Справа № 909/275/26
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.03.2026 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О. В.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Злагода" б/н від 03.03.2026 (вх.№1890/26 від 03.03.2026)

03056, вул. Боржагівська, буд.154, офіс 5-3, м. Київ

до боржника: Фізичної особи-підприємця Сусол Надії Василівни

АДРЕСА_1

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська Злагода" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з заявою до Фізичної особи-підприємця Сусол Надії Василівни про видачу судового наказу за вимогою про стягнення 12 166 грн 92 коп. заборгованості за договором поставки №4544 від 12.06.2024 та 332 грн 80 коп. судового збору.

Частиною 1 статті 12 ГПК України встановлено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

За приписами п. 16 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець.

Відповідно до ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч.3 ст.147 ГПК України, заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Ці приписи законодавства є спеціальними, які підлягають безумовному врахуванню як учасниками справи, так і судом, для цілей визначення порядку правового регулювання при здійсненні стягнення на підставі судового наказу.

Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичної особи, фізичної особи-підприємця та громадських формувань" фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, підприємницька діяльність фізичної особи-підприємця Сусол Надії Василівни (код РНОКПП НОМЕР_1 ) припинена 17.02.2026.

Таким чином, у цьому випадку заява про видачу судового наказу пред`явлена до суб`єкта господарювання (підприємця), який припинив свою господарську діяльність та державну реєстрацію такого припинення проведено у встановленому чинним законодавством України порядку.

У той же час, суд зазначає, що заявник звернувся з заявою, яка розглядається в наказному проваджені, а не у порядку позовного провадження.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо виникнення між сторонами господарських правовідносин, пов`язаних з підприємницькою діяльністю Сусол Надії Василівни, що здійснювалася ним раніше до припинення підприємницької діяльності.

Отже, звертаючись із заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження, визначаючи в якості боржника саме фізичну особу-підприємця, яка втратила статус фізичної особи-підприємця, заявником не прийнято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно щодо суб`єктів господарювання, а припинення статусу підприємця унеможливлює застосування до розглядуваних правовідносин процедури наказного провадження.

При цьому, суд зазначає, що заявник звернувся із вимогою про стягнення з Фізичної особи Сусол Надії Василівни на користь ТОВ "Українська Злагода" () заборгованості за договором поставки №4544 від 12.06.2024, натомість до заяви надав документи, які стосуються правовідносин ФОП Сусол Надії Василівни з ТОВ "УКРАЇНСЬКА ТОРГОВА ДИСТРИБУЦІЙНА КОМПАНІЯ" ().

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

З огляду на суб`єктний склад сторін, заява ТОВ "Українська Злагода" про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи Сусол Надії Василівни 12 166 грн 92 коп. заборгованості підлягає розгляду в порядку загальної (цивільної) юрисдикції.

Враховуючи вищевикладене, у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Злагода" б/н від 03.03.2026 (вх.№1890/26 від 03.03.2026) належить відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою.

Керуючись ст.ст.148, 152-153, 175, 232- 235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Українська Злагода" у видачі судового наказу за заявою б/н від 03.03.2026 (вх.№1890/26 від 03.03.2026).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду у визначені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України строк та порядку.

Ухвалу підписано 06.03.2026.

Суддя О.В. Рочняк