ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"03" березня 2026 р. Справа № 920/1503/25

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Колесник Р.М. розглянувши матеріали апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Курський 119»

на рішення Господарського суду Сумської області від 21.01.2026 (повний текст рішення складено 26.01.2026)

у справі № 920/1503/25 (суддя - Короленко В.Л.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енера Суми»

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Курський 119»

прo стягнення 277909,36 гривень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Суми» 29.10.2025 звернулося до Господарського суду Сумської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Курський 119» про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 277909,36 гривень.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 21.01.2026 позов задоволено повністю, крім того стягнуто 2422,40 гривень судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСББ «Проспект Курський 119» звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Крім того, разом з апеляційною скаргою скаржником подано до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке мотивоване тяжким матеріальним становищем скаржника та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке в свою чергу мотивоване хворобою керівника скаржника.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Лише факт подання стороною заяви про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду поновити цей строк, оскільки заява про поновлення строку для подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 119 ГПК України повинна містити обґрунтування поважності причин пропуску цього строку.

У даному випадку, повний текст оскаржуваного рішення складено 26.01.2026 та доставлено до електронного кабінету скаржника в той самий день. Таким чином, відповідно до положень ст. 256 ГПК України останній день двадцятиденного строку на апеляційне оскарження рішення припадає на 16.02.2026.

Так, скаржник в якості підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження посилається на перебування свого керівника ОСОБА_1 на лікарняному з 09.02.2026 по 24.02.2026 , що на його думку унеможливлювало своєчасне звернення до суду з апеляційною скаргою.

Вищевказані обставини скаржник підтверджує медичними висновками про тимчасову непрацездатність від 09.02.2026 - дійсний до 16.02.2026, від 16.02.2026 - дійсний до 20.02.2026 та від 20.02.2026 - дійсний до 24.02.2026.

Отже, період тимчасової непрацездатності керівника скаржника не охоплює всього періоду строку апеляційного оскарження, в межах якого скаржник мав право подати апеляційну скаргу.

Обов`язок з доведення поважності причини пропуску покладається на заявника в порядку ст. ст. 73, 76-79 ГПК України.

Отже, у разі звернення з апеляційною скаргою на судове рішення з порушенням встановлених строків його оскарження особа, яка звертається з цією скаргою, у клопотанні про поновлення строку має навести причини, підтверджені відповідними доказами, які перешкоджали їй звернутися з апеляційною скаргою у межах встановленого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження.

Оцінюючи доводи скаржника про тимчасову непрацездатність, суд вказує, що скаржник не зазначає яким чином така обставина слугувала перешкодою для подання апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на викладене, суд визнає неповажними підстави, викладені скаржником в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, а тому скаржнику для дотримання вимог ч. 3 ст. 260 ГПК України необхідно вказати інші підстави для поновлення строку.

Щодо клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Скаржник мотивує своє клопотання про звільнення від сплати судового збору тяжким матеріальним становищем, проте не підтверджує зазначену обставину жодними доказами.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Частиною 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 1) п. 2 ч. 2 ст. 4 цього ж закону розмір ставки судового збору із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарського суду, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п.п. 6 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 цього ж закону судовий збір при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, з огляду на вищезазначені приписи Закону України «Про судовий збір», сума судового збору, яка повинна бути сплачена скаржником за подання даної апеляційної скарги, становить 5002,36 гривень та розраховується наступним чином 277909,36 * 1,5% * 150% * 0,8.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю;

Із системного аналізу зазначеної статті вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини 1 цієї статті не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини 1 цієї статті можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (подібні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 0940/2276/18).

Звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду на власний розсуд (за наявності передбачених законом умов) звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір) (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.03.2021 у справі № 912/1061/20).

Суд зауважує, що тяжкий майновий стан не є підставою для звільнення від сплати судового збору, з огляду на статтю 8 Закону України "Про судовий збір", правові висновки Великої Палати Верховного Суду щодо її застосування, ураховуючи суб`єктний склад сторін і характер спірних правовідносин, а наведені аргументи в цьому контексті не будуть умовою, яка є підставою для звільнення від сплати судового збору щодо заявника.

Особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Так, положення статті 8 Закону України "Про судовий збір" містять виключний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору. Водночас склад сторін у цій справі та предмет позову свідчать про відсутність таких умов у цьому випадку.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин, оскільки за суб`єктним та предметним критерієм підстави для застосування до клопотання скаржника приписів ст. 8 Закону України «Про судовий збір» відсутні, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви скаржника про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (1).В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (2).

За таких обставин, суд звертає увагу на те, що скаржнику для дотримання вимог ст. 258 ГПК України при поданні даної скарги необхідно сплатити судовий збір у встановленому порядку та у розмірі 5002,36 гривень і надати суду відповідні докази.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 174, 234, 235, 258, 260 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Курський 119» у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору у справі № 920/1503/25.

2. Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Курський 119» на рішення Господарського суду Сумської області від 21.01.2026 у справі № 920/1503/25 залишити без руху.

3. Повідомити Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Проспект Курський 119» про виявлені та зазначені в ухвалі недоліки при поданні даної апеляційної скарги та встановити йому строк для їх усунення, а саме сплатити судовий збір у встановленому порядку та у розмірі 5002,36 гривень, надати суду відповідні докази, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а також вказати інші підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції - десять днів з дня вручення даної ухвали суду.

4. Роз`яснити скаржнику, що у випадку неподання заяви (клопотання) в зазначений судом строк або у разі, якщо вказані у заяві (клопотанні) підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу. Роз`яснити скаржнику, що в разі невиконання зазначеної ухвали суду в частині неподання доказів доплати судового збору, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя Р.М. Колесник