ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09.03.2026 Справа № 917/319/26

Суддя Семчук О.С., розглянувши матеріали

за позовною заявою Новосанжарського дитячого будинку-інтернат, вул. Віктора Андрієвського, 33, с-ще Нові Санжари, Полтавський район, Полтавська область, 39300

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСМАК", вул. Гожулівська, 22, кв. 51, м. Полтава, Полтавська область, 36007

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Новосанжарський дитячий будинок-інтернат звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮСМАК" про визнання недійсними Додаткових угод № 1 від 14.03.2025, № 2 від 25.12.2025 до Договору № 2 від 24.12.2024, що укладений між Новосанжарським дитячим будинком-інтернат та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮСМАК" та стягнення 59 379,16 грн.

Дослідивши вказану позовну заяву із додатками, суд дійшов до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору врегульовано Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (із змінами та доповненнями).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік", передбачено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року становить 3328,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлені вимоги про визнання недійсними двох Додаткових угод (дві вимоги немайнового характеру) та стягнення 59 379,16 грн (одна вимога майнового характеру).

Отже, оскільки в позовній заяві об`єднано дві вимоги немайнового та одна вимога майнового характеру, позивач має сплатити судовий збір за кожну таку вимогу. Загальний розмір судового збору у даній справі має складати - 9984,00 грн (3 328*3), а з врахуванням понижуючого коефіцієнту 0,8 за подання заяви в електронній формі - 7 987,20 грн.

Проте, до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

При цьому, до позову додано заяву про відстрочення сплати судового збору до моменту проведення платежу органами Державної казначейської служби України, оскільки позивач є бюджетною неприбутковою установою, видатки якої здійснюються через органи Казначейства України і може займати певний час.

Розглянувши заяву позивача суд не вбачає підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Частиною другою статті 123 ГПК України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно частин першої-другої статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або

2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або

4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вищезазначена норма закріплює дискреційне право, а не обов`язок суду відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати. Його реалізація не може призводити до порушення принципу процесуального рівноправ`я сторін та знаходиться у безпосередній залежності від доведеності за допомогою належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів обставин щодо того, що скрутне майнове становище особи не дозволяє їй сплатити судовий збір у встановленому чинним законодавством розмірі.

Тобто, для задоволення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, суд на підставі поданих доказів має встановити дійсний майновий стан сторони та чи підпадає така сторона до осіб, яким надано таке право.

Встановлений статтею 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких особі може бути відстрочено або розстрочено сплату судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є вичерпним.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 940/2276/18.

Позивач не підпадає під умови статті 8 Закону України "Про судовий збір". Посилання представника позивача про те, що позивач є бюджетною неприбутковою установою та платіж здійснюється органами Державної казначейської служби не доводить його майновий стан.

Також, позивач не надав доказів подання документів на проведення платежу органами Державної казначейської служби України, який може зайняти певний час, на що посилається в заяві.

Отже, у суду відсутні правові підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів і узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Пунктом 6 частини другої статті 42 ГПК України визначено, що учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до частини 2 статті 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач просить визнати недійсними Додаткові угоди № 1 від 14.03.2025, № 2 від 25.12.2025 до Договору № 2 від 24.12.2024, при цьому копії останніх до позову не додано.

Як додатки до позову позивачем (п. 4) зазначено - копії Додаткових угод № 1-2, при цьому їх електронні копії до системи Електронний суд не завантажено. В переліку додатків до електронної форми позову останні не зазначені.

З огляду на зазначене, позивачу необхідно надати докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі; копії Додаткових угод № 1 від 14.03.2025, № 2 від 25.12.2025 до Договору № 2 від 24.12.2024.

Відповідно до статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам статті 164 ГПК України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись статтями 164, 174, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Надати строк для усунення недоліків, який становить п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом подання до суду доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі; копій Додаткових угод № 1 від 14.03.2025, № 2 від 25.12.2025 до Договору № 2 від 24.12.2024.

4. Попередити позивача про те, що у разі усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду; інакше вважається неподаною та повертається особі, що звернулася з позовною заявою.

5. Повідомити позивача про те, що він може отримати інформацію по справі, що розглядається, на вебсторінці офіційного вебпорталу судової влади в мережі Інтернет за адресою: http://pl.arbitr.gov.ua

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню (статті 235, 255 ГПК України).

Суддя Олена СЕМЧУК