ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2026 м. Івано-ФранківськСправа № 909/44/26

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Гули У. І., секретар судового засідання Клапків Н. В. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз", вул. Ленкавського, буд.20, м. Івано-Франківськ, 76010

до відповідача: Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Тисменицягаз" вул. Озерна, буд. 3, м. Тисмениця, Івано-Франківська область, 77401

про стягнення заборгованості в сумі 13 225 083 грн 77 коп.

за участю:

представника позивача - Сенів О.В.

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Тисменицягаз" про стягнення заборгованості в сумі 13 225 083 грн 77 коп.

Вирішення процесуальних питань.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 21.01.2026, суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання.

Відповідно до ч. 5 ст. 176 ГПК України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч. 4 ст. 120 цього Кодексу. За приписами ч. 11 ст. 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 21.01.2026 була внесена до АСДС та автоматично направлена в електронний кабінет відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставляння копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Довідкою про доставку електронного листа від 22.01.2026 підтверджується, що ухвала про відкриття провадження від 21.01.2026 доставлена до електронного кабінету відповідача 21.01.2026 о 15:30.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд цієї справи.

Ухвалою господарського суду від 03.03.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 10.03.2026.

В судовому засіданні 10.03.2026 суд завершив розгляд справи по суті, перейшов до стадії ухвалення рішення та проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору № б/н від 24.02.2023 про надання поворотної фінансової допомоги в частині невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо повного повернення коштів в строк, встановлений Договором. За прострочення виконання грошового зобов`язання позивач на підставі п.4.6. Договору, ст. 625 ЦК України нарахував відповідачу 3% річних від суми неповернутої суми поворотної фінансової допомоги та інфляційні втрати.

Позивач обгрунтував позовні вимоги ст. 525, 526, 530, 610, 612, 625, 626, 627, 629, 631 ЦК України.

У судовому засіданні 10.03.2026 представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позов до суду не подав, проти позову не заперечив.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України).

Фактичні обставини справи, встановлені судом. Оцінювання доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на таке.

24.02.2023 між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" (надалі - позикодавець, позивач) та Акціонерним товариством "Тисменицягаз" (надалі - позичальник, відповідач) укладено Договір №б/н про надання поворотної фінансової допомоги (надалі - Договір).

Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

Позикодавець зобов`язується надати, а позичальник отримати та повернути у строки, порядку та на умовах, передбачених даним Договором поворотну фінансову допомогу (п. 1.1 Договору).

Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України довільними частинами, що в загальній сумі не має перевищувати 11 529 079 грн 88 коп. (п.2.1 Договору).

Поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується і проценти не нараховуються (п. 2.2 Договору).

Поворотна фінансова допомога надається шляхом переказів позикодавцем грошових коштів на поточний рахунок позичальника. (п. 2.3 Договору).

Сторонами погоджено, що згідно з п.2.4 Договору, поворотна фінансова допомога надається на строк з 24.02.2023 та має бути повернута в строк до 31.12.2023 включно.

Поворотна фінансова допомога підлягає поверненню протягом п`яти банківських днів з дня завершення строку, на який її надано, шляхом перерахування грошових коштів з рахунку позичальника на поточний рахунок позикодавця (п.3.1 Договору).

Договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов"язань за цим договором (п. 7.1. Договору).

Позивачем, на виконання умов Договору, було надано поворотну фінансову допомогу в розмірі 11 529 079 грн 88 коп, що підтверджується платіжним дорученням № 2579 від 27.02.2023.

Відповідач повернув поворотну фінансову допомогу в розмірі 1 080 784 грн 84 коп., що підтверджується карткою рахунку 376 за лютий 2023 - листопад 2025.

Позивач 25.04.2025 на адресу відповідача надіслав вимогу вих.№76001-Сл-279-25 про повернення коштів в сумі 10 448 295 грн 04 коп.

Позивач зазначив, що станом на 20.01.2026 борг становить 10 448 295 грн 04 коп., що підтверджується: актом звіряння взаємних розрахунків за період 2025 року між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Івано-Франківськгаз" та Акціонерним товариством "Оператор газорозподільної системи "Тисменицягаз" від 07.01.2026 за договором №б/н сальдо початкове 10 448 295 грн 04 коп., сальдо кінцеве 10 448 295 грн 04 коп.

Відповідно до картки рахунку 376 за лютий 2023 - листопад 2025 сальдо поточне 11 529 079 грн 88 коп. станом на 27.02.2023, сальдо поточне 10 448 295 грн 04 коп. станом на 02.02.2024.

Не повернення відповідачем отриманої поворотної фінансової допомоги у розмірі 10 448 295 грн 04 коп., стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом про стягнення 10 448 295 грн 04 коп. заборгованості та нарахованих на суму боргу 627 109 грн 60 коп - 3% річних, 2 149 679 грн 13 коп. - інфляційного збільшення.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Предметом позову у цій справі є матеріально - правова вимога про стягнення за договором про надання поворотної фінансової допомоги № б/н від 24.02.2023 року заборгованості у розмірі 10 448 295 грн 04 коп., 627 109 грн 60 коп - 3% річних, 2 149 679 грн 13 коп. - інфляційного збільшення.

Відповідно до частини 2 статті 76 ГПК України, предметом доказування, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Враховуючи зміст позовних вимог, предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з наданням поворотної фінансової допомоги та її поверненням у строк визначений договором.

Відповідно до статті 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, що склалися між сторонами судом враховано таке.

Згідно положень статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договір.

Як передбачено частиною 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України ).

Згідно з частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Укладаючи договір про надання поворотної фінансової допомоги №б/н від 04.02.2023 сторони погодили всі його істотні умови.

Окремих вимог до договору про надання поворотної фінансової допомоги на сьогодні немає, тому враховуючи його цивільно-правову природу, прийнято застосовувати норми цивільного законодавства. За своєю суттю поворотну фінансову допомогу вважають позикою, а правовою підставою для її надання є договір позики.

Договір позики передбачає, що одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ст. 1046 ЦК України).

У ПК України конкретизовано, що поворотною фінансовою допомогою є сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення (п. 14.1.257 ПК України).

На це ж визначення посилається Верховний Суд у своїх позиціях, до прикладу, у постанові від 06.04.2021 у справі № 826/12608/15.

Положеннями частин 1-3 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Судом установлено, що за договором про надання поворотної фінансової допомоги №б/н від 24.02.2023 позивачем на користь відповідача перераховано 11 529 079 грн 88 коп., які відповідач повинен був повернути у строк та на умовах, передбачених договором. Водночас відповідач повернув позивачу 1 080 784 грн 84 коп.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 598 та статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В п. 2.4. Договору сторони погодили, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню в строк до 31.12.2023 включно.

Доказів повернення відповідачем отриманих грошових коштів в сумі 10 448 295 грн 04 коп. за договором матеріали справи не містять.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що позивач взяті на себе зобов`язання щодо надання поворотної фінансової допомоги (позики) у розмірі 11 529 079 грн 88 коп. виконав у повному обсязі, у той же час відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повного та своєчасного повернення грошових коштів у строк визначений договором та у вимозі не виконав, внаслідок чого було допущено прострочення у виконанні грошового зобов`язання, а тому позивач обґрунтовано звернувся з позовом про стягнення несплаченої суми основного боргу.

Будь-яких обгрунтованих заперечень щодо наявності заборгованості за договором, доказів, що спростовують її розмір або доказів щодо повної сплати заборгованості відповідачем до суду не надано.

Враховуючи, що розмір заявленої до стягнення суми основного боргу відповідає фактичним обставинам справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за Договором про надання поворотної фінансової допомоги у розмірі 10 448 295 грн 04 коп. є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивачем також заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 627 109 грн 60 коп - 3% річних, 2 149 679 грн 13 коп. - інфляційного збільшення.

Відповідно до статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Положеннями частини 1 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до вимог статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання.

Водночас, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" від 15 березня 2022 року № 2120-IX розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Аналіз положень п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" та ст. 1046, 1049 ЦК України, свідчить про те, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги №б/н від 24.02.2023 розповсюджується дія п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України.

Аналогічна позиція міститься у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.09.2023 у справі №910/8349/22.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та на час розгляду справи триває (продовжено до 04.05.2026).

Оскільки інфляційні збільшення та 3% річних нараховані позивачем за період з 01.01.2024 по 31.12.2025, тобто в період дії воєнного стану в Україні, то відповідно до п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України позичальник (відповідач) звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу за таке прострочення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційного збільшення та 3 % річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Висновки суду.

Суд встановив, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку щодо повернення грошових коштів в сумі 10 448 295 грн 04 коп. не виконав; обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від виконання зобов`язання не навів, відповідно є підстави для задоволення позову в цій частині.

Щодо позовних вимог про стягнення 627 109 грн 60 коп - 3% річних, 2 149 679 грн 13 коп. - інфляційного збільшення, суд зазначає, що враховуючи положення п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України такі не належать до задоволення.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову суд покладає на відповідача судовий збір у розмірі 156 724 грн 43 коп., за позивачем залишає судовий збір у розмірі 41 651 грн 83 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягнути з АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ "ТИСМЕНИЦЯГАЗ"» 77401, Україна, Івано-Франківський р-н, Івано-Франківська обл., м. Тисмениця, вул. Озерна, буд. 3, , на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Івано-Франківськгаз» 76010, Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Ленкавського, 20, на р/р НОМЕР_1 в АТ "Ощадний Банк", м. Івано-Франківськ, МФО 336503 - 10 448 295 грн 04 коп. заборгованості, що виникла у зв`язку із несвоєчасним поверненням коштів згідно з Договору № б/н про надання поворотної фінансової допомоги від 24.02.2023 та 156 724 грн 43 коп. судового збору.

У решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у відповідності до глави 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано 10.03.2026.

Суддя Гула У.І.