ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі про банкрутство

24.02.26 Справа № 917/932/25

Суддя Господарського суду Полтавської області Ореховська О.О., при секретарі судового засідання Кобець Н.С., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп", вул. Є. Коновальця, 36-Д, прим. 5, м. Київ, 01133;

до Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39802;

про відкриття провадження у справі про банкрутство,

За участю представників учасників провадження: згідно протоколу судового засідання

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину даної ухвали відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України та повідомлено, що зважаючи на те, що ухвали у справі про банкрутство, в яких вирішуються питання по суті, фактично є рішенням суду, повний текст ухвали суду буде виготовлено протягом 10 днів з дня проголошення вступної і резолютивної частин ухвали суду.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп", м. Київ () (далі - ТОВ "Максі Капітал Груп", ініціюючий кредитор) звернулось до Господарського суду Полтавської області із заявою (вх. №965/25 від 09.05.2025) про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", м. Горішні Плавні, Полтавська область () (далі - ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", боржник).

Зазначена заява ТОВ "Максі Капітал Груп" про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" вмотивована тим, що ініціюючий кредитор має грошові вимоги до боржника в сумі 4 728 537 109,17грн, що становить заборгованість згідно рішення Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 у справі № 917/65/23 в редакції мотивувальної частини постанови Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2024.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2025 справі присвоєно єдиний унікальний номер 917/932/25 та визначено головуючим суддею Ореховську О.О.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 14.05.2025 заяву ТОВ "Максі Капітал Груп" про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" прийнято судом до розгляду; призначено підготовче засідання суду на 27.05.2025; зобов`язано заявника надати суду до дати проведення підготовчого засідання додаткові відомості (за їх наявності), необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство; зобов"язано боржника до дати проведення підготовчого засідання надати суду та заявнику відзив на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, а також надати повідомити:

- чи відноситься він до господарських товариств щодо яких не допускається відкриття провадження у справі про банкрутство, а саме до господарських товариств які відповідають сукупно таким критеріям: частки (акції, паї) господарського товариства були примусово відчужені під час дії воєнного стану; державі у статутному капіталі господарського товариства прямо або опосередковано належить більше 50 відсотків часток (акцій, паїв), крім господарських товариств, які ліквідуються за рішенням власника;

- чи відноситься він до господарських товариств які: є оператором критичної інфраструктури; частки (акції, паї) господарського товариства були примусово відчужені під час дії воєнного стану; державі у статутному капіталі господарського товариства прямо або опосередковано належить більше 50 відсотків часток (акцій, паїв), крім господарських товариств, які ліквідуються за рішенням власника.

16.05.2025 від арбітражного керуючого Кучерявого Д.В. надійшла заява (вх. №6568) на участь у справі про банкрутство в порядку ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства.

22.05.2025 від арбітражного керуючого Абрамова В.В. надійшла заява (вх. №6798) на участь у справі про банкрутство в порядку ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства.

22.05.2025 від арбітражного керуючого Марченка Р.В. надійшла заява (вх. №6839) на участь у справі про банкрутство в порядку ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства.

23.05.2025 від арбітражного керуючого Вегери А.А. надійшла заява (вх. №6872 - через систему "Електронний суд", вх. №6885 - засобами поштового зв"язку ) на участь у справі про банкрутство в порядку ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства.

25.05.2025 від Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради надійшлов лист (вх. № 6879) в якому повідомляється, що 15.09.2023 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про заборону вчинення реєстраційних дій щодо ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" () на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 07.09.2023 по справі № 757/39743/23-к. Зберігачем реєстраційної справи та всіх документів, на підставі яких було вчинено реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є виконавчий комітет Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області.

26.05.2025 від боржника - ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" надійшли документи по справі, а саме:

- відзив (вх. №6934 від 26.05.2025) на заяву ТОВ "Максі Капітал Груп" про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат";

- заперечення (вх. №6935) на заяву ТОВ "Максі Капітал Груп" щодо призначення арбітражного керуючого Кучерявого Д.В. розпорядником майна ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат";

- клопотання (вх. №6937) про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 27.05.2025 до перегляду в касаційному порядку справи №917/65/23,

27.05.2025 від ТОВ "Максі Капітал Груп" надійшло клопотання (вх. №6987) про відкладення підготовчого засідання на іншу дату у зв"язку з неможливістю забезпечити явку представника ТОВ "Максі Капітал Груп" в судове засідання 27.05.2025, а також для надання часу ініціюючому кредитору підготувати письмові пояснення на відзив боржника, який був отриманий від боржника 26.05.202.

Враховуючи клопотання ініціюючого кредитора та боржника суд ухвалою від 27.05.2025 відклав розгляд заяви ТОВ "Максі Капітал Груп" про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" у підготовчому засіданні на 24.07.2025.

28.05.2025 від арбітражного керуючого Кучерявого Д.В. надійшла заява (вх. №7067) на участь у справі про банкрутство № 917/932/25 в якості розпорядника майна ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат".

23.07.2025 від ТОВ "Максі Капітал Груп" надійшли письмові пояснення у справі (вх. № 9731).

24.07.2025 судове засідання не відбулося у зв"язку відпусткою судді Ореховської О.О., у зв"язку з чим ухвалою суду від 09.09.2025 визначено нові дату та час проведення підготовчого засідання у справі - 16.10.2025 о 10:00год.

09.10.2025 від ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" надійшли письмові пояснення у справі (вх. № 12944).

15.10.2025 від ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" надійшло клопотання (вх. № 130202) про відкладення розгляду справи до розгляду у Верховним Судом касаційної скарги ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат на рішення Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 у справі № 917/65/23 та Постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2024, які покладено в основу кредиторських вимог ТОВ "Максі Капітал Груп" до ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат".

16.10.2025 від ТОВ "Максі Капітал Груп" надійшло клопотання (вх. № 13260) про перенесення підготовчого засідання на іншу дату .

16.10.2025 в підготовчому засіданні судом постановлено протокольну ухвалу про перерву в засіданні суду до 04.12.2025 до 10:10 год.

21.11.2025 від ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" надійшло клопотання (вх. №14978), в якому боржник просить суд відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" за заявою ТОВ "Максі Капітал Груп" за мотивів наведених у заяві.

04.12.2025 від ініціюючого кредитора - ТОВ "Максі Капітал Груп" надійшла заява (вх. №15630) про зупинення розгляду заяви ТОВ "Максі Капітал Груп" про відкриття провадження у справі про банкрутство до ухвалення Верховним Судом остаточного рішення у справі №917/65/23.

04.12.2025 від арбітражного керуючого Кучерявого Д.В. надійшло клопотання (вх. №15627 ) про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 04.12.2025 підготовче засідання суду з розгляду заяви ТОВ "Максі Капітал Груп" про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" відкладено на 12.02.2025 для надання боржнику можливості подати письмовий відзив на заяву ініціюючого кредитора про зупинення провадження у справі.

11.02.2026 від ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" надійшло заперечення (вх. № 1778) щодо призначення розпорядником майна ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" арбітражного керуючого Кучервого Д.В. з підстав існування у нього реального / потенційного конфлікту інтересів.

12.02.2026 від ТОВ "Максі Капітал Груп" надійшло клопотання (вх. № 1825) про перенесення підготовчого засідання на іншу дату .

12.02.2026 від арбітражного керуючого Кучерявого Д.В. надійшло клопотання (вх. №1826 ) про відкладення підготовчого засідання.

В судовому засіданні 12.02.2026 судом постановлено протокольну ухвалу про перерву у підготовчому засіданні суду до 24.02.2026 до 10:20год.

23.02.2026 від ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" надійшло клопотання (вх. №2307), в якому боржник просить суд відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" за заявою ТОВ "Максі Капітал Груп" за мотивів наведених у клопотанні.

23.02.2026 від ТОВ "Максі Капітал Груп" надійшло клопотання про приєднання доказів до справи (вх. № 2365). Зазначене клопотання задоволено судом. В судовому засіданні 24.02.2026 представник ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" заявив до суду усне клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для ознайомлення з документами, залучених ініціюючим кредитором до клопотання про приєднання доказів до справи за вх. № 2365 від 23.02.2026.

Протокольною ухвалою від 24.02.2026 суд відхилив вказане клопотання за мотивами наведеними далі в тексті ухвали.

В судовому засіданні 24.02.2026 ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" подало заяву за вх. № 2480 про відвід судді Ореховської О.О. від розгляду справи № 917/932/25.

Суддя Ореховська О.О. ухвалою від 24.02.2026 відмовила у задоволенні заяви ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" за вх. № 2480 від 24.02.2026 про відвід судді Ореховської О.О. від розгляду справи № 917/932/25 за необґрунтованістю.

24.02.2026 від ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" надійшла заява (вх. № 2499) про застосування строку позовної давності до вимог ініціюючого кредитора в частині зобов`язань за кредитними договорами за період 2015-2017 роки.

В судовому засіданні представник боржника заявив до суду усне клопотання про витребування оригіналів документів, залучених ініціюючим кредитором до клопотання про приєднання доказів до справи за вх. № 2365 від 23.02.2026. Протокольною ухвалою від 24.02.2026 суд відхилив вказане клопотання за мотивами наведеними далі в тексті ухвали.

Також в судовому засіданні представник боржника заявив до суду усне клопотання про здійснення ініціюючим кредитором перекладу на українську мову кредитних договорів, копії яких залучено ініціюючим кредитором до клопотання про приєднання доказів до справи за вх. № 2365 від 23.02.2026. Вищевказане клопотання судом відхилено за мотивами наведеними далі в тексті ухвали.

Як вже зазначалося вище на стадії підготовчого засідання від ініціюючого кредитора - ТОВ "Максі Капітал Груп" надійшла заява за вх. №15630 від 04.12.2025 про зупинення розгляду заяви ТОВ "Максі Капітал Груп" до ухвалення Верховним Судом остаточного рішення у справі №917/65/23.

В судовому засіданні представник ініціюючого кредитора вказане клопотання не підтримує.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання ініціюючого кредитора про зупинення розгляду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство з огляду на наявність законодавчої заборони на зупинення провадження у справі про банкрутство, встановлену ч. 5 ст. 9 КУзПБ , а також враховуючи висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 19.10.2021 у справі №44/610-б-43/145, від 19.04.2024 у cправі № 911/3456/15, згідно з якими переважному застосуванню у справах про банкрутство підлягають процесуальні норми, які визначені законодавством про банкрутство як такі, що є спеціальними.

Так, Верховний Суд у постанові від 13.05.2024 у справі № 910/6210/20 зазначив таке:

"Щодо зупинення провадження у справі про банкрутство юридичної особи, колегія суддів враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 19.10.2021 у справі №44/610-б-43/145, від 19.04.2024 у cправі № 911/3456/15, згідно з якими переважному застосуванню у справах про банкрутство підлягають процесуальні норми, які визначені законодавством про банкрутство як такі, що є спеціальними.

Частинами четвертою та п`ятою статті 9 КУзПБ передбачено загальне правило, що судові рішення (ухвали та постанови), які приймаються місцевим судом набирають сили з моменту їх прийняття місцевим судом, оскарження судових рішень у процедурі банкрутства не зупиняє провадження у справі про банкрутство.

Також частиною сімнадцятою статті 39 КУзПБ передбачено загальну заборону щодо зупинення провадження у справі про банкрутство юридичної особи.

Отже, положення статей 9 та 39 КУзПБ щодо заборони зупинення провадження у справі про банкрутство мають застосовуватися судами переважно, як спеціальні норми права, у всіх випадках коли в суду за загальними правилами ГПК України виникає право зупинити провадження у справі.

Тобто заборона зупинення провадження на час оскарження судових рішень у процедурі банкрутства (частина п`ята статті 9 КУзПБ) має наслідком неможливість застосування судом загальних повноважень, наданих ГПК України, оскільки така процесуальна дія суду відбувається у процедурі, яка повинна здійснюватися судом без зупинення провадження у справі, що передбачено Кодексом України з процедур банкрутства.

Водночас системний аналіз положень статей 9 та 39 КУзПБ свідчить, що цим Кодексом передбачена заборона зупинення провадження у справі про банкрутство у суді при розгляді справи по суті. При цьому суди апеляційної та касаційної інстанцій не позбавлені права зупинити апеляційне/касаційне провадження під час розгляду окремих процесуальних питань та в окремих випадках, визначених процесуальним законом, коли така зупинка розгляду справи не обмежує дій учасників справи про банкрутство в межах, передбачених КУзПБ".

В судовому засіданні представник ініціюючого кредитора заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" підтримує, на її задоволенні наполягає.

Представник боржника в судовому засіданні просить суд відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" вказуючи про наявність спору про право щодо грошових зобов`язань боржника перед ініціюючим кредитором.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до приписів ст. 1 Кодексу України під неплатоспроможністю слід розуміти неспроможність боржника (іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом, або встановлена Національним банком України неплатоспроможність страховика відповідно до Закону України "Про страхування" чи неплатоспроможність кредитної спілки відповідно до Закону України "Про кредитні спілки";

Дослідивши матеріали спраи та фактичні обставини заяви, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, суд,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Максі Капітал Груп" звернулось до Господарського суду Полтавської області із заявою (вх. №965/25 від 09.05.2025) про відкриття справи про банкрутство ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" з підстав неплатоспроможності згідно вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

Зазначена заява ТОВ "Максі Капітал Груп" про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" вмотивована тим, що ініціюючий кредитор має грошові вимоги до боржника в сумі 4 728 537 109,17грн, що становить заборгованість згідно рішення Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 у справі № 917/65/23 в редакції постанови Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2024.

З представлених заявником документів вбачається, що ТОВ "Максі Капітал Груп" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 4 727 597 709,17 грн, яка складається з:

- 597 979 254,12грн заборгованість ПрАТ "УКРЕНЕРГОЗБУТ" за Кредитним договором №1262м-08 від 12.08.2008 на підставі Договору поруки № 356 від 07.08.2015;

- 102 428 577,80 грн заборгованість ТОВ "КРЕМЕНЧУЦЬКИЙ ШКІРЗАВОД" за Кредитним договором №КМ-15-2004 від 11.05.2004 на підставі Договору поруки № 356 від 07.08.2015;

- 54 883 391,00грн заборгованість ТОВ "КРЕМЕНЧУЦЬКИЙ ШКІРЗАВОД" за Кредитним договором №1280м-08 від 26.12.2008 на підставі Договору поруки № 357 від 07.08.2015;

- 3 136 467, 10грн заборгованість ТОВ "КРЕМЕНЧУЦЬКИЙ ШКІРЗАВОД" за Кредитним договором № 749-02-03 від 17.06.2003 на підставі Договору поруки № 357 від 07.08.2015;

- 2 085 866, 74грн заборгованість ТОВ "КРЕМЕНЧУЦЬКИЙ ШКІРЗАВОД" за Кредитним договором № 985-02-05 від 07.07.2005 на підставі Договору поруки № 357 від 07.08.2015;

- 20 000 000, 00 грн заборгованість TOB "КРЕМЕНЧУЦЬКИЙ ШКІРЗАВОД" за Кредитним договором № 985-02-05 від 07.07.2005 на підставі Договору поруки № 366 від 17.08.2015;

- 41 105 106, 79 грн заборгованість ПАТ "ХЕРСОНСЬКИЙ ЗАВОД КАРДАННИХ ВАЛІВ" за Кредитним договором № 1293-09 від 17.02.2009 на підставі Договору поруки № 357 від 07.08.2015;

- 26 886 935, 39 грн заборгованість ПАТ "ХЕРСОНСЬКИЙ ЗАВОД КАРДАННИХ ВАЛІВ" за Кредитним договором № 1338-10 від 03.11.2010 на підставі Договору поруки № 357 від 07.08.2015;

- 1 693 034, 17 грн заборгованість ПАТ "ХЕРСОНСЬКИЙ ЗАВОД КАРДАННИХ ВАЛІВ" за Кредитним договором № 14-02/05 від 28.02.2005 на підставі Договору поруки № 357 від 07.08.2015;

- 135 046 670, 87 грн заборгованість ПАТ "ХЕРСОНСЬКИЙ ЗАВОД КАРДАННИХ ВАЛІВ" за Кредитним договором № 962м-02-05 від 23.05.2005 на підставі Договору поруки № 357 від 07.08.2015;

- 281 191 847,56 грн заборгованість ТОВ "ЕТЬЕН-ВЕСТ" за Кредитним договором № 1207м- 01-07 від 15.11.2007 на підставі Договору поруки № 356 від 07.08.2015;

- 3 461 160 557,63 грн заборгованість ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ВАГОНЗАВОД" за Кредитним договором № 1145м-01-07 від 07.02.2007 на підставі Договору поруки № 356 від 07.08.2015.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 у справі №917/65/23 позовні вимоги задоволено, присуджено до стягнення з ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39802, ) на користь ТОВ "Максі капітал груп" (вул. Євгена Коновальця, 36-Д, оф. 5, м. Київ, 01133, ) 4 727 597 709,17 грн заборгованості та 939 400,00 грн витрат по сплаті судового збору (а.с. 5-14 т. 1).

Східний апеляційний господарський суд постановою від 26.01.2024 змінив мотивувальну частину рішення місцевого господарського суду, а в решті рішення Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 у справі №917/65/23 залишив без змін (а.с. 15-52 т. 1).

В обґрунтування своїх кредиторських вимог до боржника ініціюючий кредитор зазначає, що 12.02.2024 на примусове судових рішень у справі № 917/65/23 було видано відповідний наказ.

Вказаний наказ до примусового виконання не пред"являвся, а в добровільному порядку рішення у справі № 917/65/23 боржником не виконано.

Зазначені обставини стали підставою для звернення ТОВ "Максі Капітал Груп" до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" з кредиторськими вимогами до боржника на загальну суму 4 728 537 109,17грн, що становить 4 727 597 709,17грн - заборгованість та 939 400,00грн - витрати по сплаті судового збору згідно рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 у справі №917/65/23 в редакції постанови Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2024.

Боржник у відзиві на заяву ТОВ "Максі Капітал Груп" про відкриття провадження у справі про банкрутство (а.с. 165-194 т. 1) просить суд відмовити у її задоволенні за мотивами наведеними у відзиві. Зокрема боржник зазначає, що між ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" та ТОВ "Максі Капітал Груп" існує спір про право, який наразі розглядається в порядку позовного провадження у справі № 917/65/23.

Боржник зазначає, що мотивуючи свою заяву ініціюючий кредитор - ТОВ "Максі Капітал Груп" не повідомив суду, що ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" в справі № 917/65/23 було подано 30.01.2024 касаційну скаргу на рішення Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2024 у справі № 917/65/23, які покладено ініціюючим кредитором в основу його кредиторських вимог до боржника при зверненні із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат". Ухвалою Верховного Суду від 20.02.2024 було відкрите касаційне провадження та наразі триває розгляд справи № 917/65/23 в суді касаційної інстанції.

Зазначає, що остаточне судове рішення в справі № 917/65/23 може бути прийнято за результатом розгляду касаційної скарги ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" та за умови, що Верховний Суд не направить справу на новий розгляд.

До прийняття остаточного судового рішення в справі № 917/65/23 спір є таким, що існує.

При цьому боржник звертає увагу суду на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 14.03.2024 в справі № 911/1482/17. Щодо посилання боржника на вищевказану правову позицію Верховного Суд то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до сталої практики Верховний Суд виходить з того, що неврахуванням висновку Верховного Суду є саме неврахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а не будь-якого висновку, зробленого судом касаційної інстанції в обґрунтування мотивувальної частини постанови.

Верховний Суд у постановах від 11.11.2020 у справі № 753/11009/19, від 27.07.2021 у справі № 585/2836/16-ц, зазначив, що висновок (правова позиція) - це виклад тлумачення певної норми права (або ряду норм), здійснене Верховним Судом (Верховним Судом України) під час розгляду конкретної справи, обов`язкове для суду та інших суб`єктів Отже, правовим висновком Верховного Суду є висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, сформульований внаслідок казуального тлумачення цієї норми при касаційному розгляді конкретної справи, та викладений у мотивувальній частині постанови Верховного Суду, прийнятої за наслідками такого розгляду, який обов`язковий для суду та інших суб?єктів.

Неврахування висновку Верховного Суду щодо застосування норми права, зокрема, має місце тоді, коли суд апеляційної інстанції, посилаючись на норму права, застосував її інакше (не так, в іншій спосіб витлумачив тощо), ніж це зробив Верховний Суд в іншій справі.

Справа № 911/1482/17, на яку посилається боржник, відкрита за позовом заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі: 1) Обухівської районної державної адміністрації Київської області, 2) Київської обласної державної адміністрації до відповідачів: 1) Обухівської міської ради Київської області, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Київщина-Житло" і предметом спору у даній справі позовного провадження є визнання недійсним рішень, визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Отже, посилання боржника на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 14.03.2024 у справі № 911/1482/17 судом до уваги не приймається, так у цій справі правовідносини не є подібними до даної справи.

Наявність спору, предметом якого є вимоги ТОВ "Максі Капітал Груп" до ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", з огляду на які було подано заяву, за твердженням боржника, унеможливлює відкриття провадження у справі про банкрутство останнього.

Також боржник вказує на невідповідність вимог ТОВ "Максі Капітал Груп" поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором. Зазначає, що відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

ТОВ "Максі Капітал Груп" в якості доказів наявності грошового зобов`язання ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" надало до заяви наступні документи:

1. Копію рішення Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 в справі №917/65/23;

2. Копію постанови Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2024 в справі № 917/65/23.

Боржник зазначає, що інших документів на підтвердження свої вимог ТОВ "Максі Капітал Груп" не надало.

В силу статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства неплатоспроможність неспроможність боржника (іншого, ніж страховик або кредитна спілка) виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, визначальним для встановлення факту неплатоспроможності є з`ясування питання щодо права кредитора вимагати від боржника виконання грошового зобов`язання, яке кореспондується з відповідним обов`язком боржника (в даному випадку, виконати рішення та постанову в справі № 917/65/23).

Натомість, ухвалою Верховного Суду від 01.04.2024 зупинено виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2024 та рішення Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 у справі № 917/65/23 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку. З огляду на те, що наразі касаційне провадження триває, на думку боржника, рішення Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 у справі № 917/65/23 та постанова Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2024 не є обов`язковими до виконання.

В реагування на вказані заперечення боржника ініціюючий кредитор подав до суду клопотання (вх. № 2365 від 23.02.2026) про залучення до матеріалів справи доказів, які підтверджують грошові вимоги ініціюючого кредитора до боржника та які були надані ним в межах справи № 917/65/23, зокрема, Договір про відступлення прав вимоги від 06.11.2020 з додатками, укладеними між АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ТОВ "Максі Капітал Груп"; договори поруки № 356 від 07.08.2015, № 357 від 07.08.2015, № 366 від 17.08.2015, укладені між АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", кредитні договори, розрахунки заборгованості до позичальників, виписки по банківським рахункам позичальників, судові рішення про стягнення заборгованості з позичальників.

Задовольняючи клопотання ініціюючого кредитора про залучення документів судом враховано, що саме на ініціюючого кредитора покладено обов"язок надати суду докази на підтвердження підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство. Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань.

При цьому, здійснивши аналіз документів, наданих ініціюючим кредитором разом з клопотанням за вх. № 2365 від 23.02.2026 суд встановив, що до вказаного клопотання ініціюючим кредитором додані докази, які вже були предметом дослідження і оцінки в господарській справі №917/65/23 за позовом ТОВ "Максі капітал груп" (код ЄРПОУ 39319365) до ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (код ЄРПОУ 00191282), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1.ПрАТ "УКРЕНЕРГОЗБУТ", (), 2. ТОВ "КРЕМЕНЧУЦЬКИЙ ШКІРЗАВОД", (), 3.ПАТ "ХЕРСОНСЬКИЙ ЗАВОД КАРДАННИХ ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ВАГОНЗАВОД", (), про стягнення коштів.

Так, у постанові Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2024, прийнятій за результатами перегляду рішення Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 у справі № 917/65/23 встановлено факт укладання між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та позичальниками цього банку кредитних договорів, а саме:

1) з Приватним акціонерним товариством "Укренергозбут" - кредитний договір №1262м-08 від 12.08.2008;

2) з Товариством з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький Шкірзавод" - кредитні договори № КМ-15-2004 від 11.05.2004, № 1280м-08 від 26.12.2008, № 749-02-03 від 17.06.2003, №985-02-05 від 07.07.2005;

3) з Публічним акціонерним товариством "Херсонський Завод Карданних Валів" - кредитні договори № 1293-09 від 17.02.2009, № 1338-10 від 03.11.2010, № 14-02/05 від 28.02.2005, № 962м-02-05 від 23.05.2005;

4) з Товариством з обмеженою відповідальністю "Етьєн-Вест" - кредитний договір №1207м-01-07 від 15.11.2007;

5) з Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Вагонзавод" - кредитний договір № 1145м-01-07 від 07.02.2007.

Зазначено, що копії всіх зазначених кредитних договорів подані були позивачем до позовної заяви, та містяться в матеріалах справи № 917/65/23 . Аналізуючи відповідні копії кредитних договорів на предмет їх достатності та належності колегія суддів апеляційної інстанції зазначила про їх належність оформлення та засвідчення, а відтак спроможність виступати доказам у справі.

При цьому судом враховано наявність у матеріалах справи завірених копій банківських виписок з рахунків позичальників, які свідчать про виконання відповідних кредитних договорів, а також копій судових рішень: у справі №910/7614/17 (встановлено факт кредитних правовідносин з ТОВ "Етьєн-Вест" за кредитним договором № 1145м-01-07 від 07.02.2007), у справах №913/328/17 та №913/338/ (встановлено факт кредитних правовідносин з ТОВ "ТД Вагонзавод"" за кредитним договором № 1145м-01-07 від 07.02.2007), у справі №918/1174/20 (встановлено факт кредитних правовідносин з ПрАТ "Укренергозбут" за кредитним договором №1262м-08 від 12.08.2008).

Поряд з цим судом апеляційної інстанції встановлено, що з метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальників, між ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" були укладені договори поруки № 356 від 07.08.2015, № 357 від 07.08.2015, № 366 від 17.08.2015.

Копії всіх зазначених договорів поруки подані позивачем до позовної заяви в межах справи № 917/65/23 та містяться в матеріалах вказаної справи.

За висновком колегії суддів апеляційного суду документально підтверджуються обставина наявності правовідносин поруки між ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на підставі договорів поруки № 356 від 07.08.2015, № 357 від 07.08.2015, №366 від 17.08.2015, копії яких наявні в матеріалах справи.

Поряд з цим колегією суддів встановлено, що 06.11.2020 між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (АТ "Банк "Фінанси та Кредит", Банк, Кредитор) та ТОВ "Фінансова Компанія "Максі Капітал Груп" (ТОВ "ФК "Максі Капітал Груп", позивач) був укладений договір про відступлення права вимоги № 2, за яким банк відступив новому кредитору належні йому права вимоги до боржників та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у додатках № 1, 2 до цього договору.

Колегією суддів встановлено, що 28.10.2020 позивачем двома платежами, а саме на суму 85 610 009,40 грн (номер документа 441 з призначенням платежу: оплата за лот GL19N619088, ТОВ "ФК Максі Капітал Груп", 5, протокол №UА-ЕА-2020-09-21-000008-b від 05.10.2020, ціна 85 610 009,42 грн, в т.ч. ПДВ) та на суму 0,02 грн (номер документа 442 з аналогічним призначенням платежу) виконано в повному обсязі зобов`язання щодо оплати ціни договору.

Рішенням у справі №917/65/23, яке набрало законної сили з моменту винесення постанови Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2024 ТОВ "Максі Капітал Груп" , позовні вимоги задоволено, присуджено до стягнення з ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39802, ) на користь ТОВ "Максі капітал груп" (вул. Євгена Коновальця, 36-Д, оф. 5, м. Київ, 01133, ) 4 727 597 709,17 грн заборгованості та 939 400,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Таким чином, документи, подані ініціюючим кредитором разом з клопотанням за вх. 2365 від 23.02.2026, були предметом дослідження при вирішенні по суті спору у справі № 917/65/23, рішення Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 в редакції мотивувальної частини постанови Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2024 набрало законної сили, є чинним на даний час, а відтак суд дійшов до висновку про відсутність підстав для здіснення переоцінки доказів, які вже були предметом дослідження при розгляді справи № 917/65/23 судом першої та апеляційної інстанцій.

Також суд зазначає, що клопотання боржника про витребування оригіналів документів, здійснення перекладу документів та заява про застосування до вимог ТОВ "Максі Капітал Груп" в частині зобов`язань за кредитними договорами за період 2015-2017 роки строку позовної давності, які подані боржником на стадії підготовчого засідання з розгляду заяви ТОВ "Максі капітал груп" про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", заявлялися боржником в межах справи позовного провадження № 917/65/23 і вирішені судом.

Досліджуючи заяву ініціюючого кредитора на предмет обґрунтованості вимог щодо наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" судом прийнято до уваги наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Банкрутство юридичних осіб (підстави, умови, порядок, особливості) регламентовано положеннями книги третьої цього Кодексу, положення розділу І якої містять норми щодо провадження у справі про банкрутство юридичної особи, зокрема підстави та порядок відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 8 КУзПБ право на звернення до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство мають боржник, кредитор.

Положення ст. 1 КУзПБ визначають, що неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом; грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Статтею 34 КУзПБ передбачено право кредитора звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство та визначено, які документи у такому випадку подаються.

Частинами 1, 2 ст. 34 КУзПБ унормовано, що заява про відкриття провадження у справі про банкрутство подається кредитором або боржником у письмовій формі та повинна містити зокрема, виклад обставин, що є підставою для звернення до суду; перелік документів, що додаються до заяви, а також відомості про розмір вимог із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті. До заяви кредитора про відкриття провадження у справі про банкрутство додаються докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом судовий збір не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази авансування винагороди арбітражному керуючому трьох розмірів мінімальної заробітної плати за три місяці виконання повноважень; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

Наявність боргу при ініціюванні справи про банкрутство підтверджується доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Доказами на підтвердження наявності боргу можуть бути, зокрема, судові рішення, господарські правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Такими доказами можуть бути, зокрема, банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи, та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань.

Порядок відкриття провадження у справі про банкрутство регламентований ст. 39 КУзПБ.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст. 39 КУзПБ перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, вирішує інші питання, пов`язані з розглядом справи.

Якщо провадження у справі відкривається за заявою кредитора, господарський суд перевіряє можливість боржника виконати майнові зобов`язання, строк яких настав. Боржник може надати підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

В розумінні ст. 1 КУзПБ грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Системний аналіз ст.ст. 1, 8, 34, 39 КУзПБ свідчить, що правовими підставами для відкриття провадження у справі про банкрутство є: наявність грошового зобов`язання боржника перед кредитором, строк виконання якого сплив на дату звернення кредитора до суду; відсутність між кредитором та боржником спору про право стосовно заявлених вимог; до підготовчого засідання суду вимоги кредитора (кредиторів) боржником у повному обсязі не задоволені.

Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі (аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постановах від 13.08.2020 у справі №910/4658/20, від 15.10.2020 у справі №922/1174/20, від 22.09.021 у справі №911/2043/20, від 16.09.2020 у справі №911/593/20, від 03.09.2020 у справі №910/16413/19, на які в тому числі посилається скаржник).

При цьому, якщо КУзПБ підстави для відкриття провадження у справі про банкрутство прямо не визначені та з`ясовуються судом шляхом встановлення, на підставі доказів у справі, заборон на відкриття провадження у справі про банкрутство, визначених Законом (прямих або непрямих, загальних або спеціальних, тимчасових або не обмежених в часі, умовних або безумовних), то підстави для відмови у відкритті провадження прямо визначені в ч. 6 ст. 39 КУзПБ.

Тож, важливим елементом судового контролю при відкритті провадження у справі про банкрутство є встановлення обґрунтованості кредиторських вимог ініціюючого кредитора, за заявою якого відкривається провадження у справі.

Верховний Суд у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі №911/2043/20 зазначив, що з моменту відкриття провадження у справі банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (аналогічний за змістом правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №918/420/16 та в низці постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство).

Тому, з огляду на важливі правові наслідки відкриття провадження у справі про банкрутство, які, крім заявника та боржника, стосуються невизначеного кола осіб - потенційних кредиторів боржника, ухваленню відповідного рішення суду має передувати системний аналіз обставин, пов`язаних із правовідносинами, з посиланням на які заявник обґрунтовує свої вимоги до боржника, на підставі поданих доказів. Лише після з`ясування та перевірки таких обставин суд може встановити обґрунтованість вимог кредитора до боржника, а також наявність чи відсутність спору про право у цих правовідносинах, як передумови для відкриття провадження у справі (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2042/20).

Отже, звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство по суті є реалізацією кредитором права на судовий захист власних майнових прав за відсутності належного виконання грошового зобов`язання боржником. У зв`язку з цим, кредитор повинен надати суду докази на підтвердження наявності у нього права, яке підлягає захисту, та навести обставини, що є підставою для звернення до суду.

При цьому, на господарський суд покладається обов`язок перевірки обґрунтованості вимог ініціюючого кредитора та з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство, що, враховуючи принцип дотримання балансу захисту публічного та приватного інтересів, має здійснюватися судом незалежно від погодження боржником із заявленими вимогами чи, навпаки, пасивної процесуальної поведінки боржника у вигляді неподання ним відзиву на заяву про відкриття відповідного провадження.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 39 КУзПБ, за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі або відмову у відкритті провадження у справі.

Таким чином, завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошове зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення обставин задоволення таких вимог до проведення підготовчого засідання у справі.

Дослідивши матеріали заяви ТОВ "Максі капітал груп" про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", заслухавши в судовому засіданні уповноважених представників сторін, суд встановив, що у січні 2023 року ТОВ "Максі капітал груп" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 4 727 597 709,17 грн, яка складається з:

-597 979 254,12 грн заборгованість ПрАТ "УКРЕНЕРГОЗБУТ" за Кредитним договором №1262м-08 від 12.08.2008 на підставі Договору поруки № 356 від 07.08.2015;

-102 428 577,80 грн заборгованість ТОВ "КРЕМЕНЧУЦЬКИЙ ШКІРЗАВОД" за Кредитним договором №КМ-15-2004 від 11.05.2004 на підставі Договору поруки № 356 від 07.08.2015;

-54 883 391,00 грн заборгованість ТОВ "КРЕМЕНЧУЦЬКИЙ ШКІРЗАВОД" за Кредитним договором №1280м-08 від 26.12.2008 на підставі Договору поруки № 357 від 07.08.2015;

-3 136 467, 10 грн заборгованість ТОВ "КРЕМЕНЧУЦЬКИЙ ШКІРЗАВОД" за Кредитним договором № 749-02-03 від 17.06.2003 на підставі Договору поруки № 357 від 07.08.2015;

- 2 085 866, 74 грн заборгованість ТОВ "КРЕМЕНЧУЦЬКИЙ ШКІРЗАВОД" за Кредитним договором № 985-02-05 від 07.07.2005 на підставі Договору поруки № 357 від 07.08.2015;

- 20 000 000, 00 грн заборгованість TOB "КРЕМЕНЧУЦЬКИЙ ШКІРЗАВОД" за Кредитним договором № 985-02-05 від 07.07.2005 на підставі Договору поруки № 366 від 17.08.2015;

- 41 105 106, 79 грн заборгованість ПАТ "ХЕРСОНСЬКИЙ ЗАВОД КАРДАННИХ ВАЛІВ" за Кредитним договором № 1293-09 від 17.02.2009 на підставі Договору поруки № 357 від 07.08.2015;

- 26 886 935, 39 грн заборгованість ПАТ "ХЕРСОНСЬКИЙ ЗАВОД КАРДАННИХ ВАЛІВ" за Кредитним договором № 1338-10 від 03.11.2010 на підставі Договору поруки № 357 від 07.08.2015;

- 1 693 034, 17 грн заборгованість ПАТ "ХЕРСОНСЬКИЙ ЗАВОД КАРДАННИХ ВАЛІВ" за Кредитним договором № 14-02/05 від 28.02.2005 на підставі Договору поруки № 357 від 07.08.2015;

- 135 046 670, 87 грн заборгованість ПАТ "ХЕРСОНСЬКИЙ ЗАВОД КАРДАННИХ ВАЛІВ" за Кредитним договором № 962м-02-05 від 23.05.2005 на підставі Договору поруки № 357 від 07.08.2015;

-281 191 847,56 грн заборгованість ТОВ "ЕТЬЕН-ВЕСТ" за Кредитним договором № 1207м- 01-07 від 15.11.2007 на підставі Договору поруки № 356 від 07.08.2015;

-3 461 160 557,63 грн заборгованість ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ВАГОНЗАВОД" за Кредитним договором № 1145м-01-07 від 07.02.2007 на підставі Договору поруки № 356 від 07.08.2015.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами поруки від 07.08.2015 № 356, від 07.08.2015 № 357 та від 17.08.2015 № 366, згідно з якими ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" поручилося за повне виконання третіми особами (ПрАТ "УКРЕНЕРГОЗБУТ", ТОВ "КРЕМЕНЧУЦЬКИЙ ШКІРЗАВОД", ПАТ "ХЕРСОНСЬКИЙ ЗАВОД КАРДАННИХ ВАЛІВ", ТОВ "ЕТЬЕН-ВЕСТ", ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ ВАГОНЗАВОД") обов`язків за кредитними договорами. Право позивача на звернення з вимогою до відповідача підтверджено договором про відступлення права вимоги від 06.11.2020 № 2, укладеним кредитором (банком) та ТОВ "Максі Капітал Груп".

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 у справі №917/65/23 позовні вимоги задоволено, стягнуто з ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39802, ) на користь ТОВ "Максі капітал груп" (вул. Євгена Коновальця, 36-Д, оф. 5, м. Київ, 01133, ) 4 727 597 709,17 грн заборгованості та 939 400,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Східний апеляційний господарський суд постановою від 26.01.2024 змінив мотивувальну частину рішення місцевого господарського суду, а в решті його залишив без змін.

При цьому, як вбачається із тексту зазначеного судових рішень судами досліджені та проаналізовані правовідносини між сторонами, що виникли на підставі:

- кредитних договорів, укладених між АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ПрАТ "Укренергозбут", ТОВ "Кременчуцький Шкірзавод", ПАТ "Херсонський Завод Карданних Валів", ТОВ "Етьєн-Вест", ТОВ "Торговий Дім Вагонзавод" (позичальники);

- договорів поруки № 356 від 07.08.2015, № 357 від 07.08.2015, № 366 від 17.08.2015, укладенb[ між АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" поручитель).

- договору про відступлення права вимоги від 06.11.2020 № 2, укладеного між АТ "Банк "Фінанси та Кредит" (кредитор) та ТОВ "Максі Капітал Груп" (новий кредитор),

а також обставини виникнення у ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" заборгованості перед ТОВ "Фінансова компанія" Максі капітал груп" за вказаними договорами.

Так, за змістом постанови Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2024, прийнятій за результатами перегляду рішення Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 у справі № 917/65/23, надаючи правову кваліфікацію обставинам справи колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке:

"З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та позичальниками цього банку були укладені, зокрема, наступні кредитні договори:

1) з Приватним акціонерним товариством "Укренергозбут" - кредитний договір №1262м-08 від 12.08.2008;

2) з Товариством з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький Шкірзавод" - кредитні договори № КМ-15-2004 від 11.05.2004, № 1280м-08 від 26.12.2008, № 749-02-03 від 17.06.2003, №985-02-05 від 07.07.2005;

3) з Публічним акціонерним товариством "Херсонський Завод Карданних Валів" - кредитні договори № 1293-09 від 17.02.2009, № 1338-10 від 03.11.2010, № 14-02/05 від 28.02.2005, № 962м-02-05 від 23.05.2005;

4) з Товариством з обмеженою відповідальністю "Етьєн-Вест" - кредитний договір №1207м-01-07 від 15.11.2007;

5) з Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Вагонзавод" - кредитний договір № 1145м-01-07 від 07.02.2007.

Копії всіх зазначених кредитних договорів подані Позивачем до позовної заяви, та містяться в матеріалах справи.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Аналізуючи відповідні копії кредитних договорів на предмет їх достатності та належності колегія суддів зазначає про їх належність оформлення та засвідчення, а відтак спроможність виступати доказам у справі.

При цьому судом враховується наявність у матеріалах справи завірених копій банківських виписок з рахунків позичальників, які свідчать про виконання відповідних кредитних договорів, а також копій судових рішень: у справі №910/7614/17 (встановлено факт кредитних правовідносин з ТОВ "Етьєн-Вест" за кредитним договором № 1145м-01-07 від 07.02.2007), у справах №913/328/17 та №913/338/ (встановлено факт кредитних правовідносин з ТОВ "ТД Вагонзавод"" за кредитним договором № 1145м-01-07 від 07.02.2007), у справі №918/1174/20 (встановлено факт кредитних правовідносин з ПрАТ "Укренергозбут" за кредитним договором №1262м-08 від 12.08.2008).

За таких умов, колегія суддів вважає встановленою обставину існування кредитних правовідносин, що виникли з кредитних договорів №1262м-08 від 12.08.2008 (позичальник ПрАТ "Укренергозбут"), № КМ-15-2004 від 11.05.2004, № 1280м-08 від 26.12.2008, № 749-02-03 від 17.06.2003, №985-02-05 від 07.07.2005 (позичальник ТОВ "Кременчуцький Шкірзавод"), № 1293-09 від 17.02.2009, № 1338-10 від 03.11.2010, № 14-02/05 від 28.02.2005, № 962м-02-05 від 23.05.2005 (позичальник ПАТ "Херсонський Завод Карданних Валів"), №1207м-01-07 від 15.11.2007 (позичальник ТОВ "Етьєн-Вест"), № 1145м-01-07 від 07.02.2007 (позичальник ТОВ "Торговий Дім Вагонзавод").

Отримання грошових коштів у зазначених вище сумах позичальниками за кредитними договорами не оспорювалось учасниками цієї справи під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що обставини існування зазначених вище кредитних зобов`язань не могли бути встановлені судом першої інстанції, у зв`язку з відсутністю оригіналів відповідних правочинів, є безпідставними.

Відповідач, заявляючи, що має сумнів у достовірності копій кредитних договорів, наданих позивачем, жодним чином не обґрунтував, на чому ґрунтується такий сумнів.

Треті особи у справі як позичальники за вищевказаними кредитними договорами, також не надали до суду докази, які б свідчили про невідповідність оригіналам копій договорів, що містяться в матеріалах справи. В тому числі жоден з позичальників не надав копію власного примірника відповідного договору, відмінного від наданого позивачем.

З огляду на викладене колегія суддів приймає вищезазначені копії кредитних договорів в якості належних доказів на підтвердження існування між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та третіми особами кредитних правовідносин.

Поряд з цим судом апеляційної інстанції встановлено, що з метою забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальників, між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та кредит" та Приватним акціонерним товариством "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" були укладені договори поруки № 356 від 07.08.2015, № 357 від 07.08.2015, № 366 від 17.08.2015.

Копії всіх зазначених договорів поруки подані позивачем до позовної заяви, та містяться в матеріалах справи.

Пунктами 1.1. кожного з зазначених договорів поруки передбачено, що поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати у межах відповідальності, передбаченої пунктом 1.4. цих договорів за своєчасне і повне виконання зобов`язань боржниками (позичальниками).

Договором поруки № 356 від 07.08.2015 забезпечується виконання Приватним акціонерним товариством "Укренергозбут" кредитного договору №1262м-08 від 12.08.2008; Товариством з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод" кредитного договору №КМ-15-2004 від 11.05.2004; Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім вагонзавод" кредитного договору №1145м-01-07 від 07.02.2007; Товариством з обмеженою відповідальністю "Етьєн вест" кредитного договору №1207м-01-07 від 15.11.2007.

Договором поруки № 357 від 07.08.2015 забезпечується виконання Приватним акціонерним товариством "Укренергозбут" кредитного договору №1262м-08 від 12.08.2008; Товариством з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод" кредитних договорів №КМ-15-2004 від 11.05.2004, №1280м-08 від 26.12.2008, №749-02-03 від 17.06.2003, №985-02-05 від 07.07.2005; Публічним акціонерним товариством "Херсонський завод карданних валів" кредитних договорів №1293-09 від 17.02.2009, №1338-10 від 03.11.2010, №14-02/05 від 28.02.2005, №962м-02-05 від 23.05.2005; Товариством з обмеженою відповідальністю "Етьєн вест" кредитного договору №1207м-01-07 від 15.11.2007.

Договором поруки № 366 від 17.08.2015 забезпечується виконання Приватним акціонерним товариством "Укренергозбут" кредитного договору №1262м-08 від 12.08.2008; Товариством з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький шкірзавод" кредитних договорів №КМ-15-2004 від 11.05.2004, №1280м-08 від 26.12.2008, №749-02-03 від 17.06.2003, №985-02-05 від 07.07.2005; Публічним акціонерним товариством "Херсонський завод карданних валів" кредитних договорів №1293-09 від 17.02.2009, №14-02/05 від 28.02.2005, №962м-02-05 від 23.05.2005; Товариством з обмеженою відповідальністю "Етьєн Вест" кредитного договору №1207м-01-07 від 15.11.2007.

Відповідно до пункту 1.4 договору поруки № 356 від 07.08.2015 загальний розмір відповідальності поручителя перед кредитором складає 130 000 000, 00 доларів США.

Відповідно до пункту 1.4 договору поруки № 357 від 07.08.2015 загальний розмір відповідальності поручителя перед кредитором складає 276 000 000, 00 грн.

Відповідно до пункту 1.4 договору поруки № 366 від 17.08.2015 загальний розмір відповідальності поручителя перед кредитором складає 20 000 000, 00 грн.

Загальний розмір відповідальності поручителя перед кредитором за договорами поруки складає 296 000 000, 00 грн та 130 000 000, 00 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на дату ухвалення рішення еквівалентно 4 753 918 000, 00 грн, а разом 5 049 918 000, 00 грн.

Суд апеляційної інстанції враховує, що обставина укладення договорів поруки № 356 від 07.08.2015, № 357 від 07.08.2015, №366 від 17.08.2015, зокрема, була предметом дослідження і оцінки в господарській справі №910/19560/16 за позовом Приватного акціонерного товариства "Полтавський Гірничо-Збагачувальний Комбінат" до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити дії.

Остаточним рішенням у справі №910/19560/16, яке набрало законної сили з моменту винесення постанови Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2021, і залишене без змін постановою Верховного Суду від 01.06.2022, було констатовано неподання до суду оригіналів договорів поруки № 356 від 07.08.2015, № 357 від 07.08.2015, №366 від 17.08.2015 як з боку позивача Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" , який стверджував про їх неукладеність загалом, так і з боку відповідача ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит", який стверджував про втрату оригіналів даних договорів з вини колишнього керівництва банку, за фактом чого порушено кримінальну справу від 29.04.2016 № 0005534 за ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Оцінивши матеріали справи №910/19650/16 в сукупності та взаємозв`язку, в постанові Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 суд визнав встановленою обставину укладеності договорів поруки № 356 від 07.08.2015, № 357 від 07.08.2015, №366 від 17.08.2015.

Позивачем до позову у цій справі надано засвідчені судом копії договорів поруки, зроблені господарським судом м. Києва з матеріалів справи №910/19560/16, які надавались Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та кредит".

Позивач, відповідач та треті особи у цій справі були учасниками справи №910/19560/16, відтак в силу положень частини 4 статті 75 ГПК України, не підлягає доказуванню при розгляді цієї справи обставина укладеності договорів поруки № 356 від 07.08.2015, № 357 від 07.08.2015, №366 від 17.08.201, як така, що встановлена постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2021 у справі № 910/19560/16.

За таких умов ненадання позивачем саме оригіналів договорів поруки № 356 від 07.08.2015, № 357 від 07.08.2015, №366 від 17.08.2015 не впливає на встановлену в судовому порядку обставину їх укладеності.

Доводи відповідача про неможливість розгляду цієї справи за відсутності пред`явлення до суду оригіналів договорів поруки відхиляються на тій підставі, що Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" є стороною (поручителем) договорів поруки № 356 від 07.08.2015, № 357 від 07.08.2015, №366 від 17.08.2015, однак при цьому не вказує конкретну невідповідність копій договорів поруки, що містяться в матеріалах цієї справи, їх оригіналам.

Приватне акціонерне товариство "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" у цій справі не заперечує наявність у нього оригіналів примірників поручителя договорів поруки № 356 від 07.08.2015, № 357 від 07.08.2015, №366 від 17.08.2015.

При цьому відповідач не надав до суду належні та допустимі докази, які б свідчили про невідповідність оригіналам копій договорів, які містяться в матеріалах справи, в тому числі не пред`явив суду оригінал власного примірника відповідного договору, відмінного від наданого позивачем."

За висновком колегії суддів апеляційного суду документально підтверджуються обставина наявності правовідносин поруки між ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" та ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на підставі договорів поруки № 356 від 07.08.2015, № 357 від 07.08.2015, №366 від 17.08.2015, копії яких наявні в матеріалах справи.

Поряд з цим колегією суддів встановлено, що 06.11.2020 між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" (АТ "Банк "Фінанси та Кредит", Банк, Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Максі Капітал Груп" (ТОВ "ФК "Максі Капітал Груп", Позивач) був укладений договір про відступлення права вимоги № 2, за яким банк відступив новому кредитору належні йому права вимоги до боржників та/або заставодавців, та/або поручителів, зазначених у додатках № 1, 2 до цього договору.

Відповідно до п. 4 договору № 2 сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за Основними договорами, відповідно до цього договору, та інших договорів які будуть укладені з метою виконання умов протоколу електронного аукціону № UА-ЕА-2020-09-21-000008-b від 05.10.2020, новий кредитор сплачує банку грошові кошти у розмірі 85610009,42 грн (вісімдесят п`ять мільйонів шістсот десять тисяч дев`ять гривень 42 коп), без ПДВ, надалі за текстом - ціна договору.

Ціна договору сплачена новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим договором, відповідно до пункту 14 цього договору, на підставі протоколу, сформованого за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став новий кредитор.

За змістом статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

ТОВ "ФК "Максі Капітал Груп" набув право вимоги, зокрема, до наступних Позичальників за наступними Кредитними договорами (по курсу станом на 06.11.2020):

1)Приватного акціонерного товариства "Укренергозбут" (Третя особа 1, ПрАТ "Укренергозбут"):

- у розмірі 1 997 979 021, 28 грн за Кредитним договором № 1262м-08 від 12.08.2008;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кременчуцький Шкірзавод" (Третя особа 2, ТОВ "Кременчуцький Шкірзавод"):

- у розмірі 66 186 198, 01 грн за Кредитним договором № КМ-15-2004 від 11.05.2004,

- у розмірі 54 883 391, 00 грн за Кредитним договором № 1280м-08 від 26.12.2008,

- у розмірі 3 136 467, 10 грн за Кредитним договором № 749-02-03 від 17.06.2003,

- у розмірі 22 085 866, 74 грн за Кредитним договором №985-02-05 від 07.07.2005;

3)Публічного акціонерного товариства "Херсонський Завод Карданних Валів" (Третя особа 3, ПАТ "Херсонський Завод Карданних Валів"):

- у розмірі 41 105 106,79 грн за Кредитним договором № 1293-09 від 17.02.2009,

- у розмірі 26 886 935,39 грн за Кредитним договором № 1338-10 від 03.11.2010,

- у розмірі 1 693 034, 17 грн. за Кредитним договором № 14-02/05 від 28.02.2005,

- у розмірі 171 506 785, 99 грн за Кредитним договором № 962м-02-05 від 23.05.2005;

4)Товариства з обмеженою відповідальністю "Етьєн-Вест" (Третя особа 4, ТОВ : "Етьєн-Вест"):

- у розмірі 171 703 407, 04 грн за Кредитним договором № 1207м-01-07 від 15.11.2007;

5) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Вагонзавод" (Третя особа 5, ТОВ "Торговий Дім Вагонзавод"):

- у розмірі 2 794 820 860, 95 грн за Кредитним договором № 1145м-01-07 від 07.02.2007.

Поряд з цим колегія суддів апеляційного суду дійшла до висновку, що оскільки за умовами договору про відступлення права вимоги № 2 від 06.11.2020 позивачеві передані права вимоги до боржників за кредитними договорами, виконання яких є забезпеченим на умовах договорів поруки № 356 від 07.08.2015, № 357 від 07.08.2015, №366 від 17.08.2015, і при цьому порука не існує окремо від основного зобов`язання, що до ТОВ "Максі Капітал Груп" перейшло право вимоги від ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" виконання кредитних договорів в межах лімітів заборгованості, встановлених у вказаних договорах поруки.

Колегією суддів встановлено, що 28.10.2020 позивачем двома платежами, а саме на суму 85 610 009,40 грн (номер документа 441 з призначенням платежу: оплата за лот GL19N619088, ТОВ "ФК Максі Капітал Груп", 5, протокол №UА-ЕА-2020-09-21-000008-b від 05.10.2020, ціна 85 610 009,42 грн, в т.ч. ПДВ) та на суму 0,02 грн (номер документа 442 з аналогічним призначенням платежу) виконано в повному обсязі зобов`язання щодо оплати ціни договору.

Поряд цим, сама по собі недоплата ТОВ "Максі Капітал Груп" ціни договору в розмірі 2 коп., за своєю суттю є малозначною, та не може впливати на висновок суду щодо належного виконання позивачем умов договору про відступлення права вимоги №2 від 06.11.2020.

Колегія суддів врахувала відсутність будь-яких спорів між ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ТОВ "Максі Капітал Груп" як сторонами Договору про відступлення права вимоги № 2 від 06.11.2020 щодо його виконання, в тому числі щодо розрахунків.

Більше того, сторони договору підписали на його виконання Акт приймання передачі кредитних та інших договорів від 15.12.2020, чим також підтвердили виконання умов договору від 06.11.2020 щодо повної оплати.

Виходячи з викладеного нормативного обґрунтування, враховуючи наявність у матеріалах справи копії Договору відступлення права вимоги №2 від 06.11.2020, укладеного між ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та ТОВ "Максі Капітал Груп" на підставі протоколу відкритих електронних №UА-ЕА-2020-09-21-000008-b від 05.10.2020 та Акт приймання-передачі кредитних та інших договорів від 15.12.2020 року, колегія суддів апеляційного суду вважає такою, що знаходиться поза розумним сумнівом, а відтак встановленою обставину повної оплати позивачем лоту GL19N619088, та як наслідок - набуття ТОВ "Максі Капітал Груп" права вимоги до третіх осіб у цій справі та відповідача як поручителя.

12.02.2024 на примусове виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 у справі № 917/65/23 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2024, які набрали законної сили 26.01.2024, Господарським судом Полтавської області було видано відповідний наказ.

Вказаний наказ до примусового виконання стягувачем - ТОВ "Максі Капітал Груп" не пред"являвся, в добровільному порядку рішення у справі № 917/65/23 боржником - ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" не виконано.

Зазначені обставини стали підставою для звернення ТОВ "Максі Капітал Груп" до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" з кредиторськими вимогами до боржника на загальну суму 4 728 537 109,17грн, що становить 4 727 597 709,17грн - заборгованість та 939 400,00грн - витрати по сплаті судового збору згідно рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 у справі №917/65/23 в редакції постанови Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2024.

Боржник у відзиві на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство заперечуючи щодо відкриття провадження у справі про банкрутство вказує на наявність спору про право та зазначає, що з огляду на те, що ухвалою Верховного суду від 01.04.2025 у справі № 917/65/23 зупинено виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2024 та рішення Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 у справі №917/65/25 на дату звернення ТОВ "Максі капітал груп" із заявою, вказані судові рішення не є обов"язковими до виконання.

На стадії підготовчого засідання суд встановив, що ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" не погодившись рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 у справі №917/65/23 та постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2024, звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення попередніх інстанцій та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.04.2024 касаційну скаргу ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2024 та рішення Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 у справі №917/65/23 прийнято до розгляду.

Згідно ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.02.2026 справу №917/65/23 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Наразі справа № 917/65/23 перебуває на стадії касаційного перегляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Суд зауважує, що поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Тому, вирішуючи питання чи свідчить вимога кредитора (кредиторів) про наявність спору про право, слід враховувати, що спір про право виникає з матеріальних правовідносин і характеризується наявністю розбіжностей (суперечностей) між суб`єктами правовідносин з приводу їх прав та обов`язків та неможливістю їх здійснення без усунення перешкод в судовому порядку. Спір про право може мати місце також у випадку, коли на шляху здійснення особою права виникають перешкоди, які можуть бути усунуті за допомогою суду.

Таким чином, спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також не доведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права.

Здійснюючи розгляд спорів про право, суд встановлює наявність чи відсутність певних обставин (юридичних фактів). За відсутності цих елементів не може бути спору про право.

Юридичні факти - це певні життєві обставини, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Якщо у підготовчому засіданні буде з`ясовано, що між ініціюючим кредитором та боржником існують суперечки з приводу їх прав та обов`язків, що вочевидь ставить під сумнів вимогу кредитора, і їх вирішення можливе виключно шляхом встановлення об`єктивної істини, що, у свою чергу, покладає на суд обов`язок вжити всіх визначених законом заходів до всебічного, повного та об`єктивного з`ясування дійсних прав і обов`язків сторін, у тому числі із застосуванням інституту доказів і доказування, що притаманно саме для справ позовного провадження, господарський суд відмовляє у відкриті провадження у справі про банкрутство.

Законодавство не містить переліку будь-яких критеріїв для висновку про існування спору про право, тому в кожному конкретному випадку в залежності від змісту правовідносин суд повинен оцінити форму вираження відповідної незгоди учасників провадження на предмет існування такого спору.

У постанові Верховного Суду від 07.03.2023 у справі № 910/5056/22 також зазначено, що існування спору про право можуть вказувати, зокрема:

- характер та зміст заперечень боржника проти вимог про відкриття провадження у справі про банкрутство (заперечення факту виникнення та існування боргу у конкретних правовідносинах або факту виникнення цих правовідносин, або особи кредитора тощо);

- хронологія обставин та фактів, що передували виникненню спору - правовідносини та обставини, якщо вони мали місце до ініціювання справи про банкрутство боржника (листування між сторонами із запереченням боржником боргу, заявленого кредитором у заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство), обставини та підстави виникнення цього боргу, набуття кредитором відповідних прав тощо.

Отже, встановлення відсутності спору про право щодо вимог ініціюючого кредитора є необхідною передумовою для відкриття провадження у справі про банкрутство боржника. Протилежне матиме наслідком відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд акцентує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених ст. 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом (рішення ЄСПЛ у справах "Дюлоранс проти Франції", "Донадзе проти Грузії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

З представлених заявником документів вбачається, що в основу кредиторських вимог ТОВ "Максі капітал груп" до ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" покладено рішення Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 у справі №917/65/25. Східний апеляційний господарський суд постановою від 26.01.2024 змінив мотивувальну частину рішення місцевого господарського суду, а в решті його залишив без змін.

За приписами ст. 284 Господарського процесуального кодексу України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Відтак рішення суду першої інстанції у справі № 917/65/23 і постанова Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2024 у справі №917/65/25 набрали законної сили і є чинними на даний час.

Господарським судом Полтавської області 12.02.2024 на примусове виконання судових рішень у справі № 917/65/23 було видано відповідний наказ.

Вказаний наказ до примусового виконання не пред"являвся, а в добровільному порядку рішення у справі № 917/65/23 боржником не виконано.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Згідно зі ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У постанові від 15.03.2023 у справі № 904/10560/17 Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду дійшов таких висновків:

"Відповідно до статті 129-1 Конституції України, "судове рішення є обов`язковим до виконання".

Вислів "є обов`язковий до виконання" означає, що рішення суду є обов`язковий до виконання тими особами чи органами, які відповідно до судового рішення зобов`язані вчинити певні дії (сплатити гроші, передати майно тощо).

Таким чином, судове рішення є обов`язковим до виконання відповідачем, щодо якого винесене судове рішення.

Втім, інша сторона у справі - позивач, не зобов`язана виконувати судове рішення ухвалене на її користь. Зокрема, позивач вправі не ініціювати порушення виконавчого провадження, а якщо боржник добровільно запропонує виконання, може не прийняти його.

Натомість згідно з постановою палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 20.03.2024 № 911/1005/23: «Звернення кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, за відсутності належного виконання грошового зобов`язання боржником, є реалізацією права кредитора на судовий захист його майнових прав. Враховуючи, що і позовне провадження (про стягнення заборгованості за кредитним договором) і провадження у справі про банкрутство мають на меті виконання боржником перед кредиторами його грошових зобов`язань, ініціювання розгляду таких справ саме по собі не може вважатися зловживанням правом, а суд повинен враховувати особливості, матеріальні та процесуальні наслідки розгляду таких справ не лише для окремого кредитора чи боржника, але і для всіх інших учасників цих проваджень.

Отже, звернення ініціюючого кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, є реалізацією кредитором самостійного права на судовий захист власних майнових прав, поряд з безумовним правом (але не обов`язком) кредитора на звернення до примусового виконання судового рішення, що вступило в законну силу.

У зв`язку з цим, кредитор повинен надати суду докази на підтвердження наявності у нього права, яке підлягає захисту, та навести обставини, що є підставою для звернення до суду (постанова Верховного Суду від 22.09.2021 у справі №911/2043/20 та інші).

У цьому аспекті судове рішення про стягнення боргу, яке набрало законної сили, незалежно від умов чи перешкод для його примусового виконання, - є належним доказом, яким підтверджується право ініціюючого кредитора до боржника.

Наявність судових рішень (які набрали законної сили та з огляду на положення статті 129-1 Конституції України та 326 ГПК України є обов`язковим до виконання) на момент звернення ініціюючого кредитора до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство є підтвердженням вирішення спору про право (безпосередньо між боржником та ініціюючим кредитором) судом у порядку позовного провадження (пункт 36.2 постанови КГС ВС від 15.06.2021 у справі № 904/3074/20). Протилежний підхід порушує принципи остаточності судового рішення та юридичної визначеності ("res judicatа"), а також згідно із стандартами нормотворчої техніки суперечить змісту самого правового визначення цієї категорії "спір про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження".

Щодо посилання боржника на те, що в ході касаційного провадження Верховний Суд ухвалою від 01.04.2024 зупинив виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2024 та рішення Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 у справі №917/65/23 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, а тому а вказані судові рішення не є обов"язковими до виконання, суд зазначає, що зупинення виконання рішення суду до закінчення касаційного провадження не змінює час набрання чинності зупиненим до виконання судовим рішенням, та обов`язковість судового рішення, що є конституційною засадою цивільного судочинства (постанова Верховного Суду від 29.11.2023 у справі № 539/4338/21 (провадження N 61-6910св23)

У постанові Верховного Суду від 18.03.2020 у справі N 344/8127/16-ц (провадження N 61-14360св19) суд касаційної інстанції зазначив, що зупинення виконання оскаржуваного судового рішення касаційним судом має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням оскаржуваного судового рішення.

Таке зупинення виконання рішення суду попередньої інстанції є тимчасовим процесуальним заходом, який не зупиняє дію такого рішення та не позбавляє боржника відповідальності за вчинення тривалого і безперервного правопорушення.

Зупинення виконання рішення має значення лише для попередження передчасного примусового виконання судового рішення, але не скасовує обов`язковість цього рішення, не забороняє його добровільного виконання..

Згідно правової позиції Верховного Суду від 18.062019 у справі № 910/7839/18 відкриття касаційного провадження та зупинення виконання рішень судів до закінчення касаційного провадження не зупиняє набрання законної сили рішенням.

Водночас суд враховує, що зупинення виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2024 та рішення Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 у справі №917/65/25 не спростовує безспірність вимог ініціюючого кредитора на момент розгляду заяви ініціюючого кредитора, а також не позбавляє права боржника самостійно здійснити виконання рішення суду, які набрали законної сили.

За наслідками розгляду поданих заявником документів, з урахуванням встановлених судом обставин справи, судом встановлено обґрунтованість тверджень ТОВ "Максі капітал груп" про наявність у ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" грошових зобов`язань у загальному розмірі 4 728 639 389,17грн.

Боржником вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення суд не надано.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі.

Згідно ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо:

- вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження;

- вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду;

- заяву подано про порушення справи про банкрутство оптового постачальника електричної енергії.

Також, відповідно до п. 1-9 "Прикінцевих та перехідних положень " Кодексу України з процедур банкрутства тимчасово, під час дії воєнного стану та протягом двох років після його припинення чи скасування:

1) не допускається відкриття провадження у справі про банкрутство господарських товариств, які відповідають сукупно таким критеріям: є оператором критичної інфраструктури; частки (акції, паї) господарського товариства були примусово відчужені під час дії воєнного стану; державі у статутному капіталі господарського товариства прямо або опосередковано належить більше 50 відсотків часток (акцій, паїв), крім господарських товариств, які ліквідуються за рішенням власника;

2) відкрите провадження у справі про банкрутство господарських товариств, які відповідають сукупно таким критеріям: є оператором критичної інфраструктури; частки (акції, паї) господарського товариства були примусово відчужені під час дії воєнного стану; державі у статутному капіталі господарського товариства прямо або опосередковано належить більше 50 відсотків часток (акцій, паїв), крім господарських товариств, які ліквідуються за рішенням власника, підлягає закриттю на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство (до та після визнання боржника банкрутом) (оозділ "Прикінцеві та перехідні положення" доповнено пунктом 1-9 згідно із Законом № 3723-IX від 22.05.2024).

У підготовчому засіданні судом не було встановлено підстав для відмови у відкритті провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", перелічених у ч. 6 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства, а також не встановлено наявність обставин за яких недопускається відкриття провадження у справі про банкрутство згідно п.1-9 "Прикінцевих та перехідних положень " Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Зважаючи на викладене вище, за наслідками розгляду у підготовчому засіданні заяви ТОВ "Максі капітал груп" про відкриття провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", суд дійшов до висновку про її задоволення.

Суд, приймаючи до уваги наявність ознак неплатоспроможності боржника вважає за необхідне відкрити відносно нього судову процедуру банкрутства - розпорядження майном боржника.

Згідно ч. 1 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Про призначення розпорядника майна господарський суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 8 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства питання введення процедури розпорядження майном боржника, призначення розпорядника майна, встановлення розміру його винагороди та джерела її сплати вирішується господарським судом в ухвалі підготовчого засідання.

Зі змісту ч. 1 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору.

При цьому, ч. 2-1 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутств визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом.

Заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючий кредитор або боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим частиною третьою статті 28 цього Кодексу.

Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), призначає арбітражного керуючого, зазначеного в абзаці другому цього пункту, розпорядником майна або керуючим реструктуризацією.

У разі якщо заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не містить пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією або до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) не додано заяви цього арбітражного керуючого про участь у справі, або з підстав, визначених частиною третьою статті 28 цього Кодексу, цього арбітражного керуючого не може бути призначено розпорядником майна або керуючим реструктуризацією, або заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство подано боржником - юридичною особою, призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією здійснюється господарським судом самостійно з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, у порядку, що діяв до дня введення цього Кодексу в дію, шляхом застосування автоматизованої системи.

Частиною 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі, а призначені арбітражні керуючі підлягають відстороненню:1) які є заінтересованими особами у цій справі; 2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня відсторонення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років; 3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом; 4) які мають реальний чи потенційний конфлікт інтересів; 6) які є близькими особами боржника - фізичної особи; 7) щодо яких відкрито провадження у справі про неплатоспроможність або з дня закриття провадження у справі про неплатоспроможність минуло менше трьох років; 8) за наявності підстав, визначених статтею 26 цього Кодексу.

До призначення арбітражним керуючим особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до осіб, зазначених у цій частині.

Для виконання функцій розпорядника майна боржника ініціюючим кредитором в заяві про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника суду запропоновано кандидатуру арбітражного керуючого Кучерявого Дмитра Владиславовича (далі - Кучерявий Д.В.) (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1963 від 15.10.2020).

До заяви ініціюючим кредитором додано заяву зазначеного арбітражного керуючого на участь у справі. Крім цього, на стадії підготовчого засідання Кучерявий Д.В. подав до суду заяву на участь у справі (вх. № 6568 від 16.05.2025).

Також до Господарського суду Полтавської області надійшли заяви на участь у справі № 917/932/25 про банкрутство ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" в якості розпорядника майна боржника від арбітражних керуючих:

Абрамова В.В. (вх. №6798 від 22.05.2025).

Марченка Р.В. надійшла заява (вх. №6839 від 22.05.2025);

Вегери А.А. надійшла заява (вх. №6872м від 23.05.2025 - через систему "Електронний суд", вх. №6885 від 23.05.2025 - засобами поштового зв"язку ).

Боржник у запереченні за вх. № 6935 від 26.05.2025 просить суд відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Максі капітал груп" щодо призначення розпорядником майна ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" арбітражного керуючого Кучерявого Д.В. з підстав невідповідності заяви арбітражного керуючого Кучерявого Д.В. про участь у справі про банкрутство (неплатоспроможність) вимогам встановленим ст.28 Кодексу України з процедур банкрутства та Наказу Міністерства юстиції України від 07.02.2024 № 340/5. Зокрема, боржник зазначає, що в заяві арбітражного керуючого Кучерявого Д. В. відсутня інформація, що він не відноситься до осіб:

1) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є

необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом;

2) які мають реальний чи потенційний конфлікт інтересів;

3) щодо яких відкрито провадження у справі про неплатоспроможність або з дня

закриття провадження у справі про неплатоспроможність минуло менше трьох років.

Окрім зазначеного, в поданій заяві арбітражний керуючий Кучерявий Д. В. не надав згоди на участь у справі № 917/932/25 та не зазначив адресу суду, як того вимагає форма, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2024 № 340/5.

В реагування на заперечення боржника арбітражний керуючий Кучерявий Д.В. 16.05.2025 подав заяву за вх. №6568 на участь у справі про банкрутство в порядку ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства.

В подальшому від боржника надійшли заперечення щодо призначення арбітражного керуючого Кучерявого Д.В. розпорядником майна ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (вх. № 1778 від 11.02.2026), в яких боржник стверджує про наявність у арбітражного керуючого Кучерявого Д.В. реального/потенційного конфлікту інтересів та зазначає таке:

"В Господарському суді Рівненської області розглядається справа № 918/1174/20 про банкрутство ПрАТ "Укренергозбут".

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 01.02.2023 в справі №918/1174/20 визнано кредиторські вимоги ТОВ «Максі Капітал Груп» в розмірі 597 983 794,12 грн, що становить абсолютну більшість голосів в справі про банкрутство ПрАТ "Укренергозбут".

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12.01.2024 у справі 918/1174/20 вбачається, що на засіданні комітету кредиторів ПрАТ "Укренергозбут", яке відбулося 27.02.2023, були присутні представники двох членів комітету кредиторів ТОВ "Максі Капітал Груп" та АТ "Укртрансгаз". Більшістю голосів на цьому засіданні було прийнято рішення, зокрема, про відсторонення арбітражного керуючого Григор`єва В. В. від виконання повноважень розпорядника майна банкрута, запропоновано кандидатуру арбітражного керуючого Ткачука О. В. на призначення розпорядником майна боржника по справі.

Боржника зазначає, що відповідно до вже згадуваної ухвали Господарського суду Рівненської області від 01.02.2023 в справі № 918/1174/20 визнані кредиторські вимоги АТ "Укртрансгаз" в розмірі 2 558,46 грн, що беззаперечно свідчить, що рішення про призначення розпорядником майна ПрАТ "Укренергозбут" приймалося фактично одноосібно ТОВ "Максі Капітал Груп".

Зрештою ухвалою Господарського суду Рівненської області від 12.01.2024 в справі №918/1174/20 призначено розпорядником майна ПрАТ "Укренергозбут" арбітражного керуючого Ткачука О. В.

В справі № 917/65/23, з огляду на судові рішення в якій ТОВ "Максі Капітал Груп" було ініційовано справу про банкрутство ПрАТ "Полтавський ГЗК", в якості третьої сторони, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено ПрАТ "Укренергозбут".

Враховуючи той факт, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від 20.09.2022 в справі № 918/1174/20 виконання повноважень керівника ПрАТ "Укренергозбут" покладено на розпорядника майна, то інтереси цього товариства в справі № 917/65/23 в суді апеляційної інстанції представляв арбітражний керуючий Григор`єв В. В., тоді як під час розгляду справи в касаційній інстанції арбітражний керуючий Ткачук О. В.

Арбітражний керуючий Григор`єв В. В. заперечував проти задоволення позовних вимог ТОВ "Максі Капітал Груп" в суді першої та апеляційної інстанції, про що зазначено, зокрема в рішенні Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 в справі № 917/65/23:

«…Розпорядником майна Приватного акціонерного товариства «УКРЕНЕРГОЗБУТ» Григор`євим В.В. подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з бажанням бути присутнім в судовому засіданні та відсутністю такої можливості 13.04.2023 (вх. № 4680); письмові пояснення щодо позовної заяви (вх. № 4658 від 13.04.2023), які долучені судом до матеріалів справи…»; «…третя особа 1 ПрАТ "Укренергозбут" у своїх поясненнях проти позову заперечує та вказує...».

До Східного апеляційного господарського суду розпорядником майна ПрАТ "Укренергозбут" арбітражним керуючим Григор`євим В. В. були подані письмові пояснення (додаються) в яких він просить апеляційну скаргу ПрАТ «Полтавський ГЗК» задовольнити в повному обсязі та в задоволенні позовних вимог ТОВ "Максі Капітал Груп" відмовити.

Арбітражним керуючим Ткачуком О. В., як представником ПрАТ «Укренергозбут», до Верховного Суду 19.03.2024 були подані письмові пояснення в яких він заперечував проти доводів касаційної скарги ПрАТ "Полтавський ГЗК" та просив залишити без змін рішення Господарського суду Полтавської області від 09.08.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.01.2024, якими задоволені позовні вимоги ТОВ «Максі Капітал Груп» (копія цих письмових пояснень додається).

Також, арбітражним керуючим Ткачуком О. В. 19.05.2025 в справі № 917/65/23 була подана заява про відвід колегії суддів Верховного Суду, яка мотивована в тому числі тим, що ця колегія вже висловила свою позицію на користь ПрАТ "Полтавський ГЗК" (копія Заяви додається).

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.06.2019 в справі № 24/142-б призначено ліквідатором ВАТ "Радикал" арбітражного керуючого Ткачука О. В.

В результаті аналізу Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що на постійній основі в справі № 24/142-б представництво ліквідатора ВАТ "Радикал" арбітражного керуючого Ткачука О. В. здійснює адвокат Кучерявий Д. В.

Слід також зазначити, що адвокат Кучерявий Д. В. здійснює представництво ВАТ "Радикал", ліквідатором якого є арбітражний керуючий Ткачук О. В. і в справах позовного провадження, про що, наприклад, зазначено в рішенні Господарського суду м. Києва від 03.08.2023 в справі № 910/576/20.

Боржник зазначає, що адвокат Кучерявий Д. В. представляв інтереси підприємств, в яких ліквідатором є арбітражний керуючий Ткачук О. В. і в інших судових процесах.

Наприклад це вбачається з рішення Господарського суду м. Києва від 12.12.2022 в справі № 910/3093/20 (910/20405/21)".

З огляду на зазначене у арбітражного керуючого Кучерявого Д. В., за твердженням боржника, є реальний конфлікт інтересів, а тому він не може бути призначений розпорядником майна боржника у справі № 917/932/25 про банкрутство ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат".

З приводу вищевказаних заперечень боржника суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 2 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу норм КУзПБ арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Вимоги до арбітражного керуючого, права та обов`язки арбітражних керуючих під час виконання відповідних повноважень, зокрема, розпорядника майна, визначені у Кодексі.

Арбітражний керуючий має здійснювати неупереджене правозастосування, діючи з додержанням принципів незалежності і самостійності. Передумовою набуття незалежності і збереження самостійності є виключення, або зведення до мінімуму суб`єктивного фактору при призначенні та відстороненні арбітражного керуючого.

Через арбітражного керуючого здійснюються правовідносини між сторонами, господарським судом та іншими учасниками у справі про банкрутство. Як учасник провадження у справі про банкрутство, арбітражний керуючий набуває такого статусу лише після прийняття судом відповідного процесуального документа.

Кодекс України з процедур банкрутства встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності (ч. 1 ст. 10 КУзПБ). Вимоги до арбітражного керуючого визначені положеннями статті 11 Кодексу. Права та обов`язки арбітражного керуючого визначені у ст.12 Кодексу.

Розпорядник майна - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення процедури розпорядження майном (ст. 1 КУзПБ).

Пунктом 4 ч. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі, а призначені арбітражні керуючі підлягають відстороненню, зокрема які мають реальний чи потенційний конфлікт інтересів.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ термін "реальний конфлікт інтересів" та "потенційний конфлікт інтересів" вживаються у цьому Кодексі у значеннях, наведених у Законі України "Про запобігання корупції".

У ст.1 Закону України "Про запобігання корупції" визначено два види конфлікту інтересів:

потенційний конфлікт інтересів - наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень;

реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання зазначених повноважень; приватний інтерес - будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку, що наявність протокольного рішення комітету кредиторів про запропонування суду кандидатури арбітражного керуючого Ткачука О.В. для участі у справі про банкрутство ПрАТ "Укренергозбут" та в подальшому правова позиція самого арбітражного керуючого в ході розгляду справи № 917/65/23 жодним чином не свідчить про реальний/потенціальний конфлікт інтересів у арбітражного керуючого Кучерявого Д.В.

Представлення Кучерявим Д.В. як адвокатом інтересів ліквідатора ПрАТ "Укрнергозбут" (основного боржника за основним кредитним договором ) та здійснення ним повноважень розпорядника майна у справі ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" (поручителя за виконання ПрАТ "Укрнергозбут" зобов"язань за кредитним договором) не свідчить про реальний/потенціальний конфлікт інтересів, оскільки ПрАТ "Укрнергозбут" та ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" фактично є зобов"язаними сторонами за основним кредитним договором та договором поруки.

Верховний Суд у постанові по справі №826/10571/16 від 19.02.2020 дійшов висновку про те, що обставина наявності чи відсутності конфлікту інтересів має вирішуватися з урахуванням конкретної ситуації, зокрема, наявності інформації відносно однієї зі сторін процесу, яку може бути використано іншою стороною.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики, а роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996р. ["Cantoni v. Frace", заява № 17862/91, §31-32), "Вєренцов проти України" від 11.04.2013р. ("Vyerentsov v. Ukraine", заява № 20372/11, §65)].

Суд дійшов до висновку заявником не було доведено наявності реального/потенційного конфлікту інтересів у арбітражного керуючого Кучерявого О.В. , що впливає чи може вплинути на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або вчинення чи не вчинення дій під час виконання ним повноважень розпорядника майна ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат".

Статус арбітражного керуючого характеризується не лише сукупністю прав та обов`язків останнього, а й ефективністю та невідворотністю інституту дисциплінарної відповідальності арбітражного керуючого за свої дії.

Суд встановив, що заява про участь у справі арбітражного керуючого Кучерявого Д.В. ( в редакції заяв за вх. № 6568 від 16.05.2025, вх. № 7067 від 28.05.2025), кандидатура якого запропонована суду ініціюючим кредитором, відповідає вимогам ч. 3 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства, а тому суд вважає за можливе задовольнити клопотання ініціюючого кредитора та призначити розпорядником майна боржника - ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" Кучерявого Д.В. з покладенням на нього всіх прав та обов`язків, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Враховуючи те, що ініціюючий кредитор скористався своїм правом щодо запропонування суду кандидатури арбітражного керуючого і запропонована кандидатура відповідає вимогам ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства, заяви на участь у даній справі арбітражних керуючих Абрамова В.В. (вх. №6798 від 22.05.2025), Марченка Р.В. надійшла заява (вх. №6839 від 22.05.2025), Вегери А.А. надійшла заява (вх. №6872м від 23.05.2025 - через систему "Електронний суд", вх. №6885 від 23.05.2025 - засобами поштового зв"язку ), які самостійно звернулися до суду, судом залишаються без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12-ть місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення).

У зв`язку з вищевикладеним, суд встановлює арбітражному керуючому розмір основної грошової винагороди за виконання повноважень розпорядника майна ПрАТ "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат" із розрахунку трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Керуючись ст.ст. 28, 34, 36, 39, 41, 44 Кодексу України з процедур банкрутства , ст. 234 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відкрити провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39802; .

2. Визнати кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Максі Капітал Груп", вул. Є. Коновальця, 36-Д, прим. 5, м. Київ, 01133; до Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39802; у розмірі 4 728 537 109, 17 грн основного боргу та 102 280, 00 грн судового збору та авансування винагороди арбітражному керуючому.

3. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39802; .

4. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника),

- забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

- не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

- зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

- не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

5. Ввести процедуру розпорядження майном боржника - Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39802; .

6. Розпорядником майна Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39802; призначити арбітражного керуючого Кучерявого Дмитра Владиславовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №1963 від 15.10.2020 з наданням йому повноважень відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства.

7. Встановити основну грошову винагороду арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39802; із розрахунку трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу (ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства).

8. З метою виявлення усіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника здійснити офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Полтавський гірничо-збагачувальний комбінат", вул. Будівельників, 16, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39802; шляхом офіційного оприлюднення оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України.

9. Зобов`язати розпорядника майна повідомити орган державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника та знаходженням його майна про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів. Докази повідомлення надати господарському суду.

10. Зобов`язати розпорядника майна подати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, письмові нормативно-обґрунтовані пояснення щодо складеного реєстру по кожному з кредиторів, витяги з державних реєстр заборон щодо майна боржника, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів), докази повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання суду ( строк подання вказаних відомостей не може перевищувати одного місяця та 20 днів після дати проведення підготовчого засідання суду.

11.Зобов`язати розпорядника майна скласти та подати на затвердження господарського суду реєстр вимог кредиторів ( строк подання реєстру не може перевищувати одного місяця та 20 днів після дати проведення підготовчого засідання суду).

12. Розгляд справи в попередньому засіданні призначити на 24.04.26 10:00. Засідання суду відбудеться в приміщенні господарського суду Полтавської області (м. Полтава, вул. Капітана Володимира Кісельова, зал судових засідань № 25).

Явка учасників у справі про банкрутство в судове засідання не є обов`язковою.

13. Зобов`язати розпорядника майна провести інвентаризацію майна боржника не пізніше двох місяців, а в разі значного обсягу майна боржника - трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання (акт інвентаризації надати суду). За можливості проведення санації боржника надати план санації останнього.

14. З моменту відкриття провадження у справі про банкрутство:

пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі;

пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися у випадку та порядку, передбачених цим Кодексом;

арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство;

корпоративні права засновників (учасників, акціонерів) боржника реалізуються з урахуванням обмежень, встановлених цим Кодексом;

задоволення вимог засновника (учасника) боржника - юридичної особи про виділення частки у майні боржника у зв`язку з виходом із складу його учасників забороняється;

рішення про реорганізацію або ліквідацію юридичної особи - боржника приймається в порядку, визначеному цим Кодексом (ч. 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства).

15. Копію ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство направити боржнику, кредитору та іншим особам, які беруть участь або мають взяти участь у цій справі (власнику майна, органу, уповноваженому управляти майном боржника, тощо), до контролюючого органу, визначеного Податковим кодексом України, місцевого загального суду, відповідного органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника, суб`єкту державної реєстрації до відома та внесення відповідних відомостей про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Ухвала про відкриття провадження у справі про банкрутство набирає законної сили з моменту її постановлення/підписання та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядки та строки, визначені ст. ст. 255-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 05.03.2026

Суддя О.О. Ореховська