ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2026 р. Справа№ 910/18114/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коробенка Г.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Сибіги О.М.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 02.03.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс" та Державної служби геології та надр України

на рішення Господарського суду міста Києва

від 10.06.2024 (повний текст складено та підписано 19.06.2024)

у справі №910/18114/23 (суддя О.В. Гумега)

за позовом Заступника керівника Житомирської окружної прокуратури

в інтересах держави в особі Житомирської міської ради

до відповідача-1: Державної служби геології та надр України

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Комунальне підприємство "Житомирводоканал" Житомирської міської ради

про визнання недійсними результатів проведення електронного аукціону з продажу спеціального дозволу, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним спеціального дозволу на користування надрами

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Заступник керівника Житомирської окружної прокуратури (далі - прокурор) звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Житомирської міської ради (далі - позивач) з позовом до Державної служби геології та надр України (далі - відповідач-1, Держгеонадра), Товариства з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс" (далі - відповідач-2, ТОВ "Массив Плюс") з вимогами про визнання недійсними результатів електронного аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами, договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами, спеціального дозволу на користування надрами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Держгеонадра (відповідач-1) з порушенням вимог законодавства (ст. 36 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання") виставлено на продаж спеціальний дозвіл на користування надрами на ділянці, на якій заборонено видобуток корисних копалин, оскільки така ділянка знаходиться у І та II поясах зони санітарної охорони на об`єктах, що використовуються для забезпечення питних потреб населення, чим порушуються права Житомирської територіальної громади на питну воду та інтереси держави загалом. Встановлене порушення законодавства, на твердження прокурора, є підставою для визнання недійсними результатів аукціону, що зумовлює недійсність укладеного з переможцем аукціону - ТОВ "Массив Плюс" (відповідачем-2) договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами та наданого відповіачем-1 відповідачу-2 спеціального дозволу на користування надрами.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 позов задоволено повністю.

Визнано недійсними результати електронного аукціону з продажу спеціального дозволу на користування надрами - Родовище Відсічне. Вартість геологічної інформації 6 % ціни спеціального дозволу на користування надрами, що визначається на аукціоні (електронних торгах), відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 № 1075 "Про затвердження Методики визначення вартості геологічної інформації, отриманої за рахунок коштів державного бюджету" (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2022 № 836). Вартість пакету аукціонної документації - 10 575,11 грн (з ПДВ). Родовище Відсічне розташоване на відстані близько 100 м на схід від с. Перлявка Житомирського району Житомирської області. Вид корисної копалини: пісок. Вид користування надрами та строк, на який надається дозвіл: видобування корисних копалин, 20 років, оформленого протоколом електронного аукціону від 05.09.2023 № SUE001-UA-588.

Визнано недійсним Договір № 2/3-23 купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою видобування піску родовища Відсічне, яке знаходиться у Житомирському районі Житомирської області від 25.09.2023, укладений між Державною службою геології та надр України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс".

Визнано недійсним спеціальний дозвіл на користування надрами від 31.10.2023 №6747, виданий Державною службою геології та надр України Товариству з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс".

Стягнуто з Державної служби геології та надр України на користь Житомирської обласної прокуратури 4 026,00 грн судового збору за подання позовної заяви; 757,00 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс" на користь Житомирської обласної прокуратури 4 026,00 грн судового збору за подання позовної заяви; 757,00 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд виходив з того, що здійснення діяльності з видобування піску родовища Відсічне суперечить ст. 36 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", нормами якої передбачено, що у межах першого поясу зони санітарної охорони забороняється видобування гравію чи піску, проведення днопоглиблювальних та інших будівельно-монтажних робіт, безпосередньо не пов`язаних з експлуатацією, реконструкцією чи розширенням водопровідних споруд і мереж. За встановлених судом обставин, спеціальний дозвіл на видобування надр (піску) з родовища Відсічне не міг бути виставлений на торги та проданий, так як наявні імперативні норми щодо заборони здійснення видобутку корисних копалин у І та ІІ поясах зони санітарної охорони на об`єктах, що використовуються для забезпечення питних потреб населення.

Суд дійшов висновку, що встановлені порушення законодавства є підставою для визнання недійсними результатів аукціону, що зумовлює недійсність спеціального дозволу на користування надрами та укладеного з переможцем аукціону договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами.

Крім того, за висновком суду, договір купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами, укладений між відповідачем-1 та відповідачем-2 за результатами аукціону, проведеного з порушенням вимог законодавства, суперечить актам цивільного законодавства (ст. 36 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання"), а також інтересам держави і суспільства щодо забезпечення кожної людини питною водою нормативної якості, надання пріоритетності питного водопостачання над іншими видами спецвикористання надр, а тому наявні підстави для визнання його недійсним відповідно до ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнення їх доводів

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення від 10.06.2024 у справі №910/18114/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте місцевим судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. При цьому скаржник стверджує, що:

- представнику скаржника не направлялося жодного процесуального документу, що не дозволяло здійснювати належний захист інтересів довірителя та порушувало права скаржника;

- засідання 10.06.2024 було проведено незважаючи на наявність клопотання про перенесення у зв`язку із перебуванням представника у відпустці за межами України;

- судом невірно визначено предметну підсудність та дана справа повинна розглядатися за правилами адміністративного судочинства;

- судом не перевірено правомірність визначення зон санітарної охорони у 1982 році, відповідність фактичного розміщення водосховища та його зміна із 1982 року по 2023 рік. Відповідність визначеним у Робочому проекті "Реконструкція відсічної греблі в місті Житомирі ложе водосховища", м. Житомир, 1982 зон санітарної охорони чинним нормам природоохоронного законодавства;

- законодавством чітко визначено потребу встановлювати зони санітарної охороно спеціальним проектом. Робочий проект "Реконструкція відсічної греблі в місті Житомирі ложе водосховища", м. Житомир, у 1982 не є таким актом, оскільки він є будівельною документацією;

- позивач не довів порушення інтересів держави, оскільки Закон України Про питну воду і водопостачання не забороняє, а лише обмежує видобуток піску;

- позивач не довів порушення закону під час організації та проведення аукціону на продаж спеціального надрокористування;

- судом повинно було бути винесено рішення щодо застосування двосторонньої реституції, у зв`язку зі сплатою скаржником 9 010 000,00 грн за спеціальний дозвіл на надрокористування, як переможцем аукціону.

Також, не погодившись з рішенням, Державна служба геології та надр України звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалене місцевим судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. При цьому скаржник стверджує, що Держгеонадра діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, та такими що задоволенню не підлягають.

Узагальнені доводи та заперечення учасників судового процесу

25.09.2024 на адресу суду від Житомирської окружної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ "Массив Плюс", в якому остання заперечила доводи, викладені в ній, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

Прокурор наголошує на тому, що оскільки за результатами аукціону між відповідачами укладено договір купівлі-продажу спецдозволу на користування надрами, відповідно до умов якого ТОВ "Массив Плюс" набуто речове право користування ділянкою надр та передбачено сплату коштів, такий договір слід віднести до цивільно-правової угоди, який не містить ознак адміністративного договору, визначеного ст. 4 КАС України.

Також прокурор зазначає, що судом в ході розгляду даної справи в повній мірі досліджено надані докази та надано їм відповідну оцінку за результатами чого прийнято законне рішення.

02.10.2024 через підсистему Електронний суд від Житомирської окружної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України, в якому остання заперечила доводи, викладені в ній, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого суду без змін.

У відзиві прокурор наголошує, що доводи Держгеонадр про те, що останньому було невідомо про те, що родовище Відсічне знаходиться під водосховищем Відсічне, повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме протоколом ДКЗ України №4650 від 26.12.2018.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг, заяв та клопотань учасників судового процесу

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2024 апеляційну скаргу ТОВ "Массив Плюс" у справі №910/18114/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Кравчук Г.А., Тарасенко К.В.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 08.07.2024 апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України у справі №910/18114/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Коробенко Г.П., судді: Кравчук Г.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2024 витребувано матеріали справи з суду першої інстанції та відкладено вирішення питання щодо подальшого руху справи.

25.07.2506 матеріали справи №910/18114/23 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2024, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/18114/23.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 05.08.2024, справу №910/18114/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробено Г.П. (головуючий), судді: Тищенко О.В., Кравчук Г.А.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2024, у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В. у відрядженні, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/18114/23.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 14.08.2024, справу №910/18114/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробено Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Шаптала Є.Ю.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2024, у зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/18114/23.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 19.08.2024, справу №910/18114/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробено Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Скрипка І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2024 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі № 910/18114/23 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2024 апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі №910/18114/23 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

30.08.2024 до суду від ТОВ "Массив Плюс" надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

03.09.2024 до суду від Державної служби геології та надр України надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі № 910/18114/23. Судове засідання призначено на 15.10.2024.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної служби геології та надр України на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі №910/18114/23. Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі №910/18114/23 призначено до спільного розгляду з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі № 910/18114/23. Судове засідання призначено на 15.10.2024.

11.10.2024 через підсистему Електронний суд від відповідача-2 надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 15.10.2024, у зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. у відрядженні, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/18114/23.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 15.10.2024, справу №910/18114/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробено Г.П. (головуючий), судді: Тарасенко К.В., Скрипка І.М.

15.10.2024 через підсистему Електронний суд до Північного апеляційного господарського суду від відповідача-2 надійшло клопотання про призначення у справі №910/18114/23 судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.10.2024 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс" та Державної служби геології та надр України на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі № 910/18114/23, спочатку колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач) судді Скрипка І.М., Тарасенко К.В., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2024. Розгляд апеляційних скарг призначено на 03.12.2024.

18.10.2024 через підсистему Електронний суд від прокуратури надійшли заперечення на клопотання про призначення експертизи.

22.10.2024 через підсистему Електронний суд від відповідача-2 надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Розгляд справи відкладено на 26.12.2024.

24.12.2024 через підсистему Електронний суд від відповідача-2 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме: план-схему, систему координат ділянок №1-5 Родовища Відсічне, копію кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника, які долучені судом до матеріалів справи.

25.12.2024 через підсистему Електронний суд від прокуратури надійшли заперечення на клопотання про долучення доказів.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 07.01.2025, у зв`язку з перебуванням суддів Тарасенко К.В. та Скрипки І.М. у відпустках, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/18114/23.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 07.01.2025, справу №910/18114/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробено Г.П. (головуючий), судді: Демидова А.М., Сибіга О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2025 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс" та Державної служби геології та надр України на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі № 910/18114/23, спочатку колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач) судді Сибіга О.М. та Демидова А.М., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.01.2025. Розгляд апеляційних скарг призначено на 19.02.2025.

19.02.2025 через підсистему Електронний суд від відповідача-2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: договору на виконання робіт з проведення земельно-технічної експертизи №20/01-2025-3 від 20.01.2025, рахунку на оплату від 20.01.2025 та листа КП Житомирводоканал Житомирської міської ради №1/2504 від 30.12.2024, у задоволенні яких суд відмовив, з підстав, наведених в ухвалі від 19.02.2025.

Розглянувши в судовому засіданні 19.02.2025 клопотання відповідача-2 про долучення до матеріалів справи доказів, а саме: план-схему, систему координат ділянок №1-5 Родовища Відсічне, копію кваліфікаційного сертифікату інженера-землевпорядника, колегія суддів задовольнила його, відповідні докази долучила до матеріалів справи, з підстав необхідності останніх для проведення судової земельно-технічної експертизи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2025 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс" про призначення судової земельно-технічної експертизи у справі №910/18114/23 задоволено.

Призначено у справі №910/18114/23 судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Товариству з обмеженою відповідальністю "Центр будівельних та земельних експертиз".

На вирішення експерта поставлено наступні питання:

- Чи накладаються зони санітарної охорони водозабору на земельні ділянки передані у надрокористування згідно спеціального дозволу на користування надрами від 31.10.2023 №6747 родовища Відсічне.

- В якій саме зоні санітарної охорони водозабору лежать земельні ділянки передані у надрокористування згідно спеціального дозволу на користування надрами від 31.10.2023 №6747 родовища Відсічне.

Зупинено апеляційне провадження у справі №910/18114/23 до отримання експертного висновку.

Матеріали справи №910/18114/23 направлено для проведення судової земельно-технічної експертизи Товариству з обмеженою відповідальністю "Центр будівельних та земельних експертиз".

18.03.2025, на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2025, матеріали справи №910/18114/23 направлено для проведення експертизи до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр будівельних та земельних експертиз".

07.04.2025 до суду від експертів Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр будівельних та земельних експертиз" надійшло клопотання про надання додаткових документів для проведення судової земельно-технічної експертизи у справі №910/18114/23.

05.05.2025 від Комунального підприємства "Житомирводоканал" Житомирської міської ради надійшли оригінали документів на виконання клопотання експертів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2025 поновлено апеляційне провадження у справі № 910/18114/23.

Клопотання експертів Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр будівельних та земельних експертиз" про надання додаткових матеріалів задоволено.

Надано оригінали документів необхідних для проведення судової земельно-технічної експертизи, а саме:

- проект зон санітарної охорони водозабору КП Житомирводоканал на водо сховищі Відсічне;

- рішення 26 сесії 8 скликання Житомирської обласної ради від 10.04.2025 №898 Про затвердження проекту зон санітарної охорони водозабору КП Житомирводока- нал на водосховищі Відсічне.

Задоволено клопотання експертів Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр будівельних та земельних експертиз" про погодження термінів виконання експертизи понад 90 календарних днів.

Надано дозвіл на проведення експертизи у строк понад 90 календарних днів в межах технічних можливостей в порядку черговості.

Провадження у справі №910/18114/23 зупинено на час проведення судової земельно-технічної експертизи.

Матеріали справи №910/18114/23 направлено до ТОВ "Центр будівельних та земельних експертиз" для проведення судової земельно-технічної експертизи, призначеної ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2025 у справі №910/18114/23.

28.07.2025 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр будівельних та земельних експертиз" надійшов висновок експертів від 23.07.2025 №Т880/07-2025, акт здачі-приймання висновку експертів від 23.07.2025, акт невідповідності №01/06-2025 від 02.06.2025 та матеріали справи №910/18114/23.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2025, у зв`язку з перебуванням судді Сибіги О.М. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/18114/23.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 06.08.2025, справу №910/18114/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробено Г.П. (головуючий), судді: Демидова А.М., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2025 поновлено апеляційне провадження у справі №910/18114/23. Розгляд справи № 910/18114/23 призначено на 16.09.2025.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2025, у зв`язку з перебуванням судді Демидової А.М. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/18114/23.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 16.09.2025, справу №910/18114/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробено Г.П. (головуючий), судді: Тарасенко К.В., Кравчук Г.А.

16.09.2025 через підсистему Електронний суд від відповідача-2 надійшли додаткові пояснення у справі з урахуванням висновку експертів та клопотання про призначення додаткової судової земельно-технічної експертизи, у задоволенні якого суд відмовив, з огляду на недоведеність відповідачем-2 наявність підстав, якими ст. 99 ГПК України визначає необхідність призначення додаткової експертизи, враховуючи наявність в матеріалах справи висновку експерта, складеного за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, призначеної за клопотанням відповідача-2.

22.09.2025 через підсистему Електронний суд від прокуратури надійшли додаткові пояснення у справі з урахуванням висновку експертів.

23.09.2025 через підсистему Електронний суд від прокуратури надійшли заперечення на клопотання про пизначення додаткової експертизи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2025 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційної скарги спочатку колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач), Тарасенко К.В., Кравчук Г.А., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2025. Розгляд апеляційних скарг призначено на 21.10.2025.

У зв`язку з перебуванням судді Кравчука Г.А. на лікарняному, судове засідання призначене на 21.10.2025 не відбулось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2025 розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс" та Державної служби геології та надр України на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі № 910/18114/23, призначено на 25.11.2025.

Розгляд справи відкладено на 25.12.2025.

24.12.2025 через підсистему Електронний суд від відповідача-2 надійшло клопотання про відкладення судового засідання та додаткові пояснення у справі.

25.12.2025, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/18114/23.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 25.12.2025, справу №910/18114/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Коробено Г.П. (головуючий), судді: Кравчук Г.А., Сибіга О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.12.2025 колегія суддів постановила здійснювати розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс" та Державної служби геології та надр України на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі № 910/18114/23 колегією суддів у складі: Коробенка Г.П. (головуючий, доповідач), Сибіга О.М., Кравчук Г.А., яка визначена протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.12.2025. Розгляд апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс" та Державної служби геології та надр України на рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі №910/18114/23 призначено на 27.01.2026.

21.01.2026 через підсистему Електронний суд від відповідача-2 надійшло повідомлення про сплату судового збору та надання доступу до запису судового засідання.

22.01.2026 через підсистему Електронний суд від відповідача-2 надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

У судовому засіданні 27.01.2026 оголошено перерву до 17.02.2026.

28.01.2026 та 02.02.2026 через підсистему Електронний суд від представника - Жук О.В. надійшли письмові пояснення у справі, які залишені судом без розгляду, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів у підтвердження повноважень вказаного представника та незазначення посади останнього.

У судових засіданнях оголошувалась перерва.

У судовому засіданні 02.03.2026 суд оголосив вступну та резолютивну частини постанови.

Явка представників учасників судового процесу

У судове засідання 02.03.2026 призначене для ухвалення та проголошення судового рішення з`явились прокурор та представник відповідача-2. Представники позивача, відповідача-1 та третьої особи в судове засідання не з`явились.

Оскільки явка представників учасників судового процесу в судове засідання не була визнана обов`язковою, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість ухвалення та проголошення судового рішення за відсутності представників позивача, відповідача-1 та третьої особи.

Щодо наявності у прокурора підстав для представництва інтересів держави в даній справі.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 1311 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Стаття 53 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави в разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч. 4, 7 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах.

В обґрунтування необхідності здійснення представництва інтересів держави в суді, прокурор у позовній заяві зазначив про потребу захисту державного, суспільного інтересу у сфері охорони навколишнього природного середовища та захисту прав громадян на безпечне середовище життєдіяльності.

Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Пунктом 56 Стратегії національної безпеки України "Безпека людини - безпека країни", затвердженої Указом Президента України від 14.09.2020 № 392/2020, визначено, що екологічна безпека, зокрема безпека середовища життєдіяльності людини, - один із найвищих пріоритетів. Маємо створити умови для підтримання екологічної рівноваги на території України, модернізації комунальної інфраструктури, посилити охорону навколишнього природного середовища, упровадити новітні системи поводження з відходами і скоротити промислові викиди, забезпечити ефективне використання природних ресурсів, захищати ліси і водойми, розвивати заповідний фонд, запобігати виникненню негативних наслідків надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру та усувати їх.

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" державна політика у сфері питної води, питного водопостачання будується, поміж іншого, на принципах гарантованого першочергового забезпечення питною водою населення для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб.

Держава гарантує захист прав споживачів у сфері питної води, питного водопостачання шляхом: забезпечення кожної людини питною водою нормативної якості в межах науково обгрунтованих нормативів питного водопостачання залежно від району та умов проживання; здійснення заходів організаційного, науково-технічного, санітарно-епідеміологічного, природоохоронного, економічного, правового характеру щодо поліпшення якості питної води, розвитку питного водопостачання, охорони джерел і систем питного водопостачання, відновлення запасів питної води; задоволення потреб населення у питній воді шляхом пріоритетного розвитку систем централізованого питного водопостачання, створення резервних систем питного водопостачання (ст. 7 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання").

Водночас, надання суб`єкту господарювання спецдозволу на видобування надр (піску) в межах першого поясу санітарної охорони водосховища Відсічне, яке використовується для задоволення питних потреб населення міста Житомир, в якому проживають понад 250 тисяч чоловік, створює загрозу у забезпеченні вказаних осіб питною водою неналежної якості, що може призвести до небезпечних наслідків у сфері епідеміологічного добробуту населення.

Вказане зумовило необхідність звернення до суду з позовом для захисту інтересів держави у сфері охорони навколишнього природного середовища та захисту прав громадян на безпечне середовище життєдіяльності.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері питної води, питного водопостачання належать, зокрема, здійснення контролю за якістю питної води, використанням та охороною джерел і систем питного водопостачання; встановлення зон санітарної охорони джерел та об`єктів централізованого питного водопостачання (абз. 9, 15 статті 13).

Згідно з підпунктом 5 пункту "а" частини 1 статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, вирішення питань водопостачання, відведення та очищення стічних вод; здійснення контролю за якістю питної води.

Відповідно до підпункту 4 пункту "а" частини 1 статті 38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, звернення до суду про визнання незаконними актів органів виконавчої влади, інших органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальної громади, а також повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Згідно з статтею 18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 4 статті 71 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи та посадові особи місцевого самоврядування мають право звертатися до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, інших органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад, повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Отже, органом, уповноваженим здійснювати захист прав громадян на питну воду у спірних правовідносинах, є Житомирська міська рада.

На виконання приписів ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", Житомирською окружною прокуратурою направлено на адресу Житомирської міської ради Повідомлення № 51-84-7669 ВИХ-23 від 20.10.2023 щодо порушення уповноваженим органом з надання дозволів на використання надр вимог чинного законодавства, яке регулює порядок використання водосховищ для питних потреб населення, внаслідок чого ТОВ "Массив "Плюс" безпідставно набуло право користування надрами родовища Відсічне. Житомирська окружна прокуратура просила повідомити, чи звертатиметься Житомирська міська рада до суду з відповідним позовом про визнання недійсними результатів спірного аукціону і укладеного за результатами цього аукціону договору купівлі-продажу та спеціального дозволу на користування надрами.

На вищенаведений лист Житомирської окружної прокуратури Житомирська міська рада листом №36/4188 від 30.10.2023 повідомила, що не заперечує проти подання прокуратурою позовної заяви до ТОВ "Массив "Плюс" про визнання недійсними результатів проведення аукціону, договору купівлі-продажу та спеціального дозволу на користування надрами. При цьому Житомирська міська рада не надала інформації про вжиття або намір вжиття відповідних заходів на захист порушених інтересів територіальної громади, не зазначила про наявність об`єктивних причин, які б перешкоджали зверненню нею до суду.

Враховуючи, що інтереси держави до цього часу залишаються не захищеними, а Житомирською міською радою допущено бездіяльність, апеляційний суд приходить до висновку, що вбачаються підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

На підставі заяви ТОВ "Массив Плюс" № 10/04/2023 від 23.05.2023 наказом Державної служби геології та надр України (Держгеонадра) № 410 від 14.08.2023 затверджено перелік ділянок надр, спеціальні дозволи на користування якими планується виставити на аукціон (електронні торги) з продажу спеціальних дозволів на користування надрами, згідно з додатком № 1 до цього наказу.

Відповідно до п. 9 Додатку 1 до наказу Держгеонадр № 410 від 14.08.2023 на аукціон (електронні торги) виставлено Родовище Відсічне, вид корисної копалини - пісок, вид користування - видобування, місце розташування - Житомирська область, Житомирський район.

В електронній системі "ProZorrо.Продажі" (ttps://prozorro.sale/auction/SUE001-UA-588/) було розміщені наступні дані про аукціон з продажу спеціального дозволу на користування надрами - Родовище Відсічне. Вартість геологічної інформації - 6 % ціни спеціального дозволу на користування надрами, що визначається на аукціоні (електронних торгах), відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2008 № 1075 "Про затвердження Методики визначення вартості геологічної інформації, отриманої за рахунок коштів державного бюджету" (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2022 № 836). Вартість пакету аукціонної документації - 10 575,11 грн (з ПДВ). Родовище Відсічне розташоване на відстані близько 100 м на схід від с. Перлявка Житомирського району Житомирської області. Вид корисної копалини: пісок. Вид користування надрами та строк, на який надається дозвіл: видобування корисних копалин, 20 років.

Замовником електронного аукціону виступила Державна служба геології та надр України.

Відповідно до протоколу електронного аукціону № SUE001-UA-588 від 05.09.2023, аукціон відбувся та його переможцем визнано ТОВ "МАССИВ ПЛЮС".

25.09.2023 між Держгеонадра, як продавцем, та ТОВ "МАССИВ ПЛЮС", як покупцем, укладено Договір № 2/3-23 купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою видобування піску родовища Відсічне, яке знаходиться у Житомирському районі Житомирської області (далі - Договір купівлі-продажу).

31.10.2023 на підставі протоколу електронного аукціону № SUE001-UA-588 від 05.09.2023 та Договору купівлі-продажу № 2/3-23 від 25.09.2023 Державна служба геології та надр України видала ТОВ "Массив Плюс" Спеціальний дозвіл на користування надрами № 6747 (далі - Спеціальний дозвіл), а саме на видобування корисних копалин (піску, придатного для благоустрою, рекультивації і планування) на ділянці - Родовище Відсічне, 100 м на схід від с. Перлявка, загальна площа 28,62 га, у тому числі: ділянка № 1 - 3,62 га; ділянка № 2 - 0,5 га; ділянка № 3 - 18,0 га; ділянка № 4 - 3,85 га; ділянка № 5 - 2,65 га.

Додатком до Спеціального дозволу є Угода № 6747 про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 31.10.2023, додатком № 1 до наведеної Угоди є "Характеристика родовища Відсічне", а додатком № 2 - "Програма робіт з видобування корисних копалин (неметалічні) піску родовища Відсічне".

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, прокурор зазначив, що Держгеонадра (відповідач-1) з порушенням вимог законодавства (ст. 36 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання") виставлено на продаж спеціальний дозвіл на користування надрами на ділянці, на якій заборонено видобуток корисних копалин, оскільки така ділянка знаходиться у І та II поясах зони санітарної охорони на об`єктах, що використовуються для забезпечення питних потреб населення, чим порушуються права Житомирської територіальної громади на питну воду та інтереси держави загалом. Встановлене порушення законодавства, на твердження прокурора, є підставою для визнання недійсними результатів аукціону, що зумовлює недійсність укладеного з переможцем аукціону - ТОВ "Массив Плюс" (відповідачем-2) договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами та наданого відповіачем-1 відповідачу-2 спеціального дозволу на користування надрами.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач-1 посилається на те, що при проведенні електронного аукціону, укладенні на підставі його результатів договору купівлі-продажу спеціального дозволу та видачі спеціального дозволу на користування надрами Держгеонадра діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідач-2 проти позову заперечив у повному обсязі, зазначивши, що статтею 36 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачено заборону видобування піску з водного об`єкта та проведення інших днопоглиблювальних робіт, не пов`язаних з будівництвом та експлуатацією водопровідних споруд, тоді як у спірному випадку видобування піску здійснюється з родовища, а не з водного об`єкта. Відповідач-2 звернув увагу, що прокурор не надав Робочий проєкт Реконструкція відсічної греблі в м. Житомирі. Ложе водосховища 1982 року, на який він посилається у позові. Твердження прокурора у позові про те, що родовище Відсічне розташоване на відстані понад 300 м від поверхневого водозабору, на думку відповідача-2, підтверджує дотримання санітарних зон водосховища. Останній стверджує, що родовище Відсічне розташоване в другій зоні, а тому пісок може видобуватися, жодних порушень при видачі спеціального дозволу не було. Відповідач-2 вважає, що прокурор не довів порушення інтересів держави, оскільки Закон України "Про питну воду і водопостачання" не забороняє, а лише обмежує видобуток піску, а також прокурор не довів порушення закону під час організації та проведення аукціону на продаж спеціального дозволу на користування надрами.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача (КП "Житомирводоканал"), повністю підтримала заявлений прокурором позов, оскільки спеціальний дозвіл на видобування надр (піску) з родовища Відсічне не міг бути виставлений на торги та проданий, так як наявні імперативні норми щодо заборони здійснення видобутку корисних копалин у І та ІІ поясах зони санітарної охорони на об`єктах, що використовуються для забезпечення питних потреб населення.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників судового процесу

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та надані пояснення, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з такого.

Частиною 1 статті 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до статті 1 Кодексу України про надра, надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Статтею 4 Кодексу України про надра визначено, що надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради.

Положеннями частин 1, 2 статті 5 Кодексу України про надра установлено, що державний фонд надр включає як ділянки надр, що використовуються, так і ділянки надр, не залучені до використання, в тому числі континентального шельфу і виключної (морської) економічної зони. Родовища корисних копалин - це нагромадження мінеральних речовин в надрах, на поверхні землі, в джерелах вод та газів, на дні водоймищ, які за кількістю, якістю та умовами залягання є придатними для промислового використання.

Стаття 14 Кодексу України про надра визначає види користування надрами. Частиною 1 цієї статті передбачено, що надра надаються у користування, зокрема, для видобування корисних копалин.

Згідно зі статтею 15 Кодексу України про надра, надра надаються у строкове платне користування. Спеціальний дозвіл на користування надрами надається на строк, визначений заявником, та становить, зокрема, від 3 до 20 років - зокрема, на видобування корисних копалин.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 7, 10 статті 16 Кодексу України про надра:

Спеціальний дозвіл на користування надрами надається за результатами аукціону (електронних торгів), а за наявності підстав, визначених частиною першою статті 16-2 цього Кодексу, - без проведення аукціону (електронних торгів).

Надання спеціального дозволу на користування надрами здійснюється відповідним дозвільним органом: центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, а щодо ділянок надр, що містять корисні копалини місцевого значення на території Автономної Республіки Крим, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим.

Аукціон (електронні торги) щодо продажу спеціального дозволу на користування надрами проводиться шляхом електронних торгів, що здійснюються за допомогою дворівневої автоматизованої інформаційно-комунікаційної системи, яка забезпечує можливість створення, розміщення, оприлюднення та обміну інформацією і документами в електронній формі, які необхідні для проведення аукціону (електронних торгів), запобігання корупційним правопорушенням, та складається з бази даних системи аукціонів (електронних торгів) з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та електронних майданчиків, які взаємодіють через інтерфейс програмування додатків, що надається як код з відкритим доступом та визначає функціональність системи. Порядок проведення аукціону (електронних торгів) з продажу спеціального дозволу на користування надрами встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Спеціальний дозвіл на користування надрами за результатами аукціону (електронних торгів) надається відповідним дозвільним органом у порядку, визначеному цим Кодексом, переможцю аукціону (електронних торгів), який має право бути користувачем надр відповідно до частин першої - шостої статті 13 цього Кодексу.

Для ініціювання продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні (електронних торгах) заявник подає до відповідного дозвільного органу заяву та додаткові матеріали, що включають оглядову карту, ситуаційний план, каталог географічних координат кутових точок, програму робіт, а якщо ділянка надр вже підготовлена для виставлення на аукціон (електронні торги) та інформація про неї розміщена на офіційному веб-сайті дозвільного органу - лише заяву із зазначенням назви такої ділянки.

Частиною 1 статті 19 Кодексу України про надра установлено, що право користування надрами надається шляхом надання спеціального дозволу на користування надрами.

Водночас, нормами чинного законодавства України передбачені обмеження у веденні діяльності на водних об`єктах, що використовуються для питних потреб населення.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров`я людини питною водою, визначає Закон України "Про питну воду та питне водопостачання".

За визначенням статті 1 наведеного Закону:

питна вода - вода, призначена для споживання людиною (водопровідна, фасована, з бюветів, пунктів розливу, шахтних колодязів та каптажів джерел), для використання споживачами для задоволення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб, а також для виробництва продукції, що потребує її використання, склад якої за органолептичними, мікробіологічними, паразитологічними, хімічними, фізичними та радіаційними показниками відповідає гігієнічним вимогам. Питна вода не вважається харчовим продуктом в системі питного водопостачання та в пунктах відповідності якості питної води;

джерело питного водопостачання - водний об`єкт, вода якого використовується для питного водопостачання після відповідної обробки або без неї;

питне водопостачання - діяльність, пов`язана з виробництвом, транспортуванням та постачанням питної води споживачам питної води, охороною джерел та систем питного водопостачання;

централізоване питне водопостачання - господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води;

споживач питної води - юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення питних фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб.

Статтею 33 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" визначено, що санітарній охороні у сфері питної води та питного водопостачання підлягають джерела та об`єкти централізованого питного водопостачання незалежно від їх типу, форми власності та підпорядкування з метою охорони та збереження природних властивостей води у місцях її забору, запобігання забрудненню, засміченню та передчасному виснаженню водних об`єктів, а також забезпечення безпеки виробництва, постачання і споживання питної води.

Статтею 93 Водного кодексу України передбачено, що з метою охорони водних об`єктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних і оздоровчих потреб встановлюються зони санітарної охорони, які поділяються на пояси особливого режиму.

Частиною 1 статті 34 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачено, що залежно від типу джерела питного водопостачання (поверхневе, підземне), ступеня його захищеності і ризику біологічного, хімічного та радіаційного забруднення, особливостей санітарних, гідрогеологічних і гідрологічних умов, а також характеру забруднюючих речовин встановлюються зони санітарної охорони та окремі пояси особливого режиму цих зон.

Відповідно до статті 35 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" зони санітарної охорони джерел та об`єктів централізованого питного водопостачання входять до складу водоохоронних зон і поділяються на три пояси особливого режиму:

перший пояс (суворого режиму) включає територію розміщення водозабору, майданчика водопровідних споруд і водопідвідного каналу;

другий і третій пояси (обмеження і спостереження) включають територію, що відводиться для забезпечення охорони джерел та об`єктів централізованого питного водопостачання.

Статтею 36 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачено:

У межах зони санітарної охорони джерел питної води та об`єктів централізованого питного водопостачання господарська та інша діяльність обмежується.

Забороняється розміщення, будівництво, введення в дію, експлуатація та реконструкція підприємств, споруд та інших об`єктів, на яких не забезпечено в повному обсязі дотримання всіх вимог і виконання заходів, передбачених у проектах зон санітарної охорони, проектах на будівництво та реконструкцію, інших проектах.

У межах першого поясу зони санітарної охорони забороняється:

скидання будь-яких стічних вод, а також купання, прання білизни, вилов риби, випасання, водопій худоби та інші види водокористування, що впливають на якість води;

перебування сторонніх осіб, розміщення житлових і громадських будівель, організація причалів плаваючих засобів, застосування пестицидів, органічних і мінеральних добрив, прокладення трубопроводів, видобування гравію чи піску, проведення днопоглиблювальних та інших будівельно-монтажних робіт, безпосередньо не пов`язаних з експлуатацією, реконструкцією чи розширенням водопровідних споруд і мереж;

заготівля деревини в порядку рубок лісу головного користування.

У межах другого поясу зони санітарної охорони забороняється:

розміщення складів пально-мастильних матеріалів, пестицидів та мінеральних добрив, накопичувачів промислових стічних вод, нафтопроводів та продуктопроводів, шламосховищ та інших об`єктів підвищеної небезпеки, що створюють небезпеку хімічного забруднення вод;

використання хімічних речовин без дозволу центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері безпечності та окремих показників якості харчових продуктів;

розміщення кладовищ, скотомогильників, полів асенізації та фільтрації, зрошувальних систем, споруд підземної фільтрації, гноєсховищ, силосних траншей, тваринницьких і птахівничих підприємств та інших сільськогосподарських об`єктів, що створюють загрозу мікробного забруднення води, а також розміщення полігонів твердих відходів, біологічних та мулових ставків;

зберігання і застосування пестицидів та мінеральних добрив;

розорювання земель (крім ділянок для залуження і залісення), а також заняття садівництвом та городництвом;

осушення та використання перезволожених і заболочених земель у заплавах річок;

заготівля деревини в порядку рубок лісу головного користування;

видобування з водного об`єкта піску та проведення інших днопоглиблювальних робіт, не пов`язаних з будівництвом та експлуатацією водопровідних споруд;

влаштування літніх таборів для худоби та випасання її ближче ніж за 300 метрів від берега водного об`єкта;

закачування відпрацьованих (зворотних) вод у підземні горизонти, підземне складування твердих відходів та розробка надр землі;

забруднення територій сміттям, гноєм, відходами промислового виробництва та іншими відходами.

У межах третього поясу зони санітарної охорони забороняється:

закачування відпрацьованих (зворотних) вод у підземні горизонти з метою їх захоронення, підземне складування твердих відходів і розробка надр, що можуть призвести до забруднення водоносного горизонту;

розміщення складів пально-мастильних матеріалів, а також складів пестицидів і мінеральних добрив, накопичувачів промислових стічних вод, нафтопроводів та продуктопроводів, що створюють небезпеку хімічного забруднення підземних вод;

відведення у водні об`єкти стічних вод, що не відповідають санітарним правилам і нормам.

Пунктами 1-2 Правового режиму зон санітарної охорони водних об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.1998 №2024 (далі - Правовий режим) передбачено, що з метою забезпечення охорони водних об`єктів у районах забору води для централізованого водопостачання населення, лікувальних та оздоровчих потреб встановлюються зони санітарної охорони (ЗСО).

ЗСО водних об`єктів створюються на всіх господарсько-питних водопроводах незалежно від їх підпорядкованості або типу джерела водопостачання.

Залежно від типу джерела водопостачання (поверхневий, підземний), ступеня його захищеності і ризику мікробного та хімічного забруднення, особливостей санітарних, гідрогеологічних і гідрологічних умов, а також характеру забруднюючих речовин встановлюються межі ЗСО та їх окремих поясів.

Згідно з п. 4 Правового режиму ЗСО поверхневих та підземних водних об`єктів входять до складу водоохоронних зон і поділяються на три пояси особливого режиму:

перший пояс (суворого режиму) включає територію розміщення водозабору, майданчика водопровідних споруд і водопідвідного каналу;

другий і третій пояси (обмежень і спостережень) включають територію, що призначається для охорони джерел водопостачання від забруднення.

Згідно з п. 6 Правового режиму, у межах першого поясу ЗСО:

для поверхневих джерел водопостачання забороняється, зокрема, перебування сторонніх осіб, розміщення житлових та громадських будівель, організація причалів плаваючих засобів, застосування пестицидів, органічних і мінеральних добрив, прокладення трубопроводів, видобування гравію чи піску, проведення днопоглиблювальних та інших будівельно- монтажних робіт, безпосередньо не пов`язаних з експлуатацією, реконструкцією чи розширенням водопровідних споруд та мереж; проведення головної рубки лісу.

Згідно з п. 7 Правового режиму, у межах другого поясу ЗСО:

для поверхневих джерел водопостачання забороняється, зокрема, здійснення видобутку з водного об`єкта піску та проведення інших днопоглиблювальних робіт, не пов`язаних з будівництвом та експлуатацією водопровідних споруд.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що Спеціальний дозвіл виданий ТОВ "Массив Плюс" на видобування корисних копалин (піску, придатного для благоустрою, рекультивації і планування) на ділянці - Родовище Відсічне, 100 м на схід від с. Перлявка, загальна площа 28,62 га, у тому числі: ділянка № 1 - 3,62 га; ділянка № 2 - 0,5 га; ділянка № 3 - 18,0 га; ділянка № 4 - 3,85 га; ділянка № 5 - 2,65 га.

Разом з тим, площа родовища Відсічне, Спеціальний дозвіл на користування яким отримало ТОВ "Массив Плюс", знаходиться на землях водного фонду у руслі р. Тетерів, на яких утворене водосховище Відсічне.

Родовище піску Відсічне розташоване на відстані близько 100 м на схід від с. Перлявка Житомирського району Житомирської області, в межах лівого (ділянка № 2) та правого (ділянки №№ 1, 3-5) берегів водосховища Відсічне на р. Тетерів, на відстані понад 300 м від поверхневого водозабору. Загальна протяжність водосховища складає 12 км, ширина коливається від 180 м до 1 км. Загальна конфігурація берегів в цілому складна, характеризується наявністю численних невеликих заток і виступів.

Гідрогеологічні умови родовища Відсічне характеризуються тим, що воно знаходиться в умовах повного затоплення водами водосховища на р. Тетерів.

Водосховище Відсічне розташоване на р. Тетерів в Житомирському районі Житомирської області на землях колишньої Тетерівської, Корчацької, та Денишівської сільських рад. На його берегах розташовані населені пункти: Дениші, Корчак, Перлявка.

Водосховище Відсічне було збудоване в 1970 році, в 1984 році була проведена реконструкція водосховища по проекту інституту "Укрдіпроводгосп".

Згідно Водогосподарського паспорту Відсічного водосховища вбачається, що призначення водосховища - водопостачання м. Житомира.

КП "Житомирводоканал" використовує дане водосховище для забезпечення питних та господарських потреб жителів м. Житомира на підставі Дозволу на спеціальне водокористування №47/ЖТ/49д-22 від 24.05.2022.

Згідно даного спецдозволу КП "Житомирводоканал" здійснює поверхневий водозабір з даного водосховища, яке є єдиним джерелом, з якого здійснюється водозабір для забезпечення водою жителів м. Житомира.

Отже, родовище Відсічне розташоване на водосховищі Відсічне, яке, у свою чергу, використовується для забезпечення водою жителів м. Житомира.

Згідно розділу 10 Робочого проєкту "Реконструкція відсічної греблі в місті Житомирі ложе водосховища", м. Житомир, 1982 визначено, що водосховище призначене для постачання водою м. Житомир, у відповідності до СБНіП 11-31-74 проєктом передбачено створення зон санітарної охорони І та II поясу. Перший пояс санітарної охорони включає територію по берегам водосховища шириною 100 м, включаючи водну поверхню протягом 10 км вверх за течією потоку греблі до с. Дениші. На території першого поясу забороняються, зокрема, заходи, які погіршують якість води.

Другий пояс санітарної охорони джерела водопостачання в наступних кордонах - території розташовані по берегам р. Тетерів та її приток шириною від берегів по 3-5 км, включаючи всі населені пункти, що знаходяться вище по течії річки від місця водозабору.

Згідно Ситуаційного плану родовища Відсічне вбачається, що видобуток піску планується з 5 ділянок, що розташовуються під водним плесом водосховища Відсічне, яке, в свою чергу, знаходиться в межах першого поясу санітарної охорони у межах якої заборонено видобування піску.

Разом з цим, заперечуючи проти позову, відповідач-2 посилається на Проєкт зон санітарної охорони водозабору КП "Житомирводоканал" на водосховищі "Відсічне", який, за його твердженням, чітко доводить, що зони санітарної охорони згідно ситуаційних планів розміщення зон санітарної охорони не накладаються на земельну ділянку Родовище "Відсічне", яку передано в користування.

З метою встановлення вказаних обставин, судом апеляційної інстанції було призначено у даній справі судову земельно-технічну експертизу, та поставлено на вирішення судового експерта наступні питання: - Чи накладаються зони санітарної охорони водозабору на земельні ділянки передані у надрокористування згідно спеціального дозволу на користування надрами від 31.10.2023 №6747 родовища "Відсічне" та в якій саме зоні санітарної охорони водозабору лежать земельні ділянки передані у надрокористування згідно спеціального дозволу на користування надрами від 31.10.2023 №6747 родовища "Відсічне".

Судом встановлено, що за наслідками проведеної у даній справі судової земельно-технічної експертизи, згідно з висновком експертів ТОВ "Массив Плюс" №Т880/07-2025 від 23.07.2025, вбачається, що:

- ділянки №1 та №2 частково перетинаються в площині із другим та третім поясом санітарної охорони водозабору та не перетинаються з першим поясом санітарної охорони;

- ділянки №№ 1-2, які зазначені у спеціальному дозволі виданого Державною службою геології та надр України на користування надрами від 31.10.2023 36747, частково розташовані в межах другого та третього поясів зон санітарної охорони водозабору, які визначені в проекті зон санітарної охорони водозабору КП "Житомирводоканал" на водосховищі "Відсічне", розробленого станом на 2024 рік, а земельні ділянки №№3-5 розташовані за межами другого та третього поясів згаданих зон та не перетинаються з першим поясом санітарної охорони;

- ділянки №№3-5 не перетинаються з першим-третім поясом санітарної охорони.

Тобто, висновком експертів №Т880/07-2025 від 23.07.2025 встановлено, що ділянки №№ 1-2 накладаються на другий пояс зон санітарної охорони водозабору, що визначений в проекті зон санітарної охорони водозабору КП "Житомирводоканал" на водосховищі "Відсічне", в межах якого згідно ст. 36 ЗУ "Про питну воду та питне водопостачання" заборонено видобування з водного об`єкта піску, чим підтверджується неправомірність видачі спецдозволу виданого ТОВ "Массив Плюс" на видобуток надр з водосховища.

За встановленого вище, спеціальний дозвіл на видобування надр (піску) з родовища Відсічне не міг бути виставлений на торги та проданий, так як наявні імперативні норми щодо заборони здійснення видобутку корисних копалин у ІІ поясі зони санітарної охорони на об`єктах, що використовуються для забезпечення питних потреб населення.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Кодексу України про надра основними вимогами в галузі охорони надр є, зокрема, додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами; раціональне вилучення і використання запасів корисних копалин і наявних у них компонентів; недопущення шкідливого впливу робіт, пов`язаних з користуванням надрами, на збереження запасів корисних копалин, гірничих виробок і свердловин, що експлуатуються чи законсервовані, а також підземних споруд; додержання інших вимог, передбачених законодавством про охорону навколишнього природного середовища.

Як встановлено судом, Держгеонадрами виставлено на продаж спеціальний дозвіл на користування надрами на ділянці, на якій заборонено видобуток корисних копалин, чим порушуються права територіальної громади м. Житомир на питну воду та інтереси держави загалом.

За наведених обставин, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що встановлені порушення законодавства є підставою для визнання недійсними результатів аукціону, що зумовлює недійсність спеціального дозволу на користування надрами та укладеного з переможцем аукціону договору купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-5 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Враховуючи, що судом вище встановлено обставини проведення оспорюваного аукціону з порушенням вимог законодавтсва, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що договір купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами, укладений між відповідачем-1 та відповідачем-2 за результатами такого аукціону, суперечить актам цивільного законодавства (ст. 36 ЗУ "Про питну воду та питне водопостачання"), а також інтересам держави і суспільства щодо забезпечення кожної людини питною водою нормативної якості, надання пріоритетності питного водопостачання над іншими видами спецвикористання надр, а тому наявні підстави для визнання його недійсним відповідно до ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Твердження відповідача-2, наведені у поясненнях з урахуванням висновку експертів №Т880/07-2025 від 23.07.2025, про те, що задоволення позовних вимог в частині ділянок №№ 3-5 родовища Відсічне, які розташовані поза межами зон санітарної охорони, видобування піску на яких не заборонено законом, буде непропорційним втручанням у право користування надрами (ділянками № № 3-5 родовища Відсічне) для видобування піску, колегія суддів відхиляє, оскільки в даному випадку, вирішальним є те, що Державна служба геології та надр України, виставила на аукціон (електронні торги) Родовище Відсічне, попри наявність законодавчої заборони, встановленої ст. 36 ЗУ "Про питну воду та питне водопостачання".

Крім того, подальші дії Державної служба геології та надр України, у вигляді видачі ТОВ "Массив Плюс" Спеціального дозволу на користування надрами №6747, укладення Договору № 2/3-23 купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами на аукціоні з метою видобування піску родовища Відсічне, є наслідком електронних торгів Родовища Відсічне, на яких земельні ділянки №№1-5 були виставлені одним лотом, Спеціальний дозвіл на видобування піску був виданий на всі 5 ділянок, договір купівлі-продажу спеціального дозволу був укладений щодо всіх 5 ділянок, тобто ділянки загальною площею 28,62 га, у тому числі: ділянка № 1 - 3,62 га; ділянка № 2 - 0,5 га; ділянка № 3 - 18,0 га; ділянка № 4 - 3,85 га; ділянка № 5 - 2,65 га., є нерозривними, та не можуть бути виділені окремо.

Стосовно тверджень ТОВ "Массив Плюс", наведених в апеляційній скарзі про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які полягають у тому, що представнику скаржника адвокату не направлялося жодного процесуального документу, що не дозволяло здійснювати належний захист інтересів довірителя та порушувало права скаржника, колегія суддів зазначає таке.

З матеріалів справи слідує, що ухвалу про відкриття провадження у справі №910/18114/23 від 29.11.2023 було направлено рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за адресою відповідача-2, яка вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (вул. Острозьких князів, 95- А, кв. 5, м. Житомир).

Верховний Суд у постанові від 25.01.2021 у справі №910/9359/20 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

В подальшому, всі процесуальні документи направлялись судом до електронного кабінету ТОВ "Массив Плюс", що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про доставлення процесуальних документів до електронного кабінету особи.

Отже, судом першої інстанції було вжито всіх необхідних заходів для повідомлення відповідача-2 про розгляд даної справи.

У свою чергу, законом не визначено обов`язкового направлення процесуальних документів безпосередньо на адресу представника учасника судового процесу.

Крім того, доказів звернення до суду із заявою про вступ у справу в якості представника, за наявності якої суд мав би можливість направляти процесуальні документи до електронного кабінету адвоката відповідача-2 (Ліпська-Романченко Г.Д.) матеріали справи не містять.

Щодо доводів ТОВ "Массив Плюс" про проведення судового засідання 10.06.2024 за відсутності представника відповідача-2, незважаючи на наявність клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням представника у відпустці за межами України, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд зазначає, що у відповідних випадках неможливості явки в судове засідання представника учасника справи (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні тощо) такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно ст. 56, 60, 61 Господарського процесуального кодексу України з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

Отже, відповідач-2 не позбавлений можливості залучити іншого представника у судове засідання, а доказів неможливості розгляду спору без участі відповідача-2 матеріали справи не містять.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.07.2018 року у справі №927/1091/17.

Судом апеляційної інстанції також врахований висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі №915/593/17, згідно з яким, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, а неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи у судовому засіданні.

Матеріали справи свідчать, що представник відповідача-2 (адвокат Ліпська-Романченко Г.Д.) була присутня в судовому засіданні 20.05.2024 в якому було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.06.2024. Тобто, відповідач-2 був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

У зв`язку з викладеним, суд першої інстанції обгрнутовано відхилив клопотання відповідача-2 про відкладення розгляду справи, оскільки неможливість адвоката прибути в судове засідання, не є достатньою підставою для відкладення розгляду справи,. До того ж, відповідач-2 не був позбавлений можливості забезпечити явку іншого представника в судове засідання призначене на 10.06.2024 з розгляду справи по суті.

Щодо тверджень апелянта (ТОВ "Массив Плюс") про те, що дана справа повинна розглядатися за правилами адміністративного судочинства, колегія суддів зазначає таке.

Частиною 1 статті 20 ГПК України унормовано, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Спір у даній справі підлягає розгляду судом господарської юрисдикції з огляду на таке.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Поняття "суд, встановлений законом" містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Разом з тим таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала би вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала би вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Згідно з частиною 4 статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. Отже, рішення суб`єктів владних повноважень, до яких належать, зокрема, органи державної влади, можуть бути підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини 2 зазначеної статті).

Згідно із частиною 1 статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Враховуючи наведені нормативні положення, не є публічно-правовим спір за участю суб`єкта владних повноважень та суб`єкта приватного права - юридичної особи, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав юридичної особи. У такому випадку - це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовані нормами цивільного та адміністративного права.

При цьому помилковим буде застосування статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України та поширення юрисдикції адміністративних судів на всі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосовувати виключно формальний критерій - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень), тоді як визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, через які виник спір.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.01.2019 у справі №819/829/17 зазначено, що орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у відносинах щодо організації та порядку проведення торгів (тендеру) є суб`єктом владних повноважень, а спори щодо оскарження рішень чи бездіяльності цих органів до виникнення договірних правовідносин між організатором та переможцем цього тендеру належать до юрисдикції адміністративних судів. Проте після укладення договору між організатором конкурсу та його переможцем спір щодо правомірності рішення тендерного комітету підлягає розгляду в порядку цивільного (господарського) судочинства, оскільки фактично зачіпає майнові інтереси переможця торгів.

Судом враховано, що спірний електронний аукціон стосувався продажу речового права - права користування надрами.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтовано відхилив доводи відповідача-2, які продубльовано в поданій ним апеляційній скарзі стосовно віднесення розгляду даної справи до адміністративної юрисдикції, оскільки правовідносини, які склалися між сторонами спірного договору купівлі-продажу, а саме організатором (суб`єктом владних повноважень) та учасником аукціону (суб`єктом господарювання), не містять ознак нерівності цих сторін, перебування їх у відносинах влади та підпорядкування. Враховуючи, що за результатами аукціону між відповідачами укладено договір купівлі-продажу спеціального дозволу на користування надрами, відповідно до умов якого ТОВ "Массив Плюс" набуто речове право користування ділянкою надр та передбачено сплату коштів, то такий договір слід віднести до цивільно-правової угоди, який не містить ознак адміністративного договору, визначеного статтею 4 Кодексу адміністративного судочинства України, а отже, даний спір стосується приватноправових відносин.

Такі висновки суду узгоджуються з висновками Верховного Суду у постановах від 19.10.2021 у справі № 922/3322/20 та від 01.11.2022 у справі № 910/7853/21.

Таким чином, дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та ухвалив законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Викладені в апеляційних скаргах аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони зводяться виключно до переоцінки доказів, яким суд першої інстанції надав належну оцінку, та не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс" та Державної служби геології та надр України.

Відповідно до ст.ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг

Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі рішення від 10.06.2024 відсутні.

Оскільки доводи, викладені в апеляційних скаргах, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів також погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат, а витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційних скарг відповідно до статті 129 ГПК України покладаються судом на апелянтів, оскільки апеляційні скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 129, 267-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс" та Державної служби геології та надр України залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2024 у справі №910/18114/23 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційних скарг покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Массив Плюс" та Державну службу геології та надр України.

Матеріали справи №910/18114/23 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.03.2026

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді Г.А. Кравчук

О.М. Сибіга