УХВАЛА

м. Київ

26.02.2026Справа № 910/16252/25

За позовом Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України

до 1) Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області

2) Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ"

в особі Філії Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 1"

про визнання реєстраційних дій незаконними та визнання права власності

Суддя Удалова О.Г.

Секретар судового засідання Літовка М.В.

За участі представників учасників справи:

від позивача Колода Є.Г.

від відповідача-1 не з`явився

від відповідача-2 Уманець С.Г.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Міністерство економіки, довкілля та сільського господарства України (далі - позивач) до Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (далі - відповідач-1) та Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ" в особі Філії Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 1" (далі - відповідач-2), в якому просить суд:

- визнати вчинення реєстраційних дій АТ "ДПЗКУ" в частині звернення до державного реєстратора Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області щодо реєстрації державного майна за АТ "ДПЗКУ" незаконними;

- визнати незаконними дії державного реєстратора Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Шилової Наталії Юріївни щодо реєстрації державного майна за АТ "ДПЗКУ" та скасувати Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39813252 від 22.02.2018;

- визнати за державою Україна в особі Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України () право власності на нерухоме майно - комплекс будівель, загальною площею 8930,4 кв. м., розташований за адресою: Кіровоградська обл., Кіровоградський р., с. Медерове, вулиця Лісова, будинок 1, що складається з Нежитлового приміщення (склад № 1) - літ. А; прибудови - літ. а; нежитлового приміщення (склад № 2) - літ. Б; прибудови - літ. б; вагової вагонної - літ. БІ; нежитлового приміщення (склад № 10); нежитлового приміщення (склад № 11) - літ. Г; нежитлового приміщення (склад № 3); нежитлового приміщення (склад № 0 - літ. Е; нежитлового приміщення(гараж) - літ. Ж;адміністративної будівлі - літ. 3; клубу - літ. И; технологічної будівлі(МОБ) - літ. Л; відвантажувального відділення - літ. М; технологічної будівлі(зерносушарка) - літ. Н; АЗС - літ. О; автовагової - літ. П; автовагової - літ. Р; автовагової - літ.С; нежитлової будівлі(лабораторія) - літ. Т; нежитлової будівлі(душова) - літ. У; прибудови - літ. У; насосної - літ. Ф; башти Рожновського - літ. Ф1; сараю - літ. X; трансформаторної - літ. Ч; нежитлового приміщення(склад) - літ. Ш; приймального відділення автотранспорту - літ. Щ; вбиральні - літ. Ю; нежитлового приміщення(склад № 8) - літ. Я; майданчика ПММ - 1; технологічної ємкості - II; естакади - III; залізничної колії - IV; технологічної споруди ЗАВ - У,УІ; ворота - літ. хвіртки - літ. № 4; огорожи - літ. № 5, № 6. за реєстраційним номером 225.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.01.2026 позовну заяву залишено без руху, а також встановлено позивачу строк для усунення недоліків шляхом зазначення вартості майна, на яке позивач просить визнати право власності; доказів сплати судового збору за позовну вимогу майнового характеру.

09.01.2026 позивачем подано заяву про усунення недоліків, в якій вказано, що станом на момент звернення до суду з даним позовом невідома вартість майна, вимога про визнання права власності на яке заявлена в даному позові, у зв`язку з чим позивач просить витребувати в АТ "ДПЗКУ" інформацію щодо дійсної вартості майна, яке є предметом позову, а у разі відсутності такої інформації - довідку про балансову вартість спірного майна станом на останню звітну дату для остаточного розрахунку розміру судового збору.

Ухвалою суду від 14.01.2026 відкрито провадження у справі № 910/16252/25 за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 12.02.2026, а також встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій.

У підготовчому судовому засіданні 12.02.2026 предстаником позивача заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи та намір подати додаткові документи

Протокольною ухвалою від 12.02.2026 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 26.02.2026.

23.02.2026 від Акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» надійшли письмові пояснення, які фактично є відзивом на позов.

Заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що вказаний позов підлягає передачі до іншого суду за підсудністю, зважаючи на наступне.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач вказує на те, що спірне майно є об`єктом державної власності, управління яким здійснюється Міністерством економіки, довкілля та сільського господарства України, однак за наслідками протиправних дій відповідачів вибуло з державної власності за відсутності правових підстав для цього, що свідчить про посягання на об`єкти, які є власністю українського народу та перебувають під особливою правовою охороною держави. Тому, реалізуючи повноваження щодо управління об`єктами державної власності, позивач вважає за необхідне вжити заходів для захисту інтересів держави та відшкодування завданих збитків шляхом повернення спірного майна до державної власності, що, на його переконання, можливо шляхом задоволення заявлених позовних вимог.

За наслідками розгляду позовних матеріалів Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України судом було виявлено, що поданий позов не відноситься до територіальної юрисдикції Господарського суду міста Києва, а тому підлягає передачі для розгляду іншому суду з огляду на наступне.

Положеннями статті 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Тотожні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Порядок визначення територіальної підсудності господарських справ, закріплений в статтях 27-30 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких підсудність визначається за предметними і територіальними ознаками.

Частиною 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України встановлено виключну підсудність справ та передбачено, що спори, що виникають з приводу нерухомого майна розглядаються господарським судом за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Як зазначено в постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №460/4286/16-ц та від 16.05.2018 у справі №640/16548/16-ц, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 Цивільного кодексу України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Аналогічну правову позицію щодо застосування положень цивільного та господарського процесуального законодавства України про виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18 та у постанові Верховного Суду від 18.07.2024 у справі № 917/209/24.

Згідно з положеннями статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

За визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука "з приводу" означає "у зв`язку з чим-небудь", тому словосполучення "з приводу нерухомого майна" треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном.

Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору.

Отже, слід дійти висновку, що за правилами Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Подібні висновки щодо застосування правила виключної підсудності спорів щодо нерухомого майна викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 та від 16.02.2021 по справі № 911/2390/18, а також у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 910/6644/18, від 07.06.2022 у справі № 922/1010/21 та від 27.09.2022 у справі № 922/423/19.

Згідно з частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки спір за поданим позовом стосується захисту порушених прав держави України на нерухоме майно шляхом скасування дій, за яких воно вибуло з державної власності, та визнання прав власності на нього за державою Україна, то цей позов повинен розглядатися за правилами виключної підсудності, встановленими частиною 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України (за місцезнаходженням нерухомого майна), а тому підлягає передачі за підсудністю до Господарського суду Кіровоградської області.

Суд звертає увагу позивача на невірність визначення підсудності поданого позову згідно з приписами ч. 2 ст. 29, ч. 6 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України, адже альтернативна підсудність можлива за відсутності підстав для виключної підсудності, а даний спір, виходячи з його нормативно-правового обґрунтування та безпосереднього предмету не належить до спорів, що виникають з корпоративних відносин, оскільки спрямований саме на захист майнових прав держави щодо спірного нерухомого майна, а не належних їй корпоративних прав в статутному капіталі відповідача 2, управителем яких є позивач.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо, зокрема, справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За таких обставин, позовні матеріали підлягають направленню до Господарського суду Кіровоградської області.

Керуючись статтями 30, 31, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Направити матеріали справи за позовом Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України до Великосеверинівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області, Акціонерного товариства "ДЕРЖАВНА ПРОДОВОЛЬЧО-ЗЕРНОВА КОРПОРАЦІЯ УКРАЇНИ" в особі Філії Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 1" про визнання реєстраційних дій незаконними та визнання права власності до Господарського суду Кіровоградської області (вулиця В`ячеслава Чорновола, 29/32, Кропивницький, Кіровоградська область, 25000).

Ухвала набрала законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. Повний текст ухвали підписано 10.03.2026.

Суддя О.Г. Удалова