ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 909/1173/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О. - головуюча, Кондратова І.Д., Студенець В.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковель"

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області (Неверовська Л.М.)

від 23.06.2025

та постанову Західного апеляційного господарського суду (Кравчук Н.М., Матущак О.І., Скрипчук О.С.)

від 30.09.2025 (повний текст складено 13.10.2025)

за заявою Івано-Франківського відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд"

до Державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів"

про стягнення 361 861,37 грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Хід розгляду справи

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" про стягнення 361 861,37 грн.

2. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 08.01.2020 позов задоволено, стягнуто з Державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Прикарпатенерготрейд" 361 861,37 грн заборгованості з активної електричної енергії.

3. На виконання вказаного рішення 29.01.2020 Господарським судом Івано-Франківської області було видано наказ.

4. 13 червня 2025 до Господарського суду Івано-Франківської області від Івано-Франківського відділу ДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі - ДВС) надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження, у якій виконавець, керуючись статтями 52, 174, 334 ГПК України, статтями 1, 28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" просив замінити сторону боржника - Державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" на його правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковель" (далі - ТОВ "Буковель", Скаржник) у виконавчому провадженні № 61315570 з примусового виконання наказу № 909/1173/19, виданого 29.01.2020.

Стислий зміст оскаржуваних судових рішень

5. Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 23.06.2025 було задоволено заяву про заміну боржника - Державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" на його правонаступника - ТОВ "Буковель".

6. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 апеляційну скаргу ТОВ "Буковель" було залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 23.06.2025 у справі № 909/1173/19 залишено без змін.

7. Оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що згідно з протоколом про результати електронного аукціону №SPE001-UA-291 від 26.12.2023, Єдиний майновий комплекс ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» придбано ТОВ «Буковель» за 31 636 980 грн. в т. ч. ПДВ. Наказом РВ ФДМ України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях від 02.01.2024 №01 «Про прийняття рішення про приватизацію об`єкта шляхом викупу» прийнято рішення про приватизацію об`єкта шляхом викупу ТОВ «Буковель», . В подальшому, 29.01.2024 між РВ ФДМ України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, як продавцем, та ТОВ «Буковель», як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу ЄМК ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів», згідно з п. 3.1 якого покупець, який придбав об`єкт приватизації як єдиний майновий комплекс, є правонаступником його майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору та законодавства України. 27.09.2024 підписано акт приймання-передачі об`єкта приватизації єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів"; 01.10.2024 право власності на нерухоме майно, що входить до складу єдиного майнового косплексу зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за ТОВ «Буковель». Судом встановлено, що ТОВ «Буковель» придбало підприємство, як цілісний майновий комплекс у розумінні ст.191 Цивільного кодексу України. Відтак, з врахуванням положень статей 1, 28 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», статей 52, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для заміни сторони виконавчого провадження №61315570 з боржника ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» на його правонаступника ТОВ «Буковель» з примусового виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області у справі №909/1173/19 від 29.01.2020.

Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та правова позиція іншого учасника справи

8. 31 жовтня 2025 ТОВ "Буковель" (Скаржник) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про заміну боржника у виконавчому провадженні на його правонаступника відмовити.

9. В обґрунтування доводів та вимог касаційної скарги Скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосовали положення абзацу 16 пункту 7-4 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", не врахувавши висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.02.2025 у справі № 916/3735/24 щодо застосування положень статті 26 вказаного закону в частині погашення простроченої кредиторської заборгованості (за винятком бюджетної), визначеного абзацом 16 пункту 7-4 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" цього закону.

10. Також, за твердженням Скаржника, суди проігнорували положення частини 2 статті 345 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відповідно до якої перехід права власності на майно не тягне автоматичного переходу всіх обов`язків, якщо інше не передбачено законом, не з`ясували, чи входила спірна заборгованість до складу єдиного майнового комплексу, що суперечить вимогам статті 86 та частини 5 статті 236 ГПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин по справі.

11. 06 грудня 2025 року Івано-Франківський відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу ТОВ "Буковель" на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 23.06.2025 року та Постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 року у справі №909/1173/19 про заміну сторони виконавчого провадження №61315570 залишити без задоволення, а судові рішення залишити без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції

12. Верховний Суд перевірив у межах доводів та вимог касаційної скарги, що стали підставою для відкриття касаційного провадження, з урахуванням викладеного у відзиві, правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права та дійшов таких висновків.

13. За змістом абзацу 2 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

14. Предметом касаційного перегляду є ухвала місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції, ухвалені за результатом розгляду заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні правонаступником.

15. Процесуальне правонаступництво регулюється статтею 52 ГПК України. Ця норма кореспондується зі статтею 334 цього ж Кодексу та частиною п`ятою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якими у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

16. Відповідно до статті 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

17. Для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 264/5957/17).

18. Процесуальне правонаступництво у розумінні статті 52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу. На стадії виконавчого провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження.

19. Відповідно до частин першої, другої статті 334 ГПК України у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

20. Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

21. Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 334 ГПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

22. У справі, що розглядається, перехід прав та обов`язків у матеріальних правовідносинах відбувся в результаті приватизації державного майна та підпадає під регулювання Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" (далі - Закон про приватизацію), норми якого є спеціальними відносно інших норм права.

23. Згідно з положеннями частини шостої статті 26 Закону про приватизацію право власності на об`єкт приватизації переходить до покупця після укладення договору купівлі-продажу об`єкта приватизації та підписання акта приймання-передачі об`єкта приватизації, крім випадків переходу права власності на пакет акцій.

24. Відповідно до абзацу третього частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" після переходу в процесі приватизації права власності на єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну такого державного або комунального підприємства як сторони виконавчого провадження покупцем відповідного єдиного майнового комплексу.

25. Як встановлено судами попередніх інстанцій у справі, що розглядається, 29 січня 2024 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, як продавцем, та ТОВ "Буковель", як покупцем, було укладено договір купівлі-продажу Єдиного майнового комплексу ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів", відповідно до п. 3.1. якого покупець, який придбав об`єкт приватизації як єдиний майновий комплекс, є правонаступником його майнових прав (крім права постійною користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору та законодавства України. Акт приймання-передачі об`єкта приватизації єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" підписано сторонами 27.09.2024.

26. За змістом частин першої та другої статті 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. У результаті придбання єдиного майнового комплексу державного (комунального) підприємства у процесі приватизації до покупця переходять всі його права та обов`язки.

27. Єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, його структурного підрозділу - усі види майна, призначені для діяльності підприємства, його структурного підрозділу, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, включаючи права на земельні ділянки (пункт 13 частини першої Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна").

28. Івано-Франківський відділ ДВС звернувся до суду з заявою в порядку статей 52, 334 ГПК України про заміну боржника ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» на його правонаступника ТОВ «Буковель», яка була задоволена судом.

29. Відповідно до частини першої статті 28 Закону про приватизацію особи, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, є правонаступниками їх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору між продавцем і покупцем та законодавства України.

30. Аналіз зазначеної статті Закону з огляду на її назву та зміст свідчить про те, що передбачене цією нормою правонаступництво стосується саме осіб, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, тобто стосується саме покупця (власника) об`єкта приватизації, який в порядку правонаступництва і набуває майнових прав приватизованого підприємства. При цьому передбачене цією нормою правонаступництво хоча і є частковим, оскільки обмежується правом постійного користування земельною ділянкою, проте усі інші майнові права приватизованого підприємства передаються новому власнику в порядку правонаступництва у повному обсязі. Можливості правонаступництва майнових прав і обов`язків приватизованого підприємства іншою, ніж покупець (новий власник), особою зазначена спеціальна норма Закону не передбачає (див. постанови Верховного Суду від 29.04.2021 у справі №908/1260/20, від 11.10.2023 у справі №904/9298/21, від 17.07.2024 у справі №916/3030/23, від 15.01.2025 у справі №902/884/21, від 16.01.2025 у справі № 910/200/23, від 21.04.2025 у справі №902/1177/15).

31. Відповідно до приписів частин першої, другої статті 26 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" оформлення угод приватизації здійснюється шляхом укладення договору купівлі-продажу об`єкта приватизації між органом приватизації та переможцем електронного аукціону тощо. До договору купівлі-продажу об`єкта приватизації включаються передбачені умовами аукціону, викупу зобов`язання сторін, зокрема щодо погашення боргів із заробітної плати та перед бюджетом, простроченої кредиторської заборгованості підприємства (що є об`єктом приватизації) (абзац п`ятий).

32. Таким чином, реалізація та захист прав кредиторів за тими вимогами до підприємства (що придбано покупцем в процесі приватизації), які мали місце на момент придбання покупцем відповідного підприємства, може здійснюватися шляхом заявлення кредитором (кредиторами) вимоги до покупця щодо виконання відповідної умови договору купівлі-продажу, зокрема вимоги про погашення покупцем боргів придбаного ним підприємства, а саме простроченої кредиторської заборгованості такого підприємства.

33. Таким чином, встановивши факт передачі єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" відповідно до умов договору купівлі-продажу Єдиного майнового комплексу ДП "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів" у справі, що розглядається, суди зробили обґрунтований висновок про наявність правових підстав для заміни сторони у виконавчому провадженні у справі №909/1173/19.

34. Щодо посилання Скаржника на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 04.02.2025 у справі № 916/3735/24 з приводу застосування положень абзацу 16 пункту 7-4 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", Суд звертає увагу на таке.

35. Висновки, викладені у вказаній постанові, хоча і зроблені щодо положень статті 28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" та абзацу 16 пункту 74 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", водночас не є такими, що стосуються правовідносин, подібних до правовідносини у цій справі № 909/1173/19.

36. Предметом спору та розгляду у справі №916/3735/24 стали підстави для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство у вигляді спору про право між кредитором та боржником з приводу заявлених у цій справі грошових вимог через заперечення боржником його правонаступництва за грошовими вимогами кредитора до ДП "ТВК", придбаного боржником в процесі приватизації. В той же час, суди неодноразово звертали увагу на те, що провадження у справі про банкрутство за своєю суттю є самостійним видом судового провадження, який характеризується особливим порядком розгляду справ, специфікою цілей і завдань банкрутства, суб`єктного складу учасників, способів захисту учасників справи про банкрутство, тривалістю судового провадження тощо.

37. Так, вирішуючи питання щодо підстав для відкриття за заявою кредитора провадження у справі № 916/3735/24 про банкрутство боржника та формулюючи при цьому висновки щодо закладеного у зазначених нормах Закону темпорального критерію їх застосування, Верховний Суд у постанові від 04.02.2025 сформулював висновок щодо термінів виконання покупцем зобов`язань державного підприємства, придбаного покупцем в процесі приватизації, а саме щодо відтермінування, на період дії правового режиму воєнного стану, обов`язку покупця єдиного майнового комплексу підприємства, що є об`єктом приватизації, з погашення простроченої кредиторської заборгованості підприємства, що є об`єктом приватизації.

38. Зокрема, пунктах 8.9, 8.10 постанови від 04.02.2025 у справі № 916/3735/24 Верховний Суд зазначив, що:

- за змістом наведених положень Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" законодавець запровадив тимчасову, на період дії правового режиму воєнного стану, заборону на застосування вимоги цього закону щодо виконання покупцем єдиного майнового комплексу підприємства, що є об`єктом приватизації, такої умови, що підлягає включенню до договору купівлі-продажу об`єкта приватизації, як погашення простроченої кредиторської заборгованості підприємства (що є об`єктом приватизації, за винятком приватизованого майна Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" та об`єктів великої приватизації), крім заборгованості перед бюджетом;

- а тому відповідні кредитори тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, не мають права вимагати від покупця об`єкта приватизації (підприємства як єдиного майнового комплексу), погашення відповідної кредиторської заборгованості у примусовому порядку у будь-який передбачений законом спосіб: і шляхом звернення до суду із вимогами про стягнення такої заборгованості (у позовному порядку), і шляхом задоволення цих вимог у справі про банкрутство.

39. Натомість, Верховний Суд, переглядаючи судові рішення у справі № 916/3735/24 та ухвалюючи постанову від 04.02.2025, не розглядав та не вирішував питання щодо процесуального правонаступництва за правилами статті 52 ГПК України та застосування цієї процесуальної норми, питання про що порушено у цій справі у зв`язку з приватизацією (шляхом викупу) ТОВ "Буковель" як покупцем єдиного майнового комплексу підприємства Відповідача.

40. Тобто, у постанові від 04.02.2025 у справі № 916/3735/2 Верховний Суд не формулював висновків щодо наявності/відсутності підстав для заміни сторони у зобов`язанні (сторони у справі) у зв`язку із правонаступництвом покупця єдиного майнового комплексу підприємства, що є об`єктом приватизації, за зобов`язаннями такого підприємства, а відповідно не формулював висновків щодо суб`єктного критерію у застосуванні статей 26, 28 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" у сукупності із абзацом шістнадцятим пункту 7-4 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону (в постанові від 04.02.2025 у справі № 916/3735/24 Верховний Суд, посилаючись на ті самі норми, послався на абзац чотирнадцятий пункту 7-4 розділу V "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" з огляду на ту нумерацію абзаців, що мала місце в редакції цього Закону, чинній на момент вирішення спірних правовідносин у справі № 916/3735/24).

41. Таким чином правовідносини у справі № 916/3735/24 з правовідносинами у цій справі № 909/1173/19 не є подібними, тому Суд відхиляє доводи Скаржника у цій частині.

42. Також Суд вважає безпідставними доводи касаційної скарги про те, що судами не досліджено, чи входила спірна заборгованість до складу єдиного майнового комплексу.

43. Так, судами встановлено, що виходячи зі змісту аб.2 п.1.1. та п.3.1 договору купівлі - проваджу від 29.01.2024 сторонами погоджено, що до складу об`єкта приватизації входять усі види майна, борги та інші права, в тому рахунку активи і пасиви згідно із фінансовою звітністю державного підприємства. Покупець (ТОВ «Буковель») є правонаступником усіх майнових прав (крім права користування земельною ділянкою) і обов`язків ДП «Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів» відповідно до умов цього договору та ст. 28 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна» з дня укладення і підписання акта приймання-передачі об`єкта приватизації від продавця до покупця. Таким чином, правонаступник боржника на момент укладення договору повинен був розуміти наявність відповідної заборгованості, що підлягає сплаті за зобов`язаннями Державного підприємства "Івано-Франківський комбінат хлібопродуктів".

44. Крім того, Суд зазначає, що у пункті 13 частини першої статті 1 Закону про приватизацію зазначено, що єдиний майновий комплекс державного або комунального підприємства, його структурного підрозділу - усі види майна, призначені для діяльності підприємства, його структурного підрозділу, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировина, продукція, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, включаючи права на земельні ділянки.

45. Відповідно до частини другої статті 191 Цивільного кодексу України до складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

46. З огляду на зазначене, суди попередніх інстанцій правильно встановили обставини правонаступництва Скаржника в силу частини першої статті 28, пункту 13 частини першої статті 1 Закону про приватизацію, частини другої статті 191 ЦК України та відповідно до положень договору, зокрема, пункту 3.1, яким встановлено, що покупець, який придбав об`єкт приватизації як єдиний майновий комплекс, є правонаступником його майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору та законодавства України. Схожого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18.12.2025 у справі № 909/188/19 у подібних правовідносинах.

47. Враховуючи викладене, доводи Скаржника щодо порушення судами попередніх інстанцій у справі, що розглядається, норм матеріального та процесуального права, не знайшли свого підтвердження, тому підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає.

48. Текст цієї постанови складений у межах розумного строку з урахуванням дати надходження матеріалів справи до Верховного Суду.

49. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

50. Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, розумність тривалості провадження повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на такі критерії: правову та фактичну складність справи; поведінку заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінку органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (рішення в справах "Федіна проти України" від 02.09.2010, заява №17185/02, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, заява №36655/02, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, заява №19567/02, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004, заява №62771/00).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

51. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.

52. Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

53. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах, наведених у касаційній скарзі доводів, вважає, що вони ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Судові витрати

54. Понесені Скаржником у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на нього, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 300, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буковель" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 23.06.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 у справі №909/1173/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча Г. Вронська

Судді І. Кондратова

В. Студенець