ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2026 р. Справа№ 925/947/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Суліма В.В.

Гаврилюка О.М.

розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи за апеляційною скаргою Комунального закладу "Уманський гуманітарно-педагогічний фаховий коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 09.10.2025

у справі №925/947/25 (суддя - Зарічанська З.В.)

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

до Комунального закладу "Уманський гуманітарно-педагогічний фаховий коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради"

про стягнення 243 959,15 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

11.08.2025 до Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (далі - ДПЗД "Укрінтеренерго", позивач) з вимогою стягнути з Комунального закладу "Уманський гуманітарно-педагогічний фаховий коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради" (далі - КЗ "Уманський ГПФК ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради", відповідач, скаржник) (з урахуванням зменшення позовних вимог) 243 959,15 грн, з яких: 145 558,40 грн - заборгованість за спожиту електричну енергію, 59 040,89 грн - 15 % річних, 39 359,86 грн - інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ДПЗД "Укрінтеренерго" виконує функції постачальника "останньої надії", що діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 06.11.2018 № 1344 та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р, відповідно до ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312.

Частиною четвертою ст. 64 Закону Про ринок встановлено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (надалі - Договір), що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання.

До умов вищезазначеного Договору та комерційної пропозиції приєднався КЗ "Уманський ГПФК ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради" та перебував на постачанні електричної енергії постачальником "останньої надії" згідно даних отриманих від Оператора системи розподілу - Акціонерного товариства "Черкасиобленерго" у період з 01.01.2022 по 28.02.2022.

Позивач зазначає, що отримав від ОСР дані (звіти) про фактичне споживання КЗ "Уманський ГПФК ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради" електричної енергії постачальника "останньої надії" за період 01.01.2022 - 28.02.2022 в загальній кількості 26 388 кВт*год.

Позивач стверджує, що належно виконав свої зобов`язання в частині постачання електричної енергії, проте, відповідач в порушення умов п. 2.1. глави 2 Договору не здійснив своєчасну та повну оплату спожитої (купленої) електричної енергії та не здійснив інші платежі згідно з умовами Договору, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у сумі 145 558,41 грн. Також позивач заявив до стягнення 59 040,89 грн - 15 % річних, 39 359,86 грн - інфляційних втрат.

Короткий зміст оскаржуваних рішень суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 09.10.2025 у справі №925/947/25 позов задоволено повністю. Стягнуто з Комунального закладу "Уманський гуманітарно-педагогічний фаховий коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради" на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго": 145 558,40 грн - заборгованість за спожиту електричну енергію на рахунок IBAN НОМЕР_1 в АТ "Ощадбанк"; 59 040,89 грн - 15 % річних та 39 359,86 грн - інфляційних втрат на рахунок IBAN UA 9480600 в ГУ ДКСУ у Київській області. Стягнуто з Комунального закладу "Уманський гуманітарно-педагогічний фаховий коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради" 3 659,39 грн витрат на сплату судового збору на рахунок IBAN UA 9480600 в ГУ ДКСУ у Київській області.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції вказав, що строк сплати відповідачем Рахунка від 22.02.2022 на суму 145 558,42 грн та Рахунка від 07.04.2022 на суму 38 846,99 грн сплив 14.11.2022.

Також судом першої інстанції вказано, що розрахунки позивача є обґрунтованими та арифметично правильними, отже, вимога позивача про стягнення з відповідача 59 040,89 грн 15 % річних та 39 359,86 грн інфляційних втрат підлягає задоволенню.

Водночас, суд дійшов висновку, що позивач на момент звернення з позовом до суду (06.08.2025) не пропустив строк позовної давності.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Комунальний заклад "Уманський гуманітарно-педагогічний фаховий коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 09.10.2025 у справі №925/947/25 повністю і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову позивача Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" у справі №925/947/25 на підставі спливу позовної давності.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- між сторонами відсутній укладений та підписаний у формі єдиного документу, скріпленого печатками та підписами сторін, Договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії";

- вина як у неукладенні договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" з відповідачем, так і у пропуску строку позовної давності, лежить повністю на позивачеві, який внаслідок, на думку відповідача, неуважності, а можливо і з інших причин, направляв електронні листи в період 2022 - 2025 роки на неіснуючу електронну адресу. При цьому відповідач протягом 2022-2025 років такі електронні листи не отримував, та, відповідно, з вини відповідача, про наявну заборгованість належним чином проінформований не був. Факт допущеної помилки з боку позивача при написанні (зазначенні) електронної адреси відповідача, за твердженням останнього, підтверджується доданим до відзиву на позовну заяву Актом про неотримання електронних листів від ДПЗД "Укрінтеренерго" протягом 2022-2024 років від 08.09.2025 з доданими на 2-х аркушах скріншотами електронної переписки. Окрім того, як вбачається зі змісту Акту про неотримання електронних листів від ДПЗД "Укрінтеренерго" протягом 2022-2024 років від 08.09.2025 з доданими скріншотами на 2-х аркушах, відповідачем у 2022 році електронний лист від позивача не отримувався, оскільки позивачем зазначена неправильна (неповна) електронна адреса на яку направлявся лист: . В дійсності електронною адресою відповідача є: ;

- відповідач звертає увагу на те, що перший і єдиний лист який був отриманий від ДПЗД "Укрінтеренерго", є електронний лист від 23.01.2025, і в цьому листі позивач, визнаючи факт неповідомлення раніше відповідача про необхідність укладення договору та існування заборгованості, просить відповідача "заднім числом", проставивши дату січнем 2022 року, підписати договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що є неможливим як з правової, так і технічної точки зору, оскільки за період 2022-2025 років до Єдиного державного реєстру підприємств, установ, організацій вносились зміни щодо юридичної особи - відповідача;

- позивачем, без поважних причин, з власної вини, яка могла бути як у формі необережності, так і у формі умислу, пропущений передбачений чинним цивільним та господарським законодавством термін позовної давності, що безумовно повинно бути враховано при вирішенні спору щодо стягнення заборгованості по суті, та, відповідно до окремо поданої відповідачем заяви "Про застосування строків позовної давності в якості підстави для відмови у позові по господарській справі № 925/947/25", є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

17.12.2025 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Узагальнені доводи відзиву зводяться до того, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про наявність зобов`язань між сторонами, які виникли внаслідок фактичного споживання електроенергії. Постачання здійснювалося в межах правового режиму публічного договору приєднання, який не потребує окремого підписання, і починає діяти з моменту початку фактичного споживання. Всі акти комерційного обліку були складені та підтверджені Оператором системи розподілу. Твердження скаржника про відсутність належної комунікації, зокрема електронної доставки рахунків та претензії, не витримує критики, оскільки всі документи були направлені на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі, що відповідає умовам договору. Крім того, відповідач листом від 6 лютого 2025 року визнав наявність боргу, що свідчить про усвідомлення відповідних зобов`язань.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Гаврилюка О.М., Суліма В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2025 апеляційну скаргу Комунального закладу "Уманський гуманітарно-педагогічний фаховий коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради" на рішення Господарського суду Черкаської області від 09.10.2025 у справі №925/947/25 - залишено без руху. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки апеляційної скарги шляхом надання доказів про наявність або відсутність електронних кабінетів в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами у Комунального закладу "Уманський гуманітарно-педагогічний фаховий коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради".

21.11.2025 від Комунального закладу "Уманський гуманітарно-педагогічний фаховий коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради" на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2025 подано заяву про усунення недоліків до якої долучено докази про наявність або відсутність електронних кабінетів в ЄСІТС або її окремій підсистемі (модулі).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною Комунального закладу "Уманський гуманітарно-педагогічний фаховий коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради" на рішення Господарського суду Черкаської області від 09.10.2025 у справі №925/947/25. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, ДПЗД "Укрінтеренерго" виконує функції постачальника "останньої надії", діє на підставі ліцензії на постачання електричної енергії споживачу, виданої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 06.11.2018 № 1344 та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р, відповідно до ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі - Правила № 312).

Відповідно до ч. 6 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. (ч. 8 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії")

Тобто, законодавством встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" укладається на підставі дій споживача - споживання електричної енергії (акцепт договору) без договору з іншим електропостачальником. У такому разі договір вважається укладеним (момент укладання договору) з постачальником "останньої надії" у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником.

31.12.2021 ПАТ "Черкасиобленерго" надіслало ДПЗД "Укрінтеренерго" лист № 12697/030101 щодо повідомлення про споживачів ПОН, з яким відповідно до Правил № 312 направило Повідомлення оператора системи про споживачів, постачання електричної енергії яким буде здійснюватися постачальником "останньої надії" з 01 січня 2022.

Згідно з повідомленням оператора системи про споживачів, постачання електричної енергії яким здійснюється постачальником "останньої надії", які приєднані до електричних мереж або відносяться до території діяльності оператора системи розподілу (передачі) ПАТ "Черкасиобленерго", віднесено КЗ УГПФК ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради.

У зв`язку з тим, що у відповідача у протягом відповідних періодів були відсутні укладені договори з іншими постачальниками в силу положень Закону постачання позивачем електричної енергії було урегульовано публічним договором приєднання про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" та комерційної пропозиції, яка розроблена з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та відповідно до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", положень ПРРЕЕ.

Так відповідач приєднався до умов Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії". (далі - Договір)

Цей Договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (далі - Договір) є публічним договором приєднання споживача (далі - Споживач) до цього Договору і регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (далі - Постачальник) Споживачу, у разі, якщо обраний Споживачем електропостачальник неспроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання Споживачем нового електропостачальника або до припинення постачання у передбачених чинним законодавством чи цим Договором випадках. Цей Договір укладається сторонами, керуючись статтями 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання Споживача до цього Договору. Далі по тексту цього Договору Постачальник або Споживач іменуються - Сторона, разом - Сторони. (п. 1.1. Договору)

Умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312 (далі - ПРРЕЕ), та є однаковими для всіх споживачів України. (п. 1.2. Договору)

За цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в Додатку 1 до Договору (комерційна пропозиція). (п. 2.1. Договору)

Постачальник здійснює постачання електричної енергії Споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії Споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених у пункті 3.2 цієї глави. (п. 3.1. Договору)

Початок постачання електричної енергії Споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ у разі укладення Договору між Сторонами. (п. 3.7. Договору)

Оплачений Споживачем рахунок за спожиту електричну енергію, наданий Постачальником, є прийняттям (акцептуванням) умов цього Договору з боку Споживача. (п. 3.8. Договору)

Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яка є Додатком 1 до Договору. (п. 5.1. Договору)

Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни. У випадках застосування диференційованих цін (тарифів) на електричну енергію вказані в рахунках суми відображають середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін (тарифів). (п. 5.7. Договору)

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. (п. 5.8. Договору)

Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок Постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни. (п. 5.9. Договору)

Оплата виставленого Постачальником рахунка за цим Договором має бути здійснена Споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

Всі платіжні документи, що виставляються Постачальником Споживачу мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені Сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційної веб- сторінки для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки. (п. 5.10. Договору)

Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору. (пп. 2 п. 6.2. Договору)

Постачальник має право отримувати від Споживача оплату за поставлену електричну енергію. (пп. 1 п. 7.1. Договору)

Цей Договір набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між Сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів. (п. 13.1. Договору)

У Додатку 1 до Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" - Комерційній пропозиції № 5 від 08.10.2021 для постачання електричної енергії споживачам постачальником останньої надії (далі - Комерційна пропозиція) передбачено, зокрема, такі умови:

4. Спосіб (порядок) та строки оплати за постачання електричної енергії постачальником "останньої надії":

4.1. Споживач сплачує 100 % від орієнтовної вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання Споживачем рахунку.

У разі не отримання рахунку Споживач зобов`язується здійснити 100 % оплату самостійно (без рахунку) на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі, не пізніше ніж за 1 банківський (робочий) день до початку розрахункового періоду, виходячи з прогнозованого обсягу споживання електричної енергії у розрахунковому періоді ціни на електричну енергію.

4.2. Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ, або самостійно (без рахунку) не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі.

4.3. У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення Постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше).

4.4. Акт купівлі-продажу електричної енергії (надалі - Акт купівлі-продажу) складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії Споживачем.

Обсяг фактично спожитої електричної енергії Споживачем визначається ОС, який виконує функції адміністратора комерційного обліку, в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії, а також Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затверджений постановою НКРЕКП від 28.12.2018 року № 2118.

Після завершення розрахункового періоду та отримання сканованої версії Акту купівлі-продажу зі свого боку підпису його та направляє скановану версію Акту купівлі-продажу на адресу електронної пошти Постачальника.

Споживач в триденний термін після отримання сканованої версії Акту купівлі-продажу зі свого боку підписує його та направляє скановану версію Акту купівлі-продажу на адресу електронної пошти Постачальника.

Оригінал Акту купівлі-продажу у двох примірниках надсилається поштою на поштову адресу Споживача.

Підписаний з боку Споживача один екземпляр оригіналу Акту купівлі-продажу в триденний термін повертається на поштову адресу Постачальника.

У разі наявності зауважень до Акту купівлі-продажу, Споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності. Уповноважені особи Постачальника та Споживача терміново проводять переговори з метою усунення розбіжностей, при цьому Споживач або Постачальник залучають ОС для врегулювання спірного питання. У разі якщо Сторони Договору не дійшли згоди у вирішенні суперечки, Споживач вирішує спірне питання в порядку, що визначений Кодексом комерційного обліку електричної енергії та іншими актами законодавства, що регулюють зазначені спірні відносини.

До усунення розбіжностей Сторони Договору керуються даними, що зазначені в Акті купівлі-продажу, з подальшим коригуванням даних після врегулювання розбіжностей.

У разі неповернення Споживачем підписаного зі свого боку одного екземпляру оригіналу Акту купівлі-продажу у встановлені строки або його не підписання з боку Споживача у встановлений термін, документ вважається узгодженим та підтвердженим Споживачем та приймається Постачальником як узгоджений.

7.4. Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу Постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

14.1. Керуючись ст. 259 ЦК України Сторони Договору домовились встановити в цьому Договорі збільшений строк позовної давності:

- строк загальної позовної давності щодо вимог про стягнення боргу тривалістю п`ять років;

- строк спеціальної позовної давності щодо вимог про стягнення штрафних санкцій (штраф, пеня) тривалістю п`ять років.

16.1. Інформування Споживача, з яким укладено Договір, про зміни в умовах Договору, про закінчення терміну його дії, зміну цін, надсилання рахунків на оплату (із вкладенням сканованої копії рахунку у форматі PDF) також може здійснюватися шляхом надсилання інформації/документів засобами електронного зв`язку на електронну адресу Споживача.

У випадку надсилання повідомлень і документів електронною поштою Сторони Договору використовують наступні адреси електронної пошти:

- Постачальника - ; ;

- Споживача - зазначена на вебсайті Споживача та/або надана Постачальнику Споживачем у будь-який спосіб (офіційним листом, в довільній формі на адресу Постачальника, телефонограмою), та/або надана Постачальнику Оператором системи розподілу (передачі). Такі документи вважаються направленими однією Стороною та офіційно отриманими іншою Стороною без додаткового оформлення на паперовому носії.

Таким чином сторони уклали договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" на умовах публічного договору.

Відповідно до положень п. 4.12 розділу IV Правил роздрібного ринку електричної енергії, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Факт споживання електричної енергії споживачем підтверджується даними комерційного обліку (обсяги), що надає постачальнику "останньої надії" оператор системи розподілу/передачі, відповідно до положень п. 10 Правил роздрібного ринку електричної енергії та згідно з Тимчасовим порядком визначення обсягів купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2118 від 28.12.2018 (далі - Тимчасовий порядок), а саме шляхом надання постачальнику "останньої надії" Звіту за фактичне споживання електричної енергії споживачами постачальника за розрахунковий період.

08.02.2022 ПАТ "Черкасиобленерго" надіслало позивачу лист № 1599/03-01-01, додатком до якого є обсяги фактично розподіленої електричної енергії споживачів балансуючої групи Постачальника останньої надії ДПЗД "Укрінтеренерго" згідно з реєстром за ЕІС-кодами споживачів, яким забезпечується розподіл електричної енергії мережами Оператора системи розподілу за січень 2022 року, відповідно до яких у січні 2022 року за об`єктами відповідача розподілено загалом 19 144 кВт/год електричної енергії.

22.02.2022 позивач склав Рахунок № НОМЕР_2 на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", розміщений на офіційному сайті ДПЗД "Укрінтеренерго" в мережі інтернет, споживач - КЗ "Уманський ГПФК ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради" на оплату поставленої електричної енергії в січні 2022 року в обсязі 19 144 кВт/год на загальну суму 106 711,42 грн. (далі - Рахунок від 22.02.2022)

Також позивач додав до справи Акт 020349 від 31.01.2022 купівлі-продажу електроенергії до Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" між Постачальником ДПЗД "Укрінтеренерго" та Споживачем КЗ "Уманський ГПФК ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради" за січень 2022 р про постачання 19 144 кВт/год електричної енергії вартістю 106 711,42 грн. (далі - Акт від 31.01.2022) Проте, такий акт підписаний лише позивачем.

На підтвердження надсилання вказаних рахунка та акта позивач надав скриншот зі сторінки електронної пошти, зі змісту якого випливає, що 23.03.2022 позивач надіслав останні на електронну адресу .

Водночас, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, офіційною електронною адресою відповідача є .

Оскільки позивачем не повністю вказана електронна адреса відповідача, суд доходить висновку, що наданий позивачем скриншот не є належним доказом надсилання відповідачу Акта від 31.01.2022 та Рахунка від 22.02.2022 - 23.03.2022.

09.03.2022 ПАТ "Черкасиобленерго" надіслало позивачу лист № 2478/030101, додатком до якого є обсяги фактично розподіленої електричної енергії споживачів балансуючої групи Постачальника останньої надії ДПЗД "Укрінтеренерго" згідно з реєстром за ЕІС-кодами споживачів, яким забезпечується розподіл електричної енергії мережами Оператора системи розподілу за лютий 2022 року, відповідно до яких у лютому 2022 року за об`єктами відповідача розподілено загалом 7 244 кВт/год електричної енергії.

07.04.2022 позивач склав Рахунок № НОМЕР_3 на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", розміщений на офіційному сайті ДПЗД "Укрінтеренерго" в мережі інтернет, споживач - КЗ "Уманський ГПФК ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради" на оплату поставленої електричної енергії в лютому 2022 року в обсязі 7 244 кВт/год на суму 38 846,99 грн з ПДВ, загальна сума до сплати з урахуванням заборгованості - 145 558,41 грн. (далі - Рахунок від 07.04.2022)

Також позивач додав до справи Акт 021508 від 28.02.2022 купівлі-продажу електроенергії до Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" між Постачальником ДПЗД "Укрінтеренерго" та Споживачем КЗ "Уманський ГПФК ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради" за лютий 2022 р про постачання 7 244 кВт/год електричної енергії вартістю 38 846,99 грн. (далі - Акт від 28.02.2022) Проте, такий акт підписаний лише позивачем.

На підтвердження надсилання вказаних рахунка та акта позивач надав скриншот зі сторінки електронної пошти, зі змісту якого випливає, що 07.11.2022 позивач надіслав останні на електронну адресу відповідача - , яка, як уже встановлено судом, відповідає адресі електронної пошти відповідача, зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Отже, суд доходить висновку, що позивач надіслав відповідачу Акт від 28.02.2022 та Рахунок від 07.04.2022 в порядку, передбаченому п. 16.1., 16.2. Комерційної пропозиції та з урахуванням п. 4.3. Комерційної пропозиції такі вважаються отриманими відповідачем 07.11.2022.

Таким чином, з урахуванням положень п. 5.10. Договору та п. 4.1. Комерційної пропозиції, строк сплати відповідачем Рахунка від 07.04.2022 сплив 14.11.2022.

Крім того, 07.11.2022 позивач на електронну адресу відповідача надіслав претензію-вимогу № 44/11-003792 на суму 145 558,41 грн, в якій вимагав у семиденний строк з дати отримання цієї претензії-вимоги, оплатити заборгованість за електричну енергію у сумі 145 558,41 грн. Додатками до претензії зазначено, серед іншого: копію рахунку по заборгованості за Січень 2022 р. № НОМЕР_2 від 22.02.2022, копію рахунку по заборгованості за Лютий 2022 р. № НОМЕР_3 від 07.04.2022, копію акта купівлі-продажу за січень 2022 р. № 020349 від 31.01.2022, копію акта купівлі-продажу за Лютий 2022 р. № 021508 від 28.02.2022.

Надсилання претензії-вимоги з додатками відповідачу підтверджується наданим позивачем скриншотом зі сторінки електронної пошти.

З викладеного випливає, що Рахунок від 22.02.2022 та Акт від 31.01.2022 з урахуванням п. 4.3. Комерційної пропозиції вважаються отриманими відповідачем 07.11.2022.

Таким чином, з урахуванням вимог претензії, положень п. 5.10. Договору та п. 4.1. Комерційної пропозиції, строк сплати відповідачем Рахунка від 22.02.2022 сплив 14.11.2022.

Крім того суд враховує, що відповідно до п. 4.4. Комерційної пропозиції, Акт від 31.01.2022 та Акт від 28.02.2022 вважаються узгодженим та підтвердженим Споживачем.

06.02.2025 відповідач надав позивачу лист № 43/01-14 "Про результати розгляду попередження № 44/11-012050/П від 10.01.2025 р.", в якому повідомив про технічну неможливість погашення заборгованості за період січень-лютий 2022 року, визначеної в сумі 145 558,41 грн та просив вирішити дане питання в судовому порядку шляхом звернення із позовом про стягнення заборгованості до Господарського суду Черкаської області.

Позивач стверджує, що відповідач наявну заборгованість з оплати поставленої електричної енергії за Договором за період січень - лютий 2022 року не сплатив, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийняті постанови

У силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, №. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Справа була розглянута в розумний строк (в розумінні ст. 6 Конвенції) з незалежних від суду причин: дію воєнного стану в Україні, обставини оголошення сигналу «повітряна тривога», перебування членів колегії суддів на лікарняному, у відпустках та інші чинники.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи окремо та в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, він регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема: 1) правилами ринку, які, в тому числі, визначають правила функціонування балансуючого ринку та ринку допоміжних послуг; 2) правилами ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку; 3) кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу; 4) кодексом комерційного обліку; 5) правилами роздрібного ринку; 6) іншими нормативно-правовими актами. (абз. 1 ч. 2 ст. 2 Закону України "Про ринок електричної енергії")

Правила роздрібного ринку передбачають, зокрема, загальні умови постачання електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку, процедуру заміни споживачем постачальника електричної енергії, умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, процедуру розгляду скарг споживачів, особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, постачальником "останньої надії". (ч. 5 ст. 2 Закону України "Про ринок електричної енергії")

За приписами ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Споживач має право купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку. (п. 1 ч. 1 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії")

Відповідно до п. 66 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачальник "останньої надії" - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу.

Постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі: 1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; 2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або припинення дії ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; 3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; 4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; 5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку. (ч. 1 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії")

Визначення постачальника "останньої надії" здійснюється рішенням Кабінету Міністрів України за результатами конкурсу, проведеного у порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. (абз. 1 ч. 2 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії")

Як уже встановлено судом, ДПЗД "Укрінтеренерго" виконує функції постачальника "останньої надії".

Постачальник "останньої надії" зобов`язаний постачати електричну енергію споживачам за ціною, що формується ним відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, та включає, зокрема, ціну купівлі електричної енергії на ринку електричної енергії, ціну (тариф) на послуги постачальника "останньої надії" та ціну (тариф) на послуги оператора системи передачі. Постачальник "останньої надії" зобов`язаний повідомляти споживача на своєму веб-сайті або через медіа про зміни тарифів (цін) у строки, визначені порядком формування ціни, за якою здійснює постачання електричної енергії споживачам постачальник "останньої надії". Споживачі постачальника "останньої надії" оплачують послуги з передачі та розподілу електричної енергії оператору системи передачі та оператору системи розподілу згідно з умовами укладених договорів про надання відповідних послуг. (абз. 1 ч. 5 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії")

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті. (ч. 6 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії")

Електропостачальник, неспроможний постачати електричну енергію, має повідомити про дату припинення постачання електричної енергії постачальника "останньої надії", споживачів, Регулятора, оператора системи передачі та оператора системи розподілу. (ч. 7 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії")

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу. (ч. 8 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії")

Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів, крім випадків, визначених цим Законом. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживача. (ч. 9 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії")

Відповідно до абз. 1 п. 1.2.9 Правил № 312, постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", зміст якого визначається постачальником "останньої надії" на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (додаток 7 до цих Правил), є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії".

Відповідно до п. 8 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", п. 3.4.4 Правил № 312 договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

З викладеного випливає, що у разі настання обставин, визначених у ч. 1 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії та відповідно до п. 66 ч. 1 ст. 1 цього Закону України "Про ринок електричної енергії" не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу, а факт приєднання споживача до публічного договору постачання електричної енергії від постачальника "останньої надії" відбувається по факту споживання електричної енергії без укладення договору з іншим електропостачальником.

Відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Факт укладення публічного договору постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" відповідно до наведеного вище законодавства пов`язується з початком фактичного постачання електричної енергії споживачу постачальником "останньої надії" (за наявності нормативно визначених умов та з віднесенням оператором системи розподілу такого споживача до портфоліо постачальника "останньої надії").

Як зазначалось колегією суддів вище, позивач поставив відповідачу електричну енергію у січні 2022 року в обсязі 19 144 кВт/год на загальну суму 106 711,42 грн, у лютому 2022 року - 7 244 кВт/год на загальну суму 38 846,99 грн.

Викладеним спростовуються доводи скаржника про те, що між сторонами відсутній укладений та підписаний у формі єдиного документу, скріпленого печатками та підписами сторін, Договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що є, на думку скаржника, підставою для відмови у позові.

Окремо колегія суддів звертає увагу, що у листі відповідача від 06.02.2025 адресованому позивачу, лист № 43/01-14 "Про результати розгляду попередження № 44/11-012050/П від 10.01.2025 р.", відповідач не заперечив проти отримання електричної енергії у вказаних позивачем обсягах та визначеною позивачем вартістю, лише повідомивши про технічну неможливість погашення заборгованості за період січень-лютий 2022 року, визначеної в сумі 145 558,41 грн та просив вирішити дане питання в судовому порядку шляхом звернення із позовом про стягнення заборгованості до Господарського суду Черкаської області.

У контексті вищевикладеного колегія суддів цілком погоджується із судом першої інстанції щодо суперечливості поведінки відповідача/скаржника.

Щодо твердження скаржника про надсилання позивачем електронного листа від 23.01.2025, в якому позивач вимагав від відповідача "заднім числом", проставивши дату січнем 2022 року підписати договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи такого листа містять.

Крім того, як уже встановлено судом, відсутня необхідність у фізичному підписанні сторонами договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", оскільки в силу положень п. 13.1. Договору, він набирає чинності за фактом споживання електричної енергії та в силу приписів ст. 634 ЦК України може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до договору в цілому.

Відповідач не надав доказів існування договірних відносин, предметом якого є постачання електричної енергії з іншим постачальником в період січень-лютий 2022 року чи доказів оплати наданих послуг з постачання електричної енергії у спірний період іншому постачальнику.

У свою чергу постачання електричної енергії відповідачу позивачем підтверджується наданими позивачем листами ПАТ "Черкасиобленерго" про обсяги фактично розподіленої електричної енергії споживачів балансуючої групи Постачальника останньої надії ДПЗД "Укрінтеренерго".

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). (ч. 1 ст. 530 ЦК України)

Як зазначалось колегією суддів вище, строк сплати відповідачем Рахунка від 22.02.2022 на суму 145 558,42 грн та Рахунка від 07.04.2022 на суму 38 846,99 грн сплив 14.11.2022.

Відповідач доказів сплати зазначеної заборгованості суду не надав.

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену електричну енергію в січні - лютому 2022 року становить 184 405,41 грн.

Отже, судом першої інстанції цілком правомірно та обґрунтовано задоволено вимогу позивача про стягнення з відповідача 184 405,40 грн заборгованості за спожиту електричну енергію.

Щодо твердження відповідача/скаржника про те, що він не отримував електронні листи від позивача протягом 2022-2025 років та про те, що перший і єдиний лист який був отриманий від ДПЗД "Укрінтеренерго", є електронний лист від 23.01.2025, і в цьому листі позивач, визнаючи факт неповідомлення раніше відповідача про необхідність укладення договору та існування заборгованості, просить відповідача "заднім числом", проставивши дату січнем 2022 року, підписати договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", колегія суддів зазначає таке.

На підтвердження викладених обставин відповідач надав Акт від 08.09.2025 про неотримання електронних листів від ДПЗД "Укрінтеренерго" протягом 2022-2024 р.р., складений інспектором з кадрів Т.І. Куценко, викладачем інформатики, математики та інформаційно-комунікаційних технологій Ю.М. Шимковою, викладачем інформатики М.В. Федоровим, відповідно до якого, на електронну адресу КЗ "Уманський гуманітарно-педагогічний фаховий коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради" від Державного підприємства зовнішньої економічної діяльності "Укрінтеренерго" у 2022 - 2024 р.р., у тому числі електронний лист від 12.04.2022 Вт, 12:30, не надходили. Єдиний наявний в архіві вхідних листів електронної пошти КЗ "Уманський гуманітарно-педагогічний фаховий коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради" електронний лист датований 23 січня 2025 року. Очевидною причиною ненадходження електронного листа датованого 12.04.2022. Вт, 12:30 на адресу коледжу є неправильне (неповне) зазначення електронною адреси з боку відправника ДПЗД "Укрінтеренерго", а саме відсутність в електронній адресі останньої букви "t": замість правильної адреси зазначена неправильна адреса .

Щодо викладеного суд звертає увагу, що позивач лише один раз не повністю вказав електронну адресу відповідача, надсилаючи 23.03.2023 Акт від 31.01.2022 та Рахунок від 22.02.2022. При цьому, суд першої інстанції вірно не врахував скриншот зі сторінки електронної пошти про відправлення 23.03.2023 як доказ, оскільки він є неналежним.

Водночас надсилання позивачем 07.11.2022 Акта від 28.02.2022, Рахунка від 07.04.2022 та претензії-вимоги № 44/11-003792 з додатками, серед яких копія рахунку по заборгованості за Січень 2022 р. № НОМЕР_2 від 22.02.2022, копія акта купівлі-продажу за січень 2022 р. № 020349 від 31.01.2022 здійснено на електронну адресу відповідача, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань .

Наданий відповідачем скриншот зі сторінки електронної пошти про надсилання йому позивачем 12.04.2022 листа, додатками до якого є файли: "22_ДоговірП.pdf", "22_ДодатковаУгода1П.pdf", "22_КомерційнаПропозиція...", "22_ПротоколП.pdf" не спростовує факту надсилання відповідачем рахунків та актів за надані послуги з постачання електричної енергії за січень та лютий 2022 року.

Наданий відповідачем скриншот зі сторінки електронної пошти, відповідно до якого, за пошуковим запитом адресата "пон Укрінтеренерго", наявний лише один лист отриманий 23.01.2025, також не спростовує факту надсилання відповідачем рахунків та актів за надані послуги з постачання електричної енергії за січень та лютий 2022 року, оскільки вказана сторінка електронної пошти належить відповідачу та він не обмежений у можливостях видалити відповідні листи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. 79 ГПК України)

Так дослідивши надані відповідачем докази на спростування надсилання позивачем рахунків на оплату наданих послуг з постачання електричної енергії, суд зазначає, що Акт про неотримання електронних листів є внутрішнім документом відповідача, складений та підписаний виключно працівниками відповідача, відтак у суду відсутня можливість встановити дійсні обставини, за яких його було складено, пересвідчитись у його достовірності.

З огляду на викладене, судом першої інстанції обґрунтовано відхилено доводи відповідача про неотримання від позивача електронних листів у 2022 - 2024 рр.

Також позивач заявив до стягнення 59 040,89 грн 15 % річних та 39 359,86 грн інфляційних втрат.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 7.4. Комерційної пропозиції, Споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу Постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

Дослідивши розрахунок відсотків річних здійснений позивачем, колегія суддів встановила, що позивач нараховує за період 15.11.2022 - 29.07.2025:

на заборгованість у сумі 106 711,42 грн - 43 283,91 грн;

на заборгованість у сумі 38 846,99 грн - 15 756,98 грн.

Загалом 59 040,89 грн 15 % річних.

Нарахування інфляційних втрат позивач здійснює за період 15.11.2022 - 30.06.2025:

на заборгованість у сумі 106 711,42 грн - 28 855,40 грн;

на заборгованість у сумі 38 846,99 грн - 10 504,46 грн.

Загалом 39 359,86 грн інфляційних втрат.

Колегія суддів перевіривши розрахунки позивача, констатує, що останні є обґрунтованими та арифметично правильними, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача 59 040,89 грн 15 % річних та 39 359,86 грн інфляційних втрат.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, у контексті доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. (ст. 256 ЦК України)

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. (ст. 257 ЦК України)

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. (ч. 1 ст. 261 ЦК України)

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. (ч. 1 ст. 259 ЦК України)

Відповідно до п. 14.1. Комерційної пропозиції, керуючись ст. 259 ЦК України Сторони Договору домовились встановити в цьому Договорі збільшений строк позовної давності: строк загальної позовної давності щодо вимог про стягнення боргу тривалістю п`ять років.

Крім того, щодо аргументів відповідача, суд зауважує, що 11.03.2020 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", відповідно до якої, з урахуванням внесених до неї в подальшому змін, зокрема Постановами Кабінету Міністрів України № 215 від 16.03.2020 та № 239 від 25.03.2020, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 установлено карантин на усій території України з 12.03.2020 до 24.04.2020. Надалі дія карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року, безперервно продовжувалася згідно з постановами Кабінету Міністрів України, зокрема Постановою Кабінету Міністрів України № 383 від 25.04.2023 дію карантину продовжено до 30.06.2023.

Законом України № 540-ІХ від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнений, зокрема, пунктом 12.

Зазначений Закон України № 540-ІХ від 30.03.2020 набрав чинності 02.04.2020.

Відповідно до п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVTD-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Отже, на час дії установленого на території України карантину строки, визначені ст. 257, 258 ЦК України, були продовжені Законом України № 540-ІХ від 30.03.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 27.06.2023 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Отже карантин діяв з 12.03.2020 по 30.06.2023 включно.

Крім того, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" на всій території України запроваджено воєнний стан з 5:30 24 лютого 2022 року. Надалі до указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 вносились зміни та доповнення, зокрема, Указом Президента України № 469/2024 від 23.07.2024, що набрав чинності 08.08.2024, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб.

Законом України від 15.03.2022 року № 2120-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" внесено зміни до ЦК України щодо строків позовної давності, зокрема, Розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктом 19.

Відповідно до п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану, строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Суд враховує, що Законом України "Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності" від 14.05.2025 пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України виключено. Цей Закон набрав законної сили 04.09.2025.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до відмітки на поштовому конверті, в якому до суду надійшла позовна заява, дата його відправлення - 06.08.2025.

Отже, на момент звернення позивачем до суду п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України був чинним.

З огляду на викладене, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів констатує, що суд першої інстанції дійшов цілком вірного висновку, що позивач на момент звернення з позовом до суду (06.08.2025) не пропустив строк позовної давності.

Усі доводи апеляційної скарги зводяться до формального заперечення фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції, без надання нових доказів або правових аргументів, які б могли обґрунтувати зміну або скасування рішення.

У підсумку колегія суддів наголошує, що Комунальний заклад «Уманський гуманітарно-педагогічний фаховий коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради» фактично спожив електричну енергію, поставлену ДПЗД «Укрінтеренерго», але свідомо ухиляється від виконання грошового зобов`язання, намагаючись використати апеляційне провадження як інструмент для затягування процесу і уникнення відповідальності.

Апеляційна скарга не містить жодного правового або фактичного заперечення, яке б ставило під сумнів законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Споживши електроенергію, скаржник зобов`язаний за неї сплатити. Під прикриттям формальних доводів про нібито сплив строку позовної давності чи відсутність договору, апелянт прагне уникнути виконання свого прямого обов`язку - оплатити отриману послугу. Такі дії не відповідають ані принципам добросовісності, ані загальним засадам цивільного права.

Підсумовуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів цілком погоджується із висновком суду першої інстанції про повне задоволення позовних вимог.

Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів досліджено та відхиляються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на правильне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення та додаткового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, а оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду Черкаської області від 09.10.2025 у справі №925/947/25, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального закладу "Уманський гуманітарно-педагогічний фаховий коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради" на рішення Господарського суду Черкаської області від 09.10.2025 у справі №925/947/25 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 09.10.2025 у справі №925/947/25 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Комунальним закладом "Уманський гуманітарно-педагогічний фаховий коледж ім. Т.Г. Шевченка Черкаської обласної ради".

4. Матеріали справи № 925/947/25 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

О.М. Гаврилюк