ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2026 р. Справа№ 911/329/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Коробенка Г.П.

Кравчука Г.А.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гюнсел»

на рішення Господарського суду Київської області від 19.05.2025 (повний текст рішення складено та підписано - 21.08.2025)

у справі № 911/329/25 (суддя Христенко О.О.)

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гюнсел»

про стягнення 226 327,96 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (далі - Підприємство, позивач) звернулось з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гюнсел» (далі - Товариство, відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 226 327,96 грн, з якої: 181 472,33 грн основного боргу, 27 605,25 грн пені, 14 086,15 грн інфляційних нарахувань та 3 164,23 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого обов`язку по відшкодуванню витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю за період лютий 2022 року - 26 травня 2024 року, в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 19.05.2025 у справі № 911/329/25 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гюнсел» на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» 181 472,33 грн заборгованості, 27 605,25 грн пені, 14 086,15 грн інфляційних нарахувань, 3 164,23 грн 3 % річних та 2 715,94 грн судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджується надання позивачем відповідачу послуг, які не були оплачені останнім, а тому позовна вимога про стягнення основної суми боргу підлягає задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи прострочення виконання відповідачем своїх зобов`язань, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими у розмірі, визначеному позивачем.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гюнсел» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 19.05.2025 повністю та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Бориспіль» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гюнсел» про стягнення заборгованості в загальному розмірі 226327,96 грн, з яких: 181 472,33 грн основного боргу, 27 605,25 грн пені, 14 086,15 грн інфляційних нарахувань та 3 164,23 грн 3 % річних, а також судового збору 2 715, 94 грн відмовити у повному обсязі. Вирішити питання про розподіл судових витрат Товариства з обмеженою відповідальністю «Гюнсел», понесених за подання даної апеляційної скарги у розмірі 4073,91 грн, шляхом їх стягнення з Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль». Скаржник просив зупинити апеляційне провадження до моменту вирішення заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЮНСЕЛ» від 22.08.2025 у справі №910/13257/23 - про виправлення описки у тексті судового рішення - про роз`яснення судового рішення. Долучити до матеріалів скарги ухвали суду у справі №910/13257/23, які будуть постановлені щодо розгляду заяв, перелічених у п.3.

Крім того, скаржник просить суд поновити строк на подання апеляційної скарги та здійснювати розгляд за відсутності представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Гюнсел».

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2025 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Коробенко Г.П., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2025 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/329/25 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гюнсел» на рішення Господарського суду Київської області від 19.05.2025 у справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 911/329/25.

До Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 911/329/25.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2025 відкрито апеляційне провадження у справі № 911/329/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Гюнсел» на рішення Господарського суду Київської області від 19.05.2025. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження. Роз`яснено позивачу право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі у строк до 09.10.2025. Встановлено строк для подачі заяв, пояснень, клопотань, заперечень в межах строків наданих судом для подання відзиву. Попереджено учасників справи, що заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду відповідно до ч. 2 ст. 207 ГПК України. Відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Гюнсел» про зупинення апеляційного провадження до моменту вирішення заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЮНСЕЛ» від 22.08.2025 у справі №910/13257/23 про виправлення описки у тексті судового рішення та про роз`яснення судового рішення.

08.10.2025 через систему «Електронний суд» від Підприємства надійшов відзив на апеляційну скаргу.

06.11.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства надійшло клопотання про долучення доказів, а саме ухвали Господарського суду міста Києва від 09.10.2025 у справі №910/13257/24, якою роз`яснено рішення суду від 11.01.2024 у вказаній справі.

07.11.2025 через систему «Електронний суд» від Підприємства надійшло заперечення на клопотання про долучення доказів.

Розпорядженням керівника апарату суду від 19.11.2025 у зв`язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відрядженні, відповідно до підпунктів 2.3.22., 2.3.43. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/329/25.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.11.2025 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Коробенко Г.П., Кравчук Г.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.11.2025 прийнято до провадження справу №911/329/25 колегією суддів у складі: головуючий суддя Тарасенко К.В., судді Коробенко Г.П., Кравчук Г.А. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення здійснюється без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Скаржник вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що рішенням суду від 11.04.2024 у справі №910/13257/23, яке набрало законної сили 27.05.2024, визнано укладеним договір між ДП «МА «Бориспіль» та ТОВ «Гюнсел» про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю в редакції резолютивної частини рішення, а тому саме з 27.05.2024 вказаний правочин набув чинності та став обов`язковий для виконання сторонами.

Відтак, на переконання апелянта, стягнення з Товариства витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю за період з 05.01.2022 по 26.05.2024 є безпідставним.

2.3. узагальнені доводи та заперечення іншого учасника справи

Позивач в обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу зазначає, що у додатках, які є невід`ємною частиною п. 2 резолютивної частини рішення від 11.01.2024 у справі №910/13257/23 та долучених до судового рішення в паперовій формі, затверджено тарифи, дати початку надання послуг, які були дослідженні судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення.

Крім того, апелянт не спростував факту користування орендованим приміщенням та отримання послуг у спірний період.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

05.01.2022 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю «Гюнсел» (орендар) та Державним підприємством «Міжнародний аеропорт Бориспіль» (балансоутримувач) укладено Договір № 2485 оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності (далі договір оренди), за умовами якого об`єктом оренди є нерухоме майно, а саме: приміщення № 85 площею 16,10 кв.м, що знаходиться на другому поверсі бізнес-центру вантажного терміналу за адресою: Київська обл., Бориспільській р-н, Бориспіль-7, («Бориспіль» Міжнародний державний аеропорт) (п. 4.1 змінюваних умов договору оренди).

Відповідно до п. 12.1 змінюваних умов договору оренди строк договору оренди становить 3 роки 11 місяців з дати набрання чинності цим договором.

Згідно з п. 1.1 незмінюваних умов договору оренди орендодавець та балансоутримувач передають, а орендар приймає у строкове платне користування майно, зазначене у п. 4 умов, вартість якого становить суму, визначену в пункті 6 умов.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акта приймання-передачі майна (п. 2.1 незмінюваних умов договору).

Відповідно до п. 6.5 незмінюваних умов договору оренди протягом п`яти робочих днів з дати укладення цього договору балансоутримувач зобов`язаний надати орендарю для підписання: два примірники договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю відповідно до примірного договору, затвердженого наказом Фонду державного майна та/або проекти договорів із постачальниками комунальних послуг, якщо стосовно об`єкта оренди такими постачальниками комунальних послуг відкриті окремі особові рахунки або якщо окремі особові рахунки були відкриті на попереднього користувача майном.

Орендар зобов`язаний протягом десяти робочих днів з моменту отримання примірників договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю: підписати і повернути балансоутримувачу примірник договору або подати балансоутримувачу обґрунтовані зауваження до сум витрат, які підлягають відшкодуванню орендарем за договором.

Орендар зобов`язаний протягом десяти робочих днів з моменту отримання від балансоутримувача відповіді на свої зауваження, яка містить документальні підтвердження витрат, які підлягають відшкодування орендарем, підписати і повернути балансоутримувачу примірник договору.

Орендар вживає заходів для укладення з постачальниками комунальних послуг договорів постачання відповідних комунальних послуг протягом місяця з моменту отримання проектів відповідних договорів від балансоутримувача. Орендар зобов`язаний надати балансоутримувачу копії договорів, укладених із постачальниками комунальних послуг.

05.01.2022 між Товариством, як орендарем, та Підприємством, як балансоутримувачем, підписано акт приймання-передачі, згідно з яким відповідачу було передано об`єкт оренди.

Листом вих. № 25/02-22 від 25.01.2022 відповідач повідомив позивача про початок з 05.01.2022 своєї господарської діяльності в орендованому приміщення з кількістю працівників - 3.

Як зазначив позивач у позовній заяві, останній листом вих. № 03.22-533 від 09.12.2022 звернувся до відповідача з проханням у найкоротший термін підписати Договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг та повернути його Товариству. Вказаний лист отриманий відповідачем 26.12.2022.

28.03.2023 позивач повторно звернувся до відповідача з листом вих. № 25-22/1-17 від 24.03.2023, в якому просив протягом п`яти календарних днів з дати отримання цього листа підписати та направити позивачу договір. Вказаний лист отримано відповідачем 04.04.2023.

Проте, як вказує позивач, відповідачем дій щодо підписання договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна не вчинялось.

У зв`язку із викладеним, Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гюнсел» про визнання укладеним Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг.

Позовні вимоги у справі № 910/13257/23 обґрунтовані тим, що відповідач ухиляється від укладення Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг, при цьому між позивачем, відповідачем та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях укладено договір № 2485 від 05.01.2022 оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, згідно з п. 6.5 якого відповідач зобов`язався протягом п`яти робочих днів укласти договір, визнання укладеним якого було предметом заявленого позову у Господарському суді міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 у справі № 910/13257/23 задоволено частково позовні вимоги ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до ТОВ «Гюнсел» та визнано укладеним договір між Підприємством та Товариством про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю(далі договір про відшкодування витрат), в редакції викладений в рішенні суду (з додатками, які додаються).

Пунктом 1.1 договору про відшкодування витрат передбачено, що у зв`язку з укладанням між РВ ФДМУ по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, Балансоутримувачем та Орендарем договору оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, № 2485 від 05.01.2022, орендарем отримано в строкове платне користування приміщення № 85, площею 16,10 кв.м на 2-му поверсі бізнес-центру вантажного терміналу, яке орендар має право використовувати за будь-яким цільовим призначенням.

Відповідно до п. 1.1.1 договору про відшкодування витрат балансоутримувач надає, а орендар отримує та оплачує послуги, перелік, вартість (ціну), далі - вартість, яких визначено додатком №1 до Договору про відшкодування витрат.

Розмір оплати за послуги залежить від фактичного їх об`єму, тарифів та витрат Балансоутримувача, пов`язаних з обсягом послуг в період їх надання, якості послуг та інших випадків, передбачених чинним законодавством України (п. 1.3 договору про відшкодування витрат).

У разі припинення надання в строкове платне користування майна, нарахування оплати за послуги відбувається до дати фактичного повернення майна (включно), що фіксується сторонами у відповідному Акті, який складається за розробленою формою Фонду державного майна України, станом на дату повернення орендованого майна до договору оренди (п.1.4 договору про відшкодування витрат).

Умовами п. п. 3.1.1, 3.2.1, 3.2.2 договору про відшкодування витрат визначено, що балансоутримувач взяв на себе обов`язок з надання орендарю послуг визначених цим договором, а орендар зобов`язався своєчасно здійснювати розрахунки за договором, а також протягом 5 робочих днів з дня початку здійснення господарської діяльності орендаря в приміщенні або дати підключення до мереж балансоутримувача укласти з балансоутримувачем додаткові угоди до договору, визначені у Додатку № 1 до договору.

Згідно з п. 3.1.4 договору про відшкодування витрат балансоутримувач зобов`язується щомісяця, до 10 числа місяця, наступного за звітним, виставляти орендарю рахунок-фактуру за надані послуги за звітний місяць та складати акт приймання-здачі виконаних послуг, який є контрольним та звітним документом сторін щодо надання-отримання послуг та їх якості.

За умовами п. 3.2.6 договору про відшкодування витрат, щомісяця, з 10 (десятого) числа місяця, що слідує за звітним,балансоутримувач направляє орендарю за допомогою програмного забезпечення (ПЗ) M.E.Doc рахунок, акт та раз на рік рахунок-фактуру на оплату компенсації земельного податку згідно з пунктом 1.1.3 договору. Як тільки рахунок і акт будуть прийняті у ПЗ М.Е.Doc, відправнику (балансоутримувачу) надійде повідомлення про доставку отримувачем (орендарем). Сторони домовились, що датою отримання рахунку та акту буде вважатися дата зазначена у повідомленні про доставку рахунку та акту орендарю у ПЗ М.Е.Doc. Сплата рахунку здійснюється орендарем до 20 (двадцятого) числа того ж місяця.

З метою виконання умов цього пункту угоди сторони погоджуються використовувати при здійсненні своєї діяльності електронні документи та призначений для цього КЕП.

За допомогою електронного документообігу у ПЗ M.E.Doc разом із рахунками орендар отримує складені балансоутримувачем акти. Орендар зобов`язаний затвердити або відхилити з письмовою мотивованою відмовою у їх затвердженні у ПЗ M.E.Doc акти протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати зазначеної у повідомленні про доставку.

У разі отримання від орендаря мотивованої відмови, балансоутримувач у десятиденний строк розглядає її та, у разі виявлення невідповідностей, проводить відповідні коригування в акті та при виставленні рахунку.

Якщо протягом 5 (п`яти) робочих днів акт затверджений або акт відхилений з письмовою мотивованою відмовою не будуть направлені до балансоутримувача, акт вважається підписаним сторонами, а відмови направлені орендарем з порушенням п`ятиденного строку, не будуть прийматись балансоутримувачем для розгляду.

Акти підписуються із застосуванням КЕП уповноважених на це представників обох сторін, про що сторони надають одна одній належним чином оформлені повноваження на осіб, що підписують акти. Підписання акту орендарем є підтвердженням відсутності претензій до якості наданих послуг.

У разі неможливості направлення балансоутримувачем орендарю Рахунків, Актів за допомогою програмного забезпечення (ПЗ) M.E.Doc, порядок отримання орендарем рахунків, актів здійснюється наступним чином:

Щомісяця, з 10 (десятого) числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержувати в бухгалтерії балансоутримувача рахунок, акт та раз на рік рахунок-фактуру на оплату компенсації земельного податку згідно з пунктом 1.1.3 договору. Орендар несе відповідальність за вчасне отримання рахунку та акту. Датою отримання рахунку та акту вважається 15 (п`ятнадцяте) число кожного місяця незалежно від дати його фактичного отримання. Сплата рахунку здійснюється орендарем до 20 (двадцятого) числа того ж місяця. Підписаний акт орендар зобов`язаний повернути в бухгалтерію балансоутримувача протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати його отримання або надати в цей строк вмотивовану відмову від його підписання. Якщо протягом 5 (п`яти) робочих днів Акт не буде повернутий балансоутримувачу та не надана в цей строк вмотивована відмова від його підписання, він вважається підписаним сторонами.

Відповідно до п. 7.1 договору про відшкодування витрат договір набирає чинності з моменту набрання рішенням суду у справі № 910/13257/23 законної сили та діє до 05.12.2025.

Згідно з розділом 10 договору про відшкодування витрат, додатки додаються до договору та є невід`ємною його частиною, а саме: додаток № 1 Перелік послуг, що надаються (можуть надаватися) орендарю на (в ) орендованому Майні; додаток № 2 Графік зняття показників електролічильників та подання їх ДП МА «Бориспіль»; додаток № 2/1 Графік зняття показників лічильників води та подання їх ДП МА «БОРИСПІЛЬ»; додаток № 3 Звіт про використання електроенергії (зразок); додаток № 3-1 Звіт про використання води по підприємству (зразок); додаток № 4 Відомість фіксації фактичних об`ємів утворення побутових відходів на об`єктах Орендаря і доставлених на сміттєзбірник (зразок); додаток № 5 Довідка про чистий дохід (зразок); додаток № 6 Перелік об`єктів ТОВ «ГЮНСЕЛ», що споживають електроенергію через мережі ДП МА «БОРИСПІЛЬ»; додаток № 7 Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності Сторін; додаток № 8 Загальна однолінійна схема електропостачання ТОВ «Гюнсел» в ДП МА «Бориспіль».

Додатком №1 до договору про відшкодування витрат, передбачено перелік послуг, що надаються (можуть надаватися) орендарю на (в) орендованому майні, а саме:

- виробництво, траснспортування та постачання теплової енергії за 1 Гкал, обсяг наданої послуги в місяць визначений розрахунковим шляхом за 16,10 кв.м.; послуга надається з 05.01.2022 (з дати акту приймання-передачі майна в оренду);

- забезпечення санітарно-гігієнічних умов праці одного працівника - за місяць; обсяг наданої послуги в місяць визначається із розрахунку 3 працівника; послуга надається з 05.01.2022 (дати початку здійснення господарської діяльності орендаря в приміщенні відповідно до листа від 25.01.2022 № 01-16-554, та в подальшому відповідно до п. 2.9 договору);

- вода, використана для прибирання 1 кв. м приміщення самостійно - за місяць; обсяг наданої послуги в місяць визначається із розрахунку 16,10 кв.м.; послуга надається з 05.01.2022 (дати початку здійснення господарської діяльності орендаря в приміщенні відповідно до листа від 25.01.2022 № 01-16-554);

- прибирання 1 кв.м. приміщень загального користування в будівлі бізнес-центру вантажного терміналу - за місяць; обсяг наданої послуги в місяць визначається з розрахунку 8,53 кв.м; послуга надається з 05.01.2022 (дата початку здійснення господарської діяльності орендарем відповідно до листа від 25.01.20212 № 01-16-554);

- прибирання та вивезення твердих побутових відходів - за 1 куб. м; обсяг наданої послуги в місяць визначається розрахунково за формулою: 0,04 куб.м помножити на кількість працівників (3 працівника) і дорівнює 0,12 куб. м; послуга надається з 05.01.2022 (дати початку здійснення господарської діяльності орендарем відповідно до листа від 25.01.2022 № 01-16-554);

- відшкодування витрат вартості послуги з поводження з побутовими відходами - за 1 куб.м; обсяг наданої послуги в місяць визначається розрахунково за формулою: 0,04 куб.м помножити на кількість працівників (3 працівника) і дорівнює 0,12 куб.м; послуга надається з 01.02.2022;

- утримання контейнерів для побутових відходів та контроль за вивозом побутових відходів з території ДП МА «Бориспіль»: побутові відходи та великогабаритні відходи - за 1 куб. м; обсяг наданої послуги в місяць визначається розрахунково за формулою: 0,04 куб. м помножити на кількість працівників (3 працівника) і дорівнює 0,12 куб. м; послуга надається з 01.02.2022;

- постачання гарячої води - за 1 куб.м; згідно з показниками приладів обліку (куб.м); послуга надається з дати підключення орендаря мереж балансоутримувача, яка визначається сторонами в додатковій угоді;

- централізоване водопостачання - за 1 куб.м; згідно з показниками приладів обліку (куб. м); послуга надається з дати підключення орендаря до мереж балансоутримувача, яка визначається сторонами в додатковій угоді;

- централізованое водовідведення - за 1 куб.м; сумарний обсяг холодної та гарячої води (куб. м); послуга надається з дати підключення орендаря до мереж балансоутримувача, яка визначається сторонами в додатковій угоді;

- створення та підтримання балансоутримувачем відповідних правових. технічних, майнових, організаційних, безпекових та інших передумов для здійснення орендарем господарської діяльності в ДП МА «Бориспіль»; послуга надається з 05.01.2022 (дати початку здійснення орендарем господарської діяльності відповідно до листа від 25.01.2022 № 01-16-554 згідно з Правилами здійснення господарської діяльності на території аеропорту «Бориспіль» від 11.03.2019 № 01-35-16) та щомісячний розмір якої становить 5 000,00 грн без ПДВ.

У мотивувальній частині рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 у справі № 910/13257/23 зазначено наступне: «Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач вказав, що в цілому він погоджується з необхідністю укладення з позивачем договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг, проте заперечує з викладеними позивачем умовами п.п. 7.1 та 7.2 в запропонованій позивачем редакції, а саме: відповідач просить під час прийняття рішення у справі виключити із запропонованої позивачем редакції договору п. 7.2., а п. 7.1. викласти із врахуванням того, що договір набирає чинності з моменту набрання законної сили рішенням суду у справі.».

У мотивувальній частині вказаного рішення Господарського суду міста Києва не зазначено, що відповідач (ТОВ «Гюнсел») у справі № 910/13257/23 заперечував проти викладення Додатку № 1 «Перелік послуг, що надаються (можуть надаватися) Орендарю на (в) орендованому Майні» до Договору у наданій позивачем редакції, яка, у тому числі, містить умови щодо початку перебігу строку надання кожної з визначених послуг окремо з 05.01.2022 (послуги, наведені у п.п. 1-5, 11 Таблиці № 1 Додатку № 1); з 01.02.2022 (послуги, наведені у п.п. 6-7 Таблиці № 1 Додатку № 1).

Як правильно встановлено судом першої інстанції, 31.05.2024 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (орендодавець), ТОВ «Гюнсел» (орендар) та ДП «Міжнародний аеропорт Бориспіль» (балансоутримувач) був підписаний Договір про припинення Договору оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності № 2485 від 05.01.2022, яким сторони дійшли згоди достроково припинити дію договору за згодою сторін.

У п. 2 договору про припинення сторони погодили, що закінчення строку його дії не звільняє сторін від виконання зобов`язань по договору, які залишились не виконаними.

Договір про припинення набирає чинності з дати підписання акта повернення майна з оренди (п. 3).

06.06.2024 між Підприємством, як балансоутримувачем та Товариством, як орендарем, підписано акт повернення з оренди нерухомого/іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, за яким орендарем було повернуто з оренди нерухоме майно, а саме: приміщення № 85 площею 16,10 кв.м., що знаходиться на другому поверсі бізнес-центру вантажного терміналу за адресою: Київська обл., Бориспільській р-н, Бориспіль-7.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин, а також доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на те, що загальна вартість неоплачених відповідачем послуг відповідно до зазначених вище та виставлених відповідачу актів та рахунків за спірний період становить 204 472,33 грн.

Одночасно позивач зазначив, що у зв`язку із поверненням орендарем із строкового платного користування майна, керуючись п. 4.8 розділу ІІ договору оренди, сплачена відповідачем сума забезпечувального депозиту в розмірі 23 000,00 грн була зарахована в рахунок зобов`язань відповідача з оплати платежів балансоутримувачу.

Відтак, за період з лютого 2022 року по 26 травня 2024 року відповідач не оплатив послуги, надані позивачем відповідно до договору про відшкодування витрат балансоутримувача, у загальному розмірі 181 472,33 грн (204 472,33 грн 23 000,00 грн), у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 181 472,33 грн основного боргу, 27 605,25 грн пені, 14 086,15 грн інфляційних нарахувань та 3 164,23 грн 3 % річних.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно приписів ст. 509 ЦК України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ст. 193 Господарського кодексу України.

У відповідності до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України чинного станом на час виникнення спірних правовідносин, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду відповідно до ст. 16 ЦК України положення якої кореспондуються з положеннями ст. 20 Господарського кодексу України, якими встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, предметом розгляду у даній справі, зокрема, є заявлена позивачем вимога про стягнення заборгованості за надані позивачем послуги з відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Згідно з п. 5 Методики розрахунку орендної плати за державне майно, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 28.04.2021, відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна (у тому числі місць загального користування та прибудинкової території) та надання комунальних послуг орендарю здійснюється відповідно до договору, укладеного між балансоутримувачем та орендарем, примірна форма якого затверджується Фондом державного майна.

Крім того, як зазначено судом вище, сторони у пункті 6.5 незмінюваних умов договору оренди погодили обов`язок укладення між орендарем (відповідачем) та позивачем як балансоутримувачем договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю, тобто укладення між сторонами такого договору є обов`язковою умовою, сторони погодили необхідність такого укладення.

Отже, обов`язок відповідача щодо відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна, передбачений у п. 6.5 договору оренди. Жодних змін або доповнень до цього пункту протягом строку дії договору оренди не вносилось, у судовому порядку договір недійсним не визнавався, у зв`язку з чим він є обов`язковим до виконання сторонами.

При цьому, судом враховано, що ухилення орендаря від укладення договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна є порушенням зобов`язання, передбаченого договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем виставлено відповідачу рахунки на загальну суму 204 472,33 грн і складено Акти від 30.04.2024, 16.05.2024, 30.05.2024 (з урахуванням проведених у подальшому коригувань), для оплати вартості наданих/отриманих у період лютий 2022 року 26 травня 2024 року послуг.

Вказані рахунки та акти направлялись відповідачу з використанням програмного забезпечення М.Е.Doc, що підтверджується повідомленнями про їх доставку адресату від 20.05.2024, 05.06.2024, 06.06.2024, 17.06.2024, 04.09.2024 та за місцезнаходженням орендаря цінним листом з описом вкладення поштовим відправленням № 797 та отримані відповідачем 10.06.2024.

Листом вих. № 04/06-Ю від 04.06.2024 відповідач узгодив лише акт приймання-передачі від 31.05.2024 за період з 27.05.2024 по 31.05.2024 в сумі 1 133,57 грн з врахуванням ПДВ.

Одночасно, у вказаному листі відповідач заперечував щодо всіх інших актів приймання-передачі та виставлених рахунків, оскільки у період з січня 2022 року по 26.05.2024 ТОВ «Гюнсел» не мало будь-яких договірних підстав сплачувати ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» відшкодування витрат балансоутримувача, у зв`язку з відсутністю укладеного між ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та ТОВ «Гюнсел» договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна, яке є об`єктом оренди за договором № 2485 від 05.01.2022.

При цьому, як встановлено судом вище, додатком № 1 «Перелік послуг, що надаються (можуть надаватися) орендарю на (в) орендованому майні, який є невід`ємною частиною договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, визнаного укладеним між ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» та ТОВ «Гюнсел» рішенням Господарського суду міста Києва від 11.01.2024 у справі № 910/13257/23 (яке набрало законної сили 27.05.2024), визначені дати початку надання балансоутримувачем - ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» орендарю ТОВ «Гюнсел» послуг з 05.01.2022 (дата акта приймання-передачі в оренду нерухомого майна) та з 01.02.2022.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, у матеріалах справи відсутні і відповідачем не надано жодних доказів оплати витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю у період лютий 2022 року - 26 травня 2024 року.

Відтак, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується надання позивачем послуг, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 181 472,33 грн у повному обсязі.

Враховуючи несвоєчасну сплату вартості наданих послуг, позивачем нараховано до стягнення 27 605,25 грн пені (за сукупний період з 21.06.2024 по 14.01.2025), 3 164,23 грн 3 % річних та 14 086,15 грн інфляційних втрат (за сукупний період з 21.06.2024 по 14.01.2025).

Щодо стягнення пені колегія суддів зазначає наступне.

Умовами п. 5.5 договору про відшкодування витрат передбачено, що орендар зобов`язаний, в разі несвоєчасної оплати отриманих послуг сплачувати балансоутримувачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення. Пеня нараховується до моменту повного погашення заборгованості за цим договором.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, чинного станом на час виникнення спірних правовідносин, штрафними санкціями у господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до п. 5.5 договору про відшкодування витрат, пеня нараховується до моменту повного погашення заборгованості за цим договором.

Перевіривши розрахунок пені, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 27 605,25 грн.

Щодо стягнення 3 % річних та інфляційних втрат, нарахованих відповідачем за сукупний період з 21.06.2024 по 14.01.2025, за кожним актом окремо, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому проценти річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України та ст. 230 ГК України, відтак, обмеження нарахування шістьма місяцями відповідно до ст. 232 ГК України до процентів річних та інфляційних втрат не застосовується.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Колегія суддів зазначає, що дії відповідача, які полягають в порушенні зобов`язання щодо своєчасної оплати за надані послуги, є порушенням умов договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю та є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 ЦК України.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 3 164,23 грн та інфляційних втрат у розмірі 14 086,15 грн.

При цьому колегія суддів зауважує, що відповідач не заперечив щодо здійснених позивачем розрахунків сум пені, 3% річних, інфляційних втрат та доказів, на яких ці розрахунки ґрунтуються, контррозрахунок сум пені, 3% річних та інфляційних втрат відповідачем суду не надано.

3.3. оцінка аргументів учасників справи

Доводи апелянта про відсутність у нього обов`язку щодо оплати наданих позивачем послуг відповідно до договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, який набрав чинності 27.05.2024, у зв`язку з відсутністю договірних відносин між сторонами за період з 05.01.2022 по 26.05.2024, відхиляються судом апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Як встановлено судом вище, рішенням Господарського суду міста Києві від 11.01.2024 у справі №910/13257/23, визнано укладеним договір між позивачем та відповідачем про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю в редакції резолютивної частини рішення (з додатками, які додаються).

Додатки, які перераховані у п. 10.1 договору, зокрема додаток №1 «Перелік послуг, що надаються (можуть надаватися) орендарю на (в) орендованому майні», є його невід`ємною частиною, а також невід`ємною частиною п. 2 резолютивної частини вказаного судового рішення.

Рішення Господарського суду міста Києва № 910/13257/23 від 11.01.2024 набрало законної сили 27.05.2024.

Отже, додатки, які є невід`ємною частиною договору, набирають чинності з 27.05.2024, як і договір.

У додатку № 1 вказано про фактичну дату початку надання послуг позивачем, оскільки договір оренди був чинним саме з 05.01.2022, проте фактична дата надання послуг та набрання додатком/додатками законної сили не є тотожними поняттями.

Так, дата фактичного надання послуг та дата набрання чинності додатком/додатками можуть не збігатись, оскільки фактичне користування орендованим майном та споживання послуг почалось з 05.01.2022, що встановлено судом під час розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України, сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Відтак, колегія суддів наголошує на тому, що хоч договір з додатками набрали чинності 27.05.2024, однак регулюють відносини, які виникли до набрання чинності договором, що не суперечить закону.

Колегія суддів зазначає, що доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог не знайшли свого підтвердження, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення господарського суду першої інстанції.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Всебічно дослідивши матеріали справи як окремо, так і у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

5. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду Київської області від 19.05.2025 у справі № 911/329/25 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Гюнсел» на рішення Господарського суду Київської області від 19.05.2025 у справі № 911/329/25 задоволенню не підлягає.

6. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гюнсел» на рішення Господарського суду Київської області від 19.05.2025 у справі № 911/329/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 19.05.2025 у справі № 911/329/25 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук