ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2026 р. м. Київ Справа № 911/1462/25

Господарський суд Київської області у складі судді Смірнова О.Г., за участю секретаря судового засідання Дубенко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №911/1462/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1)

до відповідача: Приватного комунально-побутового підприємства Теплокомунсервіс (08292, Київська обл., Бучанський р-н, м. Буча, вул. Пушкінська, буд. 59-Б, оф. 127)

про стягнення 18 289 910, 22 грн.

за участю представників:

від позивача: Лисенко В.О.

від відповідача: Раєнок В.А.

СУТЬ СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою за вих. б/н від 28.04.2025 до Приватного комунально-побутового підприємства Теплокомунсервіс про стягнення 18 289 910, 22 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2025 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 20.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.06.2025 о 11:30.

04.06.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній проти позову заперечує, у зв`язку з наступним:

- на момент укладання договору відповідач надавав послуги теплопостачання, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення на території Бучанської територіальної громади. Обсяг реалізації теплової енергії для населення Бучанської територіальної громади становить 87% від загального обсягу реалізації теплової енергії населенню;

- ПКПП «Теплокомунсервіс» щорічно затверджує економічно-обґрунтовані тарифи в органах місцевого самоврядування. Однак, в опалювальному періоді 2022-2023 років та по теперішній час діють тарифи для населення, що були встановлені рішеннями органів місцевого самоврядування в розмірах в довоєнний час та які з цього часу не підвищувались з огляду на чинний на цей час мораторій;

- тарифи, встановлені органами місцевого самоврядування, значно відрізняються від

економічно обґрунтованих, що зумовлено діючим мораторієм на підвищення цін на теплову енергію та комунальні послуги;

- заборгованість за договором №3581-ПСО(ТКЕ)-17 від 14.10.2022 в сумі 18 289 910, 22 грн. зумовлена невідповідністю фактичної вартості теплової енергії, послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води та водопостачання населенню - тим тарифам, що затверджені органом місцевого самоврядування, і крім цього відсутністю гарантованої державою компенсації відповідачу;

- сума невідшкодованої заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію перед ПКПП «Теплокомунсервіс» за опалювальний сезон 2022-2023 років становить 11 508 769, 80 грн.;

- за попередній опалювальний сезон 2021-2022 років сума невідшкодованої заборгованості перед ПКПП «Теплокомунсервіс» з різниці в тарифах на теплову енергію становить ще 12 252 043, 00 грн.;

- позивач непропорційно, всупереч положенням Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природнього газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування", покладає на відповідача надмірний обов`язок безумовної і у повному обсязі оплати позивачу вартості природного газу, який був необхідний для безперебійного надання послуг населенню щодо постачання теплової енергії та постачання гарячої води і водопостачання. У той же час для відповідача є неможливим отримати справедливу вартість наданих ним послуг, тобто відповідно до тарифів, що забезпечували б відшкодування всіх економічно обґрунтованих витрат, включаючи вартість витраченого природного газу.

05.06.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання, згідно якого останній направив позивачу відзив на позов з додатками до нього та надав суду докази цього.

06.06.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив.

23.06.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

25.06.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою суду від 26.06.2025 відкладено підготовче засідання на 10.07.2025 о 12:00.

09.07.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

09.07.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи листа ПКПП «Теплокомунсервіс» №439 від 08.07.2025.

Ухвалою суду від 10.07.2025 судове засідання призначено на 24.07.2025 о 11:50.

Ухвалою суду від 16.07.2025 виправлено описку допущену в пункті 1 резолютивної частини ухвали суду від 10.07.2025 та викладено в наступній редакції "Підготовче засідання призначити на 24.07.2025 о 17:30.".

23.07.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про витребування інформації та документів, в якому останній просить суд визнати поважними причини та поновити строк на подання такого клопотання.

У підготовчому засіданні 24.07.2025 судом було оголошено перерву до 14.08.2025 о 16:00.

08.08.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про витребування інформації та документів.

12.08.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшли додаткові пояснення до клопотання про витребування інформації та документів.

У судовому засіданні 14.08.2025 судом було задоволено клопотання відповідача про витребування інформації та документів в частині визнання поважними причин та повновлення строку на подання вказаного клопотання. У задоволенні вказаного клопотання в частині витребування документів судом відмовлено.

Так, у вказаному клопотанні відповідач просив суд:

- визнати поважними причини та поновити строк на подання цього клопотання у справі №911/1462/25;

- витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор ГТС України»:

* документи, у яких зазначені маршрути постачання природного газу, фактично переданого Приватному комунально-побутовому підприємству «Теплокомунсервіс» ЕІС-код 56XQ0000JBCF800S згідно з Договором постачання природного газу №3581-ПСО(ТКЕ)-17 від 14.10.2022 року у період з 15.10.2022р. по 15.04.2023р. та прив?язки ГРС до маршрутів газопроводів у межах Київської області;

* копії добових паспортів фізико-хімічних показників, звітів про якість та протоколів вимірювання - щодо природного газу по Київській області фактично переданого Приватному комунально-побутовому підприємству «Теплокомунсервіс» ЕІС-код 56XQ0000JBCF800S згідно з Договором постачання природного газу №3581-ПСО(ТКЕ)-17 від 14.10.2022 року у період з 15.10.2022р. по 15.04.2023р.

Відповідно до ст. 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з ч. 3 ст. 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

За приписами частин 1, 4 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Враховуючи викладене, суд з метою дотримання принципу рівності учасників судового процесу, диспозитивності та змагальності сторін, всебічного, повного встановлення обставин справи, дійшов висновку про наявність підстав для поновлення відповідачу строку на подання клопотання про витребування доказів.

При цьому, дослідивши вказане вище клопотання відповідача в частині витребування документів, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з підстав заявлених у ньому.

У підготовчому засіданні 14.08.2025 судом було оголошено перерву до 21.08.2025 о 17:00.

21.08.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Київську обласну військову адміністрацію.

21.08.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про призначення комплексної судової експертизи.

21.08.2025 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

У підготовчому засіданні 21.08.2025 судом було оголошено перерву до 25.09.2025 о 17:00.

19.09.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про залучення третьої особи.

19.09.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про призначення комплексної судової експертизи.

25.09.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла зустрічна позовна заява, в якій останній просить суд поновити йому строк на подання зустрічного позову.

Ухвалою суду від 25.09.2025 залишено без розгляду клопотання відповідача про долучення листа відповідача від 08.07.2025 №439 (вх. №9643/25 від 09.07.2025), відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення Київської обласної військової адміністрації в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про призначення комплексної судової експертизи та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 16.10.2025 о 17:00.

30.09.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява, в якій останній просить суд повернути зустрічну позовну заяву заявнику.

Ухвалою суду від 01.10.2025 відмовлено Приватному комунально-побутовому підприємству Теплокомунсервіс у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку для подання зустрічної позовної заяви, зустрічну позовну заяву за вих. б/н від 25.09.2025 повернуто позивачеві за зустрічним позовом Приватному комунально-побутовому підприємству Теплокомунсервіс.

16.10.2025 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 16.10.2025 провадження у справі №911/1462/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг до Приватного комунально-побутового підприємства Теплокомунсервіс про стягнення 18289910,22 грн. зупинено до перегляду ухвали Господарського суду Київської області від 01.10.2025 у справі №911/1462/25 в порядку апеляційного провадження.

Ухвалою суду від 21.11.2025 поновлено провадження у справі №911/1462/25 та призначено підготовче засідання на 04.12.2025 о 11:45.

01.12.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою суду від 04.12.2025 закрито підготовче провадження у справі №911/1462/25 та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.12.2025 о 16:00.

16.12.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою суду від 18.12.2025 відкладено розгляд справи на 15.01.2026 о 11:45.

В судове засідання 15.01.2026 з`явились представники сторін.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, враховуючи позицію позивача та заперечення відповідача, суд встановив.

Позов мотивовано заборгованістю Приватного комунально-побутового підприємства Теплокомунсервіс (далі відповідач, Споживач) перед Товариством з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (далі позивач, Постачальник), що утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем свого грошового зобов`язання за умовами Договору постачання природного газу №3581-ПСО (ТКЕ)-17 від 14.10.2022.

Так, 14.10.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг та Приватним комунально-побутовим підприємством Теплокомунсервіс, що надалі разом іменовані Сторони, було укладено Договір постачання природного газу №3581-ПСО (ТКЕ)-17 від 14.10.2022 (далі-Договір), відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов?язується поставити Споживачеві, який є виробником теплової енергії в розумінні пп.1) пункту 4 Положення, природний газ, а Споживач зобов?язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем для власних потреб або в якості сировини і не може бути використаний для перепродажу (п. 1.2. Договору).

Згідно п. 2.1. Договору Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з вересня 2022 року по березень 2023 року (включно) в кількості 8 882, 0830 тис. куб. метрів (вісім мільйонів вісімсот вісімдесят дві тис. вісімдесят три куб. метрів), в тому числі по місяцях.

Пунктами 3.5., 3.5.1. Договору передбачено, що приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу. Споживач зобов?язується надати Постачальнику не пізніше 7-го (сьомого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, по два примірники актів приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі також - акти), підписані уповноваженим представником Споживача, а саме: акт на Обсяг І (фіксований), акт на Обсягу ІІІ (фіксований) та акт на Обсяг II. В актах зазначаються фактичні обсяги використання природного газу, які визначаються з урахуванням вимог пп. 3.5.2 цього Договору, їх ціна (визначається відповідно до Розділу 4 цього Договору) та вартість.

Пунктом 4.1. Договору встановлено, що ціна на природний газ, який постачається за цим Договором, встановлюється наступним чином:

4.1.1. Ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього Договору як Обсяг І (фіксований) за 1000 куб. м газу без ПДВ - 6 183, 33 грн., крім того ПДВ за ставкою 20%, всього з ПДВ - 7 420, 00 грн.;

крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124, 16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1, 10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136, 576 грн., крім того ПДВ 20% - 27, 315 грн., всього з ПДВ - 163, 89 грн. за 1000 куб. м.

Всього ціна газу для Обсягу І (фіксований) за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 7 583,89 грн.

4.1.2. Ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього Договору як Обсяг ІІ за 1000 куб. м газу без ПДВ - 31 937, 92 грн., крім того ПДВ за ставкою 20%, всього з ПДВ - 38 325,50 грн;

крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124, 16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136, 576 грн., крім того ПДВ 20% - 27, 315 грн., всього з ПДВ - 163, 89 грн. за 1000 куб. м.

Всього ціна газу для Обсягу II за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 38 489, 39 грн.

4.1.3. Ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього Договору як Обсяг ІІІ (фіксований) за 1000 куб. м газу без ПДВ - 13 658, 33 грн., крім того ПДВ за ставкою 20%, всього з ПДВ - 16 390, 00 грн;

крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136, 576 грн., крім того ПДВ 20% - 27, 315 грн., всього з ПДВ - 163, 89 грн. за 1000 куб. м.

Всього ціна газу для Обсягу ІІІ (фіксований) за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16 553, 89 грн.

Відповідно до п. 5.1. Договору Споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку:

- 70 відсотків вартості фактично переданого відповідно до акту/актів приймання - передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;

- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту/актів приймання-передачі природний газ - до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем, якому Споживач повинен був сплатити 70 відсотків грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

Пунктом 13.1. Договору передбачено, що він діє до « 31» березня 2023 р. включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди до Договору.

Також, в матеріалах справи міститься укладений між АТ «Ощадбанк», Приватним комунально-побутовим підприємством Теплокомунсервіс та Товариством з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг Договір про договірне списання №2ПСО.

Крім цього, між сторонами підписано Додаткову угоду №1 від 25.10.2022 до Договору, Додаткову угоду №2 від 06.04.2023 до Договору, Додаткову угоду №3 від 06.04.2023 до Договору, Додаткову угоду №4 від 06.04.2023 до Договору.

Так, на виконання умов Договору, позивач поставив відповідачу за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року, а останній прийняв у власність природний газ на загальну суму 47 651 055, 70 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які підписані сторонами без зауважень та заперечень (копії яких наявні в матеріалах справи), а саме:

- Актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2023 на суму 5 954 534, 54 грн.;

- Актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2023 на суму 148 377, 38 грн.;

- Актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2023 на суму 2 918 566, 19 грн.;

- Актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2022 на суму 6 785 060, 66 грн.;

- Актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2022 на суму 23 093, 64 грн.;

- Актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2022 на суму 2 029 887, 31 грн.;

- Актом приймання-передачі природного газу від 30.04.2023 на суму 848 811, 41 грн.;

- Актом приймання-передачі природного газу від 30.04.2023 на суму 747 721, 93 грн.;

- Актом приймання-передачі природного газу від 30.04.2023 на суму 491 898, 77 грн.;

- Актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2022 на суму 4 770 010, 38 грн.;

- Актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2022 на суму 1 179 482, 83 грн.;

- Актом приймання-передачі природного газу від 28.02.2023 на суму 7 390 862, 10 грн.;

- Актом приймання-передачі природного газу від 28.02.2023 на суму 139 524, 06 грн.;

- Актом приймання-передачі природного газу від 28.02.2023 на суму 3 915 803, 15 грн.;

- Актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2023 на суму 7 455 637, 21 грн.;

- Актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2023 на суму 168 694, 01 грн.;

- Актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2023 на суму 2 683 090, 13 грн.

З позовної заяви вбачається, що відповідачем було частково здійснено оплату за поставлений позивачем газ, а саме на загальну суму 29 361 145, 48 грн.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором в частині оплати поставленого природного газу на суму 18 289 910, 22 грн. стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в примусовому порядку.

Судом надана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір на постачання продукту, яким виступає природний газ.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" встановлено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Договір постачання природного газу об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків для забезпечення опалення та постачання гарячої води до квартир співвласників (крім нежитлових приміщень) укладається на весь обсяг споживання природного газу для таких потреб та не може встановлювати різні ціни в межах цього обсягу. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань, відповідно до статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, а згідно з нормами статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст.712 Цивільного кодексу України)

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору позивач поставив відповідачу за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року, а останній прийняв у власність природний газ, передбачений умовами Договору, на загальну суму 47 651 055, 70 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які підписані сторонами без зауважень та заперечень.

Відповідно до п. 5.1. Договору Споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку:

- 70 відсотків вартості фактично переданого відповідно до акту/актів приймання - передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;

- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту/актів приймання-передачі природний газ - до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем, якому Споживач повинен був сплатити 70 відсотків грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

Докази у справі свідчать що відповідачем були здійснені часткові оплати боргу за Договором на загальну суму 29 361 145, 48 грн.

Втім, відповідач обов`язок з проведення оплати вартості поставленого природного газу в повному обсязі у строк, встановлений умовами п. 5.1. Договору не виконав, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість в сумі 18 289 910, 22 грн.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором також свідчить відсутність з боку відповідача в матеріалах справи письмових претензій та повідомлень про порушення постачальником умов Договору.

Враховуючи вищевказане та часткову сплату відповідачем заборгованості за спожитий газ, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг до Приватного комунально-побутового підприємства Теплокомунсервіс про стягнення заборгованості за період з листопада 2022 року по квітень 2023 року в сумі 18 289 910, 22 грн. підлягають задоволенню.

З приводу заперечень відповідача стосовно того, що борг виник внаслідок дії мораторію на підняття тарифів на послуги, що надаються Приватним комунально-побутовим підприємством Теплокомунсервіс, тому зобов`язання з його сплати саме у відповідача відсутні, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, забороняється підвищення тарифів, зокрема, на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) для населення.

За положеннями ст. 2 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» суб`єктам господарювання, що здійснюють виробництво та/або транспортування, та/або постачання теплової енергії і надають послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, щодо яких запроваджено мораторій згідно з частиною першою статті 1 цього Закону, компенсується: заборгованість з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що підлягає врегулюванню на умовах та в порядку, визначених Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення"; витрати та/або втрати, понесені внаслідок воєнних дій та з метою запобігання настанню гуманітарних кризових ситуацій, до яких відносяться витрати на ремонт пошкоджених виробничих потужностей, втрати від зменшення кількості абонентів та/або обсягу наданих послуг, втрати від зниження рівня розрахунків, що утворилися (утворяться) за періоди з 1 лютого 2022 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано. Перелік таких витрат та/або втрат, а також порядок та умови їх розрахунку, затвердження і компенсації визначаються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 2 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» передбачено, що його дія поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії та послуги з розподілу і транспортування природного газу, теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиту електричну енергію, послуги з її розподілу/передачі, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення.

За змістом статті 1 вказаного Закону заборгованість, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону (далі - заборгованість), (до такої кредиторської заборгованості, зокрема, включається заборгованість, щодо якої ухвалено судове рішення про стягнення або затверджено мирову угоду), у тому числі: кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", суб`єктом господарювання, що здійснює функції постачальника "останньої надії", за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, а також за послуги з його розподілу і транспортування; договір про організацію взаєморозрахунків - договір, який укладається учасниками процедури врегулювання заборгованості для погашення заборгованості та є підставою для проведення взаєморозрахунків відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства. Участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до статті 4 цього Закону не потребує обов`язкового включення до реєстру.

Згідно з абз. 1 та 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення» взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться щодо врегулювання заборгованості з різниці в тарифах для погашення, зокрема: кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші спожиті енергоносії, використані для виробництва теплової енергії для населення, надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води населенню (без урахування розміру зобов`язань із сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків, а в разі її відсутності - кредиторської заборгованості перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води іншим категоріям споживачів або операторами газотранспортної чи газорозподільної системи за послуги з розподілу або транспортування природного газу, а також кредиторської заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, за питну воду, придбану з метою її подальшої реалізації споживачам, та/або за очищення стічних вод іншими підприємствами централізованого водопостачання і водовідведення; кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", суб`єктом господарювання, що здійснює функції постачальника "останньої надії", за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому припинено або скасовано воєнний стан (без урахування розміру зобов`язань із сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків, а в разі її відсутності - кредиторської заборгованості перед операторами газотранспортної чи газорозподільної системи за послуги з розподілу або транспортування природного газу.

Статтею 4 вказаного вище Закону (ч. 1 абзац 9) визначено, зокрема, що взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, за рахунок та в межах видатків державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" та на наступні роки на погашення заборгованості з різниці в тарифах. Водночас, дію абзацу дев`ятого частини першої статті 4 зупинено на 2025 рік згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19.11.2024 №4059-IX, а також дію абзацу дев`ятого частини першої статті 4 зупинено на 2026 рік згідно із Законом №4695-IX від 03.12.2025.

Так, з аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що законодавець визначив порядок проведення розрахунків між учасниками процедури врегулювання для погашення заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення, визначивши, зокрема, що проведення розрахунків може здійснюватися шляхом взаєморозрахунків або перерахування субвенції. При цьому, до переліку заборгованості, як підлягає врегулюванню, включено також заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" за спожитий природний газ з 01.06.2021.

В цей же час, ані Договір постачання природного газу, ані норми застосованого судом законодавства не передбачають звільнення теплопостачальних та теплогенеруючих організацій від обов`язку оплатити спожитий ними природний газ з 01.06.2021, а також послуги з його розподілу та транспортування, лише через наявність заборгованості з відшкодування різниці в тарифах на теплову енергію та послуги з її постачання, адже законодавець передбачив умови та порядок її врегулювання (аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 07.05.2025 у справі №920/481/23).

Зазначене також відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 23.04.2024 у справі №925/636/23, які зводяться до такого:

- стаття 4 Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" № 1730-VIII в редакції Закону України від 29 липня 2022 року № 2479-IX має на меті врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року. Це врегулювання здійснюється шляхом взаєморозрахунків між сторонами заборгованості; перерахування субвенції з державного бюджету теплопостачальним та теплогенеруючим організаціям для погашення заборгованості;

- наявність заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію та послуги з її постачання не є достатньою підставою для звільнення теплопостачальних та теплогенеруючих організацій від обов`язку оплатити спожитий ними природний газ, а також послуги з його розподілу та транспортування. Для застосування цього механізму сторони мають укласти договір про організацію взаєморозрахунків;

- Закон не передбачає можливість проведення взаєморозрахунків за рішенням суду при вирішенні спору про стягнення заборгованості за спожитий газ. Суд не може провести таке зарахування самостійно.

Отже, приймаючи до уваги вищевказані висновки Верховного Суду щодо застосування процедури врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, відсутність в матеріалах справи доказів укладення між сторонами договору про організацію взаєморозрахунків, суд дійшов висновку, що заперечення відповідача не впливають на існування в нього боргу перед позивачем у розмірі 18 289 910, 22 грн. за природний газ, поставлений у період з листопада 2022 року по квітень 2023 року.

Так, сама лише наявність законодавчої можливості врегулювання заборгованості без фактичного вчинення дій учасників ринку, шляхом проведення розрахунків та реструктуризації, не може бути підставою для відмови в стягненні заборгованості, яка є предметом позову у даній справі.

Інших доказів на підтвердження того, що відповідач звільнений від обов`язку оплатити спожитий ним природний газ, учасниками справи не надано та судом не встановлено.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивачем доведено суду факт порушення відповідачем своїх зобов`язань за Договором постачання природного газу №3581-ПСО (ТКЕ)-17 від 14.10.2022 в частині повної та своєчасної сплати вартості поставленого газу. Натомість, відповідач станом на день розгляду даної справи доказів повної та своєчасної оплати спожитого газу суду не надав, заявлених до нього вимог не спростував.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі Трофимчук проти України Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача - Приватне комунально-побутове підприємство Теплокомунсервіс.

У судовому засіданні, яке відбулось 15.01.2026, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг до Приватного комунально-побутового підприємства Теплокомунсервіс задовольнити.

2. Стягнути з Приватного комунально-побутового підприємства Теплокомунсервіс (08292, Київська обл., Бучанський р-н, м. Буча, вул. Пушкінська, буд. 59-Б, оф. 127, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз Трейдинг (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) заборгованість у розмірі 18 289 910 (вісімнадцять мільйонів двісті вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот десять) грн. 22 коп. та судовий збір у розмірі 219 478 (двісті дев`ятнадцять тисяч чотириста сімдесят вісім) грн. 92 коп., видавши наказ.

Повний текст рішення складено 02.03.2026.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.