ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"17" березня 2026 р. Справа № 916/886/26

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу (вх. №913/26 від 12.03.2026) про стягнення заборгованості з боржника Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулося до господарського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 164 440,90 грн.

Подану до суду заяву заявник обґрунтовує неналежним виконанням боржником зобов`язань за договором про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг №40-132-УП/з від 21.01.2026 в частині оплати спожитої у січні 2026 року електричної енергії.

Заявником на підтвердження правомірності заявлених вимог було надано суду копії договору №40-132-УП/з від 21.01.2026 з додатками; рахунку №140-132/1/1 від 01.02.2026, рахунку-розшифровки, листа АТ «ДТЕК Одеські електромережі» від 20.02.2026 про обсяги спожитої боржником електричної енергії у січні 2026 року, виписки по рахунку від 12.02.2026.

Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів заборгованості у розмірі 164 440,90 грн, господарський суд дійшов наступного висновку.

Приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України врегульовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3-4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Господарський суд зазначає, що за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України). Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не випливає виникнення або порушення права грошової вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності порушення його права, наявності прострочення виконання зобов`язання боржником (зокрема, з метою визначення періоду, який знаходиться в межах позовної давності). Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (ст. 15 ГПК України). Так, у випадку встановлення судом обставин, які свідчать про необґрунтованість вимог заявника у певній частині, або мають місце обставини, які свідчать про відсутність безспірності вимог, що є обов`язковою умовою наказного провадження, суд повинен відмовити у видачі наказу. При цьому законом не передбачено обов`язку суду здійснювати перерахунок заявлених вимог та право суду видавати судовий наказ в частині заборгованості, заявленої в межах конкретного виду вимоги, так як у протилежному випадку суд буде здійснювати розгляд вимог у порядку, який притаманний для позовного провадження, що суперечить інституту наказного провадження.

Зі змісту договору про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг №40-132-УП/з від 21.01.2026 можна встановити, що за умовами договору кількість електричної енергії, яку заявник зобов`язався поставити боржнику становить 23 357 кВт*год., ціна договору складає 300 000,00 грн.

Проте згідно з виставленим заявником рахунком №140-132/1/1 від 01.02.2026 обсяг поставленої боржнику електричної енергії у січні 2026 року становить 29 466 кВт*год. на суму 379 526,54 грн.

Таким чином, обсяг поставленої у січні 2026 року електричної енергії відповідно до вказаного рахунку перевищує обсяг та вартість електричної енергії, які Гідрометеорологічний центр Чорного та Азовського морів закупив за договором №40-132-УП/з від 21.01.2026. З огляду на викладене суд зазначає про відсутність підстав для оцінки та дослідження питання правомірності стягнення вартості електричної енергії, спожитої понад визначений договором про закупівлю обсяг, під час розгляду заяви в порядку наказного провадження.

Викладене вище у своїй сукупності дозволяє господарському суду дійти висновку, що з поданої заяви не вбачається порушення права грошової вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» за договором про закупівлю електричної енергії у постачальника універсальних послуг №40-132-УП/з від 21.01.2026 на загальну суму 164 440,90 грн, що є підставою для відмови у видачі судового наказу згідно з п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на заявника відповідно до приписів ст. 151 ГПК України у зв`язку з відмовою у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 147, 148, 151-154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» у задоволенні заяви про видачу судового наказу (вх. №913/26 від 12.03.2026) про стягнення заборгованості з Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя С.П. Желєзна