126, 129 ГПК України викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Отже, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Враховуючи характер спірних правовідносин у даній справі, складність справи, реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), кількість судових засідань, з огляду на принципи пропорційності та розумності, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що у даному випадку, витрати на адвоката у розмірі 30 000 грн та 15 000 грн є завищеними.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи з власних міркувань.

При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З огляду на наведене, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату гонорару, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Таким чином, з урахуванням наведеного та критеріїв, які визначені у ч. 4 ст.126 ГПК України, суд зазначає, що заявлені до стягнення судові витрати на професійну правничу допомогу, які понесені у судах першої та апеляційної інстанціях у розмірі 30 000 грн та 15 000 грн не відповідають вказаним критеріям, оскільки не мають характеру необхідного, не містять обґрунтування обсягу фактичних дій представника заявника, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені з досягненням успішного результату, а їх відшкодування матиме надмірний характер для Державного підприємства «Конярство України».

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову у покладенні заявлених ТОВ «Рост Капітал Активе» до стягнення витрат у розмірі 22 500 грн на Державного підприємства «Конярство України».

Близький за змістом висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладено також у постанові Верховного Суду від 19.04.2023 у справі № 911/2410/13.

Так, при зменшенні витрат на правову допомогу враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спірні правовідносини у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/20852/20, додатковій постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі № 927/153/22).

Відтак, з огляду на наведене, керуючись, зокрема, такими критеріями як обґрунтованість, пропорційність, співмірність та розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи приписи ч. 4 ст. 126 та ч. 5 ст. 129 ГПК України, з огляду на обсяг виконаних робіт адвокатом ТОВ «Рост Капітал Активе», апеляційний суду дійшов висновку, що вимоги ТОВ «Рост Капітал Активе» про покладення на Державного підприємства «Конярство України» витрат на правничу допомогу, які понесені у судах першої та апеляційної інстанціях у розмірі 22 500,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення клопотання ТОВ «Рост Капітал Активе» про стягнення судових витрат у даній справі.

Керуючись ст. ст. 124, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Активе» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Стягнути з Державного підприємства «Конярство України» (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка, буд.1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рост Капітал Активе» (04120, м. Київ, вул. Оболонська Набережна, 1, корп. 2, прим. 219/2; ) 6 067,71 грн судового збору за подання первісного позову, 7 281,26 грн витрат по сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції, 22 500 грн витрат на професійну правничу допомогу, які понесені у судах першої та апеляційної інстанціях.

3. Доручити Господарського суду міста Києва видати наказ.

4. Матеріали справи № 910/21682/15 (910/14603/23) повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до статей 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 09.03.2026.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.М. Остапенко

С.Р. Станік