ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

11.03.2026м. СумиСправа № 920/321/26

Суддя господарського суду Сумської області Вдовенко Дар`я Володимирівна, розглянувши заяву (вх. № 1023 від 09.03.2026) стягувача Львівського національного університету імені Івана Франка (вулиця Університетська, будинок 1, місто Львів, Львівська область, Україна, 79007, ) про видачу судового наказу про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Бурей ЛІМ (проспект Лушпи Михайла, будинок 41, місто Суми, Сумська область, Україна, 40033, ) 38 151 грн 60 коп.,

УСТАНОВИВ:

09.03.2026 Львівський національний університет імені Івана Франка звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Бурей ЛІМ 38 151 грн 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно зі ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 ЦК України).

Суд встановив, що стягувач просить стягнути з боржника на підставі ст. 1212 ЦК України 38 151 грн 60 коп., які були сплачені стягувачем за договором на виконання ремонтних робіт, у зв`язку з висновком Західного офісу Держаудитслужби в акті ревізії фінансово-господарської діяльності Львівського національного університету імені Івана Франка № 131303-21/03 від 26.01.2026 про завищення обсягів виконаних робіт за договором на вказану суму.

Така вимога не є вимогою про стягнення грошової заборгованості за договором щодо якої відсутній спір.

Оскільки стягувачем заявлено вимогу, яка не відповідає ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, суд відмовляє у видачі судового наказу відповідно до пункту 3 частини 1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

За приписами статті 151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 147, 148, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у видачі судового наказу за заявою Львівського національного університету імені Івана Франка (вх. № 1023 від 09.03.2026) про стягнення з боржника Товариства з обмеженою відповідальністю Бурей ЛІМ 38 151 грн 60 коп.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 255-257 Господарського процесуального кодексу України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвала підписана суддею 11.03.2026.

СуддяД.В. Вдовенко