ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

26.02.2026 м. Харків Справа №905/781/22

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Зайцевій А.А.,

розглянувши скаргу Приватного акціонерного товариства «Грета» за вх. №50/26 від 05.01.2026 на бездіяльність державного виконавця в порядку ст. 3391 Господарського процесуального кодексу України

у справі №905/781/22

за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк»

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Грета»

про стягнення заборгованості в сумі 52 152 429,84 грн,

за участю Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України,

за участю представників:

від позивача (стягувача): Писаренко О.В., адвокат,

від відповідача (боржника, скаржника): Марченко О.І., адвокат,

від органу ДВС: не з`явився,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 27.02.2024 у справі №905/781/22, з урахуванням ухвали від 15.04.2024 про виправлення описки, частково задоволено позов АТ «Таскомбанк»; стягнуто з ПрАТ «Грета» на користь АТ «Таскомбанк» заборгованість за генеральним договором про надання банківських послуг (мультивалютний) №Т09.12.2014К1874 від 27.03.2018 у загальній сумі 47 873 981,03 грн, з яких: 41 758 135,61 грн заборгованість за кредитом, 5 640 652,60 грн заборгованість за відсотками, 475 192,82 грн заборгованість за комісією та витрати зі сплати судового збору в сумі 718 109,72 грн; в іншій частині заявлених вимог відмовлено.

01.04.2024 на виконання вказаного рішення господарським судом видано відповідний наказ.

ПрАТ «Грета» звернулось до суду зі скаргою за вх. №50/26 від 05.01.2026 на бездіяльність державного виконавця в порядку ст. 3391 ГПК України, за змістом якої відповідач (боржник, скаржник) просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вікторії Безручко щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження №79869153;

- зобов`язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Вікторію Безручко винести постанову про закінчення виконавчого провадження №79869153.

В обґрунтування заяви відповідач (боржник, скаржник) зазначає, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває наказ Господарського суду Донецької області від 01.04.2024 у справі №905/781/22 (ВП №79869153). 30.12.2025 він подав державному виконавцю заяву від 26.12.2025 №26/12/25-2 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з вчиненням ним правочинів щодо зарахування взаємних зустрічних вимог згідно заяв про залік взаємних вимог від 17.07.2025 №17/07/25-1, від 14.10.2025 №14/10/25-1, внаслідок чого зобов`язання перед банком виконані в повному обсязі. Але державним виконавцем в порушення ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» не винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у встановлений строк.

15.01.2026 господарським судом постановлено ухвалу, якою призначено розгляд скарги на бездіяльність державного виконавця в судовому засіданні на 26.01.2026; запропоновано учасникам процесу надати до суду письмові позиції щодо скарги.

23.01.2026 за вх. №01-41/629/26 господарський суд одержав заперечення позивача (стягувача) на скаргу на бездіяльність державного виконавця, в якій він просить відмовити в її задоволенні, зазнаючи, що дії державного виконавця є правомірними, оскільки відсутні підстави для закінчення виконавчого провадження №79869153.

26.01.2026 за вх. №378/26 господарський суд одержав заяву державного виконавця Безручко В.В., в якій вона повідомляє, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2025 №517 «Деякі питання міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції» утворено як юридичну особу публічного права міжрегіональний територіальний орган Міністерства юстиції - Харківське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України. Згідно додатку 1 «Перелік адміністративно-територіальних одиниць, на які поширюються повноваження міжрегіональних територіальних органів Мін`юсту» до постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2025 №517 повноваження Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України поширюються на Донецьку, Луганську та Харківську області.

26.01.2026 господарським судом постановлено ухвалу, якою замінено учасника справи у провадженні за скаргою ПрАТ «Грета» на бездіяльність державного виконавця - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції на його правонаступника Харківське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України; продовжено строк розгляду скарги ПрАТ «Грета» на бездіяльність державного виконавця на 20 днів; судове засідання відкладено на 25.02.2026.

29.01.2026 за вх. №01-41/822/26 господарський суд одержав пояснення відповідача (боржника, скаржника), в яких він зазначає, що доводи АТ «Таскомбанк» про правомірність дій державного виконавця є неаргументованими. Наполягає, що правочини ПрАТ «Грета» про залік зустрічних однорідних вимог є чинними та породжують правові наслідки, а саме повне погашення заборгованості ПрАТ «Грета» перед АТ «Таскомбанк» за рішенням Господарського суду Донецької області від 27.02.2024 у справі № 905/781/22.

09.02.2026 за вх. №01-41/1120/26 господарський суд одержав заперечення державного виконавця Безручко В.В. на скаргу, в якій державний виконавець наполягає на відсутності підстав для закінчення виконавчого провадження №79869153 згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження». Зазначає, що у відповідності до п. 21 розд. III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, закінчення виконавчого провадження здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме у разі надходження на рахунок органу державної виконавчої служби / приватного виконавця коштів, стягнутих з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), достатніх для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору / основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника. Державний виконавець зазначає, що станом на 08.02.2026 на рахунок відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України не надходило кошів, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Тому скарга є безпідставною та необґрунтованою.

10.02.2026 за вх. №01-41/1164/26 господарський суд одержав пояснення відповідача (боржника, скаржника), в яких він зазначає, що заперечення державного виконавця ґрунтуються виключно на формальному твердженні про ненадходження коштів на рахунок органу ДВС, однак не враховують правову природу виконання зобов`язання та фактичне припинення грошових зобов`язань боржника. Фактичне припинення зобов`язання, у т.ч. шляхом виконання поза межами виконавчого провадження, за наявності підтверджуючих документів, є самостійною підставою для закінчення виконавчого провадження. Однак, державним виконавцем не надано належної оцінки поданим боржником документам, не здійснено перевірку факту припинення грошового зобов`язання, не вчинено дій для встановлення правових наслідків виконання рішення суду.

Також відповідач (боржник, скаржник) вказує, що заперечення державного виконавця подані у вихідний день без обґрунтування невідкладності такої дії, що є порушенням ст. ст. 18, 19 ЗУ «Про виконавче провадження», а також з порушенням процесуального строку, визначеного для їх подання, у зв`язку з чим є неправомірними та не підлягають врахуванню судом під час розгляду справи відповідно до ст. 118 ГПК України.

23.02.2026 за вх. №01-41/1427/26 господарський суд одержав доповнення до заперечень державного виконавця Безручко В.В., в яких останній зазначає, що у період дії воєнного стану в Україні в умовах відключення електроенергії, нестабільного Інтернету та нестабільної роботи електронного суду заперечення на скаргу на бездіяльність державного виконавця, які були підготовлені у робочий час, державний виконавець надіслав до суду тоді, коли мав таку технічну можливість.

25.02.2026 господарським судом згідно протокольної ухвали відкладено судове засідання на 26.02.2026.

Представник відповідача (боржника, скаржника) в судовому засіданні 26.02.2026 скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник позивача (стягувача) в судовому засіданні 26.02.2026 просив відмовити у задоволенні скарги.

Державний виконавець у судове засідання 26.02.2026 не з`явився, в запереченнях за вх. №01-41/1120/26 від 09.02.2026 просив розглядати скаргу без його участі.

У судовому засіданні 26.02.2026 господарським судом проголошено скорочену ухвалу (вступну та резолютивну частини ухвали).

Дослідивши матеріали скарги та заслухавши пояснення позивача (стягувача) та відповідача (боржника, скаржника), суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

За приписами ч. 1 ст.18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

В силу ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 339 ГПК України).

Згідно зі ст. 3391, ч. 1 ст. 341 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Спеціальним нормативним актом з питань виконання судового рішення є ЗУ «Про виконавче провадження», яким врегульовані питання щодо порядку, умов та підстав здійснення виконавчого провадження з примусового виконання рішень. Поряд з цим, ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Статтею 1 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Приписами ст. 3 ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» встановлено, що завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 21 розд. III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 визначено, що закінчення виконавчого провадження здійснюється за наявності підстав та в порядку, визначеному в ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» визначені підстави, за яких виконавче провадження підлягає закінченню. Зокрема, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Виконавче провадження також підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Частиною 2 ст. 328 ГПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (ч. 2 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Отже, державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення, на виконання якого було видано виконавчий документ. Підставою закінчення виконавчого провадження відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» є факт виконання рішення суду у повному обсязі та у спосіб, зазначений у відповідному виконавчому документі.

При цьому, перед прийняттям постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець зобов`язаний встановити факт виконання відповідного рішення боржником, зокрема, шляхом отримання від боржника доказів його виконання.

Як свідчать матеріали справи та відомості з АСВП, 23.12.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Безручко В.В. відкрито виконавче провадження №79869153 з примусового виконання наказу Господарського суду Донецької області від 01.04.2024 у справі №905/781/22 про стягнення з ПрАТ «Грета» на користь АТ «Таскомбанк» заборгованості за генеральним договором про надання банківських послуг (мультивалютний) №Т 09.12.2014 К 1874 від 27.03.2018 у загальній сумі 47 873 981,03 грн, з яких: 41 758 135,61 грн - заборгованість за кредитом, 5 640 652,60 грн - заборгованість за відсотками, 475 192,82 грн - заборгованість за комісією, а також витрат зі сплати судового збору в сумі 718 109,72 грн.

23.12.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Безручко В.В. в межах виконавчого провадження №79869153 винесено постанови про арешт коштів, майна боржника, про розшук майна боржника.

За відомостями з АСВП виконавче провадження №79869153 з виконання наказу Господарського суду Донецької області від 01.04.2024 у справі №905/781/22 станом на час розгляду судом скарги перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

30.12.2025 ПрАТ «Грета» направило державному виконавцю заяву від 26.12.2025 №26/12/25-2 про закінчення виконавчого провадження та скасування стягнення виконавчого збору, арешту майна та коштів, в якій, посилаючись на ч. 7 ст. 27, п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», та зазначаючи про фактичне виконання рішення Господарського суду Донецької області від 27.02.2024 по справі №905/781/22, просило в день отримання цієї заяви винести постанову про закінчення виконавчого провадження №79869153, якою: закінчити виконавче провадження №79869153; повернути наказ Господарського суду Донецької області від 01.04.2024, який був виданий на виконання рішення Господарського суду Донецької області від 27.02.2024 по справі №905/781/22 до Господарського суду Донецької області; скасувати стягнення виконавчого збору; зняти арешт, накладеней на майно (кошти) боржника; виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників, скасувати інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення.

В заяві ПрАТ «Грета» зазначає, що вчинило правочин з АТ «Таскомбанк», а саме залік зустрічних взаємних вимог:

- згідно з заявою від 17.07.2025 № 17/07/25-1 на суму 42 476 245,33 грн, з яких: 41 758 135,61 грн заборгованість за договором за «тілом кредиту», 718 109,72 грн - заборгованість за судовим збором за рішенням суду;

- згідно з заявою від 14.10.2025 № 14/10/25-1 на суму 6 115 845,42 грн, з яких: 5 640 652,60 грн - заборгованість за відсотками, 475 192,82 грн - заборгованість за комісією.

До заяви ПрАТ «Грета» додані копії заяв про залік взаємних зустрічних вимог від 17.07.2025 №17/07/25-1, від 14.10.2025 №14/10/25-1 та висновків експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» №25207 та №25209 від 21.03.2024, №25126/252201 від 25.03.2024.

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України листом від 08.01.2026 №1/670вих. повідомив ПрАТ «Грета», що на рахунок відділу не надходили грошові кошти, достатні для задоволення вимог стягувача, стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, а тому підстави для закриття виконавчого провадження №79869153 та зняття арешту з майна боржника відсутні.

За приписами ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Тобто, державний виконавець позбавлений права самостійно обирати моделі поведінки при виконанні судових рішень, якщо таке право прямо не передбачено законодавством. Виконуючи судове рішення, державний виконавець зобов`язаний вчинити дії, які необхідні для того, щоб визнане судом та визначене у виконавчому документі зобов`язання було виконане у встановлений судом спосіб.

Постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» виноситься державним виконавцем у разі надходження на рахунок органу державної виконавчої служби / приватного виконавця коштів, стягнутих з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), достатніх для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору / основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника (п. 21 розд. III Інструкції з організації примусового виконання рішень).

Тобто, підставою для винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження в порядку п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» є саме факт виконання рішення суду у повному обсязі і таким чином, як це визначено відповідно до виконавчого документа (правовий висновок у постановах Верховного Суду від 13.05.2020 у справі №904/1209/18, від 01.10.2020 у справі №914/3703/15, від 16.01.2021 у справі №910/4071/17).

При цьому, положеннями ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець не наділений компетенцією встановлювати факт відсутності/припинення обов`язку боржника за виконавчим документом у спосіб, не передбачений таким виконавчим документом (постанова Верховного Суду від 04.11.2021 у справі №824/67/20).

Правовий висновок про відсутність у виконавця повноважень на закриття виконавчого провадження в порядку п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» на підставі висновку про фактичне виконання боржником рішення суду про стягнення коштів шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за відсутності підтвердження стягувачем факту припинення зобов`язання викладений Верховним Судом у постановах від 13.05.2020 у справі №904/1209/18, від 01.10.2020 у справі №914/3703/15, від 16.01.2021 у справі №910/4071/17.

Таким чином, у державного виконавця були відсутні повноваження щодо самостійного встановлення факту припинення обов`язку ПрАТ «Грета» перед АТ «Таскомбанк» на підставі заяв про залік взаємних зустрічних вимог від 17.07.2025 № 17/07/25-1, від 14.10.2025 № 14/10/25-1.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що ПрАТ «Грета» при зверненні до державного виконавця з заявою про закриття виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» не надало доказів фактичного повного виконання рішення за наказом Господарського суду Донецької області від 01.04.2024 у справі №905/781/22, зокрема, документального підтвердження перерахування на рахунок АТ «Таскомбанк» грошових коштів в загальній сумі 47 873 981,03 грн, з яких: 41 758 135,61 грн - заборгованість за кредитом, 5 640 652,60 грн - заборгованість за відсотками, 475 192,82 - грн заборгованість за комісією, а також витрат зі сплати судового збору в сумі 718 109,72 грн та виконавчого збору /основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, а АТ «Таскомбанк» не підтвердило фактів припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог та відсутності заборгованості, у державного виконавця були відсутні правові підстави для прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження №79869153 згідно з п. 9 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», а відповідно й для вчинення інших процесуальних дій за наслідками закінчення виконавчого провадження, передбачених ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження».

Крім того, суд зауважує, що станом на час звернення ПрАТ «Грета» до органу ДВС з заявою про закінчення виконавчого провадження, як і на час розгляду скарги, наказ Господарського суду Донецької області від 01.04.2024 у справі №905/781/22 не був визнаний таким, що не підлягає виконанню повністю або частково в порядку ст. 328 ГПК України, що свідчить про відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження №79869153 відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» та повернення виконавчого збору в порядку ч. 7 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження».

Одночасно, за результатами розгляду заяви ПрАТ «Грета» за вх. №112/26 від 09.01.2026 про визнання наказу Господарського суду Донецької області від 01.04.2024 у справі №905/781/22 таким, що не підлягає виконанню, 26.02.2026 господарським судом постановлено ухвалу, якою відмовлено у її задоволенні.

Відповідно до ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, з огляду на те, що відповідачем (боржником, скаржником) не доведено, а судом не встановлено допущення державним виконавцем порушень вимог чинного законодавства під час розгляду заяви ПрАТ «Грета» від 26.12.2025 №26/12/25-2 про закінчення виконавчого провадження, господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість скарги ПрАТ «Грета» на бездіяльність державного виконавця під час виконання наказу Господарського суду Донецької області від 01.04.2024 у справі №905/781/22 та про відмову у її задоволенні.

Щодо доводів відповідача (боржника, скаржника) про порушення державним виконавцем приписів законодавства під час подання заперечень за вх. №01-41/1120/26 від 09.02.2026 суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

15.01.2026 господарським судом постановлено ухвалу, якою, зокрема, запропоновано органу державної виконавчої служби надати до суду письмові позиції щодо скарги ПрАТ «Грета» на бездіяльність державного виконавця.

При цьому, строк на надання такої письмової позиції судом в ухвалі від 15.01.2026 не встановлювася.

Положеннями ГПК України також не встановлено строку для надання учасникам процесу пояснень, заперечень тощо під час розгляду судом заяв / скарг в порядку судового контролю за виконанням судових рішень у господарських справах.

Отже, доводи відповідача (боржника, скаржника) про подання державним виконавцем заперечень за вх. №01-41/1120/26 від 09.02.2026 з порушенням процесуального строку, встановленого на їх подання, є безпідставними.

Посилання відповідача (боржника, скаржника) на порушення державним виконавцем при поданні заперечень за вх. 01-41/1120/26 від 09.02.2026 (які сформовані в системі «Електронний суд» 08.02.2026) положень ЗУ «Про виконавче провадження» також є безпідставними, оскільки подання до суду заяв по суті справи не є виконавчими діями та регулюється нормами ГПК України, Положенням про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затв. рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21, відповідно до п. 39 розд. ІІІ якого документи, що надійшли через Електронний суд, реєструються судами, іншими органами та установами в системі правосуддя в день їх надходження упродовж робочого дня або не пізніше наступного робочого дня, якщо документ надійшов у неробочий час, за загальними правилами реєстрації вхідної кореспонденції, визначеними Положенням про автоматизовану систему документообігу суду та відповідними інструкціями з діловодства в судах чи в інших органах та установах у системі правосуддя.

Повна ухвала складена з перевищенням встановленого законом строку з об`єктивних причин, пов`язаних з дією воєнного стану на території України, поточною ситуацією у м. Харків, який є прифронтовим містом, особливим режимом роботи суду в умовах воєнного стану (дистанційний (віддалений) режим роботи суду або в приміщенні суду (за необхідності та в умовах безпеки), обмежений доступ до приміщення суду).

Керуючись ст. ст. 234, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Приватному акціонерному товариству «Грета» у задоволенні скарги за вх.№50/26 від 05.01.2026 на бездіяльність державного виконавця під час виконання наказу Господарського суду Донецької області від 01.04.2024 у справі №905/781/22.

Ухвала набирає законної сили 26.02.2026 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повна ухвала складена 05.03.2026.

Суддя Л.В. Ніколаєва