ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" лютого 2026 р. м. Київ Справа № 911/1643/25

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши матеріали справи

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю УКРСПЕЦПАРК, м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича, м. Харків

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Головного управління Національної поліції у м. Києві, м. Київ

про зобов`язання вчинити дії

та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю УКРСПЕЦПАРК, м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Головного управління Національної поліції у м. Києві, м. Київ

про усунення перешкод у користуванні майном

секретар судового засідання А.В.Юлдашева

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) не з`явився

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) Яценко А.О.

від третьої особи Безух О.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області (далі - суд) через систему Електронний суд надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю УКРСПЕЦПАРК б/н від 14.05.2025 року (вх. №5857 від 15.05.2025) до Фізичної особи підприємця Василевського Віктора Яковича про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 02.06.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1643/25 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 01.07.2025 року. Відповідно до статті 50 Господарського процесуального кодексу України, залучено Головне управління Національної поліції у м. Києві до участі у справі №911/1643/25 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача.

До суду від третьої особи через систему Електронний суд надійшли пояснення б/н від 16.06.2025 року (вх. №8296/25 від 16.06.2025) третьої особи щодо позову або відзиву, в яких третя особа підтримує подану позовну заяву.

Також, від відповідача через систему Електронний суд надійшла заява №30/06/2025 від 30.06.2025 року (вх. №9107/25 від 30.06.2025) про відкладення підготовчого засідання, продовження процесуальних строків у справі №911/1643/25, в якому відповідач просить суд відкласти підготовче засідання, оголосити перерву у засіданні, призначеному у справі №911/1643/25 на 01.07.2025, на іншу дату, з метою надання Відповідачу часу для підготовки та подання до суду заяв, клопотань, відзиву з додатками, зустрічного позову. Продовжити строк на подання відзиву на позов до 14.08.2025 включно та продовжити строк для подання зустрічного позову, заяв, клопотань, що мають вирішуватись у підготовчому провадженні, - до 14.08.2025 року включно.

Представник позивача засобами мобільного зв`язку повідомив суд про свою неявку у судове засідання 01.07.2025 року.

У судовому засіданні 01.07.2025 року представник відповідача надала пояснення щодо заяви про продовження процесуальних строків та просила суд її задовольнити.

Ухвалою суду від 01.07.2025 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №911/1643/25 на тридцять днів. Продовжено відповідачу строк на подання відзиву на позов (зустрічного позову), встановивши строк для подачі відзиву до 14.08.2025 року. Відкладено підготовче засідання на 09.09.2025 року.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 12.08.2025 року (вх. №5169/25 від 14.08.2025), в якому відповідач проти позову заперечує. До відзиву відповідачем долучено заяву б/н від 12.08.2025 року (вх. №5522/25 від 14.08.2025) про витребування доказів.

Також, від відповідача через систему Електронний суд надійшла заява б/н від 15.08.2025 року (вх. №11269/25 від 15.08.2025) щодо статусу третьої особи у справі.

До суду від відповідача надійшла зустрічна позовна заява б/н від 13.08.2025 року (вх. №5186/25 від 15.08.2025) до Товариства з обмеженою відповідальністю УКРСПЕЦПАРК, в якій відповідач просить усунути перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні належною йому земельною ділянкою кадастровий номер :03:004:0028, по вул. Броварській, 4, с. Проліски в Бориспільському районі Київської області.

Ухвалою суду від 08.09.2025 року зустрічну позовну заяву Фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича б/н від 13.08.2025 року (вх. №5186/25 від 15.08.2025) до Товариства з обмеженою відповідальністю УКРСПЕЦПАРК про витребування земельної ділянки, виселення та зобов`язання вчинити певні дії у справі №911/1643/25 залишено без руху.

Ухвалою суду від 09.09.2025 року клопотання відповідача про витребування доказів задоволено частково. Відкладено підготовче засідання на 21.10.2025 року.

До суду від відповідача надійшов зустрічний позов б/н від 16.09.2025 року (вх. №5902/25 від 19.09.2025) змінений на виконання ухвали суду від 08.09.2025 року. У поданому зустрічному позові б/н від 16.09.2025 року (вх. №5902/25 від 19.09.2025) відповідач також просить продовжити йому строк на подання додаткових доказів.

Ухвалою суду від 19.09.2025 року прийнято зустрічну позовну заяву Фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича б/н від 13.08.2025 року (вх. №5186/25 від 15.08.2025) до Товариства з обмеженою відповідальністю УКРСПЕЦПАРК про усунення перешкод у користуванні майном до спільного розгляду з первісним позовом. Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Відкладено розгляд клопотання Фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича про продовження строку на подання доказів. Призначено судове засідання для спільного розгляду зустрічного позову разом із первісним позовом на 21.10.2025 року.

До суду від відповідача за первісним позовом через систему Електронний суд надійшла заява б/н від 11.10.2025 року (вх. №14058/25 від 13.10.2025).

До суду від позивача за первісним позовом через систему Електронний суд надійшло клопотання б/н від 20.10.2025 року (вх. №14558/25 від 21.10.2025) про відкладення розгляду справи та продовження строку підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 21.10.2025 відкладено підготовче засідання на 25.11.2025.

До суду через систему Електронний суд від позивача за первісним позовом надійшла заява б/н від 25.11.2025 про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 25.11.2025 року відкладено підготовче засідання на 16.12.2025 року.

До суду через систему «Електронний суд» від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) надійшла заява б/н від 15.12.2025 (вх. №17639/25 від 16.12.2025) про залишення без розгляду первісної позовної заяви, вирішення питання про повернення судового збору та відкладення підготовчого засідання з розгляду зустрічної позовної заяви. Ухвалою суду від 16.12.2025 року заяву позивача за первісним позовом б/н від 15.12.2025 (вх. №17639/25 від 16.12.2025) про залишення первісного позову без розгляду задоволено; первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю УКРСПЕЦПАРК до Фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача - Головного управління Національної поліції у м. Києві про зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду; відкладено підготовче засідання на 10.02.2026 року.

До суду від позивача за зустрічним позовом через систему «Електронний суд» надійшла заява б/н від 08.01.2026 року (вх. №37 від 08.01.2026) про відмову від зустрічного позову та про розподіл судових витрат в частині зустрічного позову.

Відповідач за зустрічним позовом, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у судове засідання 10.02.2026 року не з`явився, заперечень щодо розміру витрат позивача за зустрічним позовом на правничу допомогу не подав.

Представник позивача за зустрічним позовом у судовому засіданні 10.02.2026 року вимоги заяви про відмову від зустрічного позову підтримав та просив покласти на відповідача за зустрічним позовом витрати на правничу допомогу у сумі 200000,00 грн.

Представник третьої особи у судовому засіданні 10.02.2026 заперечив проти розміру витрат на правничу допомогу позивача за зустрічним позовом.

Розглянувши у судовому засіданні 10.02.2026 року заяву б/н від 08.01.2026 року (вх. №37 від 08.01.2026) про відмову від зустрічного позову судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Відповідно до ч. 3 ст. 191 ГПК України, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Судом встановлено, що заява позивача за зустрічним позовом б/н від 08.01.2026 року (вх. №37 від 08.01.2026) підписана його представником адвокатом Яценком Віктором Яковичем.

На підтвердження повноважень адвоката Яценка Віктора Яковича до матеріалів справи додано ордер серії АХ №1265571 від 02.07.2025, в якому зазначено, що договором про надання правничої допомоги повноваження адвоката не обмежуються.

Таким чином, господарський суд, розглянувши заяву позивача за зустрічним позовом про відмову від зустрічного позову, перевіривши повноваження особи, яка підписала заяву про відмову від зустрічного позову, на вчинення таких дій та визнавши, що така заява не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів, приймає таку відмову від зустрічного позову і вважає за необхідне закрити провадження у справі №911/1643/25 в частині зустрічних позовних вимог.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України, суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Таким чином, оскільки, позивач за зустрічним позовом відмовився від зустрічного позову та таку відмову прийнято судом, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі №911/1643/25, про що постановляє відповідну ухвалу.

Крім того, в поданій заяві б/н від 08.01.2026 року (вх. №37 від 08.01.2026) про відмову від зустрічного позову позивач за зустрічним позовом просить суд здійснити розподіл судових витрат позивача за зустрічних позовом, а саме, стягнути з відповідача за зустрічним позовом витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 200000,00 грн.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Приписами ч. 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідну заяву, в порядку частини 8 ст. 129 ГПК України, позивач за зустрічним позовом зробив безпосередньо у зустрічній позовній заяві.

За таких обставин, позивачем за зустрічним позовом дотримано вимоги ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 16 ГПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, між Адвокатським бюро «Андрій Яценко» (за договором адвокатське бюро) та Василевським Віктором Яковичем (за договором клієнт) 02.07.2025 року укладено Додатковий договір №1 від 02.07.2025 до Договору про надання професійно правничої/правової допомоги від 02.07.2025 (далі Додатковий договір), згідно п. 1 якого, Адвокатське бюро надає Клієнту професійну правничу/правову допомогу з представництва та захисту Клієнта за наступним напрямком (дорученням): подання зустрічного позову від імені Клієнта в Господарський суд Київської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецпарк» (Код 39893605), справа №911/1643/25.

Види надаваємої правової/професійної правничої допомоги зі сторони Адвокатського бюро "Андрій Яценко" на користь Клієнта: підготовка та подання зустрічного позову (з додатками) від імені ФОП Василевського В.Я. до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецпарк», №911/1643/25; представництво та участь у судових засіданнях в суді першої інстанції незалежно від кількості та тривалості з розгляду зустрічної позовної заяви Клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецпарк» у справі №911/1643/25; ??складання заяв/клопотань з процесуальних питань з приводу розгляду зустрічної позовної заяви Клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецпарк»; складання запитів, звернень для підготовки і подачі до суду заяв (клопотань) з питань зустрічної позовної заяви; складання при необхідності письмових заяв, заперечень, доводів, пояснень, тощо з питань зустрічної позовної заяви. Правова підстава для укладення цієї додаткової угоди: ст.ст. 123-130 ГПК України, Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", інші акти законодавства (п. 2 Додаткового договору).

Згідно п. 3 Додаткової угоди, тарифи за надання професійної правничої (правової) допомоги з питань, визначених у п.1, 2 цього Договору: 200000,00 грн. - фіксований тариф за представництво та захист Клієнта у суді першої інстанції з питання подання і розгляду зустрічної позовної заяви Клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецпарк», Код 39893605.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем за зустрічним позовом надано копію Додаткового договору №1 від 02.07.2025 до Договору про надання професійно правничої/правової допомоги від 02.07.2025, ордеру Серія АХ №1265571 від 02.07.2025, Акту приймання-передачі виконаних робіт/послуг із надання професійної правничої/правової допомоги від 06.01.2026 року.

Згідно ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ст. 19 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може з

Згідно правової позиції Верховного Суду викладеної у постановах від 26.11.2020 у справі №922/1948/19, від 12.08.2020 у справі №916/2598/19, від 30.07.2019 у справі №911/1394/18, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі №638/7748/18.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також, критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п. 269). (Аналогічна правова позиція викладена у постанові вищого господарського суду України від 22.11.2017 року у справі №914/434/17).

Суд також зауважує, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами, до правової допомоги належать й консультації, роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво в судах тощо (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16).

Варто також зазначити, що згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду у справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Відповідно до ч. 6 ст. 126 ГПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З урахуванням викладеного, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі №911/471/19).

З наданого до матеріалів справи Акту приймання-передачі виконаних робіт/послуг із надання професійної правничої/правової допомоги від 06.01.2026 року вбачається, що адвокатське бюро надало, а позивач за зустрічним позовом прийняв юридичні послуги, загальна вартість яких складає 200000,00 грн. Зазначений акт підписано представниками обох сторін, у вказаному акті наведено перелік та обсяги послуг, що надавались адвокатом позивачу за зустрічним позовом, їх загальну вартість.

Отже, наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються обставини надання позивачу за зустрічним позовом адвокатським бюро професійної правничої допомоги, у зв`язку з чим, зазначені витрати є витратами на професійну правничу допомогу та, відповідно, є судовими витратами в розумінні ст. 123 ГПК України.

Дослідивши додані до заяви про розподіл судових витрат документи, а також ті, що містяться в матеріалах справи, суд вважає підтвердженою належними та допустимими доказами суму судових витрат на професійну правову допомогу у розмірі 200000,00 грн., надану позивачу за зустрічним позовом адвокатським бюро «Андрій Яценко».

Клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката від відповідача за зустрічним позовом не надходило.

Щодо заперечень третьої особи стосовно розміру витрат позивача за зустрічним позовом на оплату правничої допомоги адвоката суд зазначає.

Судом встановлено, що належних доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката у справі, сторонами не надано, у зв`язку з чим, суд вважає, що третьою особою не доведено у відповідності до ч. 6 ст. 126 ГПК України неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката складності справи.

При цьому, саме лише посилання на неспівмірність витрат та незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви відповідача за первісним позовом про розподіл судових витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.05.2020 року у справі №910/5410/19.

Суд звертає увагу третьої особи на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі №923/726/18, від 26.02.2020 у справі №910/14371/18, згідно якої зазначено, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Також, судом враховано, що договором сторони погодили фіксований розмір вартості наданих послуг та, крім того, подані позивачем за зустрічним позовом документи дозволяють встановити зміст, обсяг та вартість наданих послуг (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.05.2019 у справі № 823/2638/18).

Згідно ч. 5 ст. 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 зазначено, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Тобто, «суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони» та «суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачем відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, що фактично відповідає висновку, викладеному у вищевказаній постанові.

При цьому, у постанові Верховного Суду від 05.10.2021 року у справі №907/746/17 акцентовано увагу на тому, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, встановленого ч. 4 ст. 129 ГПК України, визначено також ч.ч. 6, 7, 9 ст. 129 ГПК України. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також, критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited"проти України", рішення у справі "Баришевський проти України", рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України", рішення у справі "Двойних проти України", рішення у справі "Меріт проти України").

Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст.ст. 126, 129 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18.

Судом враховано, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (аналогічна правова позиція викладена в постановах постановах Верховного Суду від 04.10.2021 у справі №640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19)

У даному випадку суд враховує наступні критерії визначення розміру витрат на правову допомогу: немайновий характер спору; категорію справи, яка віднесена; розгляд справи у загальному позовному провадженні; кількість судових засідань та присутність на них представника позивача за зустрічним позовом; час та обсяг виконаних адвокатом робіт для надання правничої допомоги (підготовки зустрічного позову, клопотань, пояснень, заперечень); розгляд спору по суті не відбувся; розгляд справи закінчився у підготовчому засіданні у зв`язку із подачею позивачем за зустрічним позовом заяви про відмову від зустрічного позову та закриттям провадження у справі №911/1643/25.

Викладене, на думку суду, свідчить що заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу ФОП Василевського В.Я., є непропорційним до предмета спірних правовідносин, а тому, покладення на ТОВ «УКРСПЕЦПАРК» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 200000,00 грн. є надмірним.

За таких обставин, встановивши невідповідність заявлених позивачем за зустрічним позовом витрат на професійну правничу допомогу вимогам щодо співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмету спору, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат заявника на правничу допомогу з 200000,00 грн. до 10000,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а втрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи те, що позивач за зустрічним позовом у даній справі не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем за зустрічним позовом після пред`явлення зустрічного позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 46, 126, 129, 130, 191, 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Прийняти відмову Фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича б/н від 08.01.2026 (вх. №37 від 08.01.2026) від зустрічного позову.

2. Провадження у справі №911/1643/25 в частині позовних вимог за зустрічним позовом закрити.

3.Заяву позивача за зустрічним позовом - Фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича б/н від 08.01.2026 (вх. №37 від 08.01.2026) щодо розподілу судових витрат задовольнити частково.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю УКРСПЕЦПАРК (02160, м. Київ, вул. Фанерна, буд. 4, ) на користь Фізичної особи-підприємця Василевського Віктора Яковича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. витрат на правничу (правову) допомогу.

5. В іншій частині відмовити.

6. Видати наказ після набрання ухвалою законної сили.

7. Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту її складення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання апеляційної скарги з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Даті виготовлення повної ухвали 03.03.2026 року.

Суддя Д.Г. Заєць