ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

02 березня 2026 року Справа № 926/296/23
Господарський суд Чернівецької області у складі судді Ніколаєва Михайла Ілліча

секретар судового засідання Голіней Я.І.

представники сторін: не з`явилися

розглянувши матеріали скарги (вх.№550) Чернівецької міської ради на рішення державного виконавця

у справі за позовом Чернівецької міської ради

до 1) Фізичної особи-підприємця Шевчука Володимира Васильовича

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Оха-Сервіс»

про визнання недійсним договору купівлі-продажу та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою

СУТЬ СПОРУ: Чернівецька міська рада звернулася до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Шевчука Володимира Васильовича та Товариства з обмеженою відповідальністю Оха Сервіс (з урахуванням заяви про зміну предмета позову) про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 15.06.2022, що посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Куніциною І.Є.

- усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою по вул. Полєтаєва Федора, 8 в місті Чернівцях площею 0,0027 га шляхом її звільнення від споруди (6-8), яка зведена (змонтована) до нежитлових приміщень (6-1 6-7) по вул. Полєтаєва Федора, 8 в місті Чернівці.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 23.05.2024 позов задоволено частково:

- зобов`язано фізичну особу-підприємця Шевчука Володимира Васильовича усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою по вул. Полєтаєва Федора, 8 в місті Чернівці, площею 0,0027 га шляхом її звільнення від споруди (6-8), яка зведена (змонтована) до нежитлових приміщень (6-1 6-7) по вул. Полєтаєва Федора, 8 в місті Чернівці.

- стягнуто з Фізичної особи-підприємця Шевчука Володимира Васильовича на користь Чернівецької міської ради 1342,00 грн судового збору.

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Оха Сервіс на користь Чернівецької міської ради 1342,00 грн судового збору. В решті позову відмовлено.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.11.2024 рішення Господарського суду Чернівецької області від 23.05.2024 залишено без змін.

29.11.2024 Господарським судом Чернівецької області видано наказ про примусове виконання рішення суду.

10.02.2026 від Чернівецької міської ради надійшла скарга на рішення державного виконавця, в якій скаржник просить визнати незаконною та скасувати постанову Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці від 03.02.2026 ВП №77169900, винесену державним виконавцем Демічевою Наталією Миколаївною, про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні.

Подана скарга обґрунтована тим, що в рамках судового провадження у даній справі №926/296/23 СП «Західно український експертно-консультативний центр» проводив судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, за наслідками якої було надано висновок судового експерта Юзвенко Р.В. від 19.10.2023 №205.

Судовим експертом встановлено, що змонтована споруда поз.6-8 (зал) площею 40,40 кв.м, яка прибудована до нежитлових приміщень поз.6-1 6-7 по вул. Полєтаєва Федора, №8 зведена з використанням полегшених конструкцій та не пов`язана фундаментом та із землею.

Судами у справі №926/296/23 досліджувалося питання порушення прав Шевчука В.В. виконанням судового рішення.

Судом вже досліджені обставини можливості виконання рішення суду у спосіб, який запропоновано Чернівецькою міською радою, а також порушення прав Шевчука В.В., та відхилені відповідні доводи з цих питань.

На думку скаржника, проведення експертизи у даному виконавчому провадженні взагалі є безпідставним, оскільки підміняє собою обставини, які повинні досліджуватися судом у процесі розгляду справи.

Ухвалою суду від 11.02.2026 розгляд скарги призначено на 02.03.2026.

02.03.2026 від Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління міністерства юстиції України надійшло клопотання, в якому він вважає скаргу необґрунтованою, просить відмовити в її задоволенні та розглянути без участі його представника.

02.03.2026 від представника Шевчука В.В. (боржника) надійшла заява про проведення засідання за його відсутності. Боржник скаргу не підтримує та вважає, що постанова Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці від 03.02.2026 прийнята згідно з вимогами чинного законодавства в межах компетенції державного виконавця.

Крім того, 02.03.2026 від позивача надійшло клопотання про розгляд скарги без його участі за наявними у справі матеріалами, у зв`язку з участю в іншому судовому засіданні.

Розглянувши скаргу Чернівецької міської ради на рішення державного виконавця від 03.02.2026 суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами частин першої, третьої статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Відповідно до статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання, пов`язані з примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів, врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" від 05.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закону № 1404-VIII).

Даний закон є спеціальним законом, яким державний та приватний виконавці керуються при примусовому виконанні рішень суду та інших органів (посадових осіб).

Згідно із частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пункт 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII встановлює обов`язок виконавця здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з пунктом 15 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

03.02.2026 старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління міністерства юстиції України Дємічевою Н.М. винесено оспорювану постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні ВП №77169900.

Пунктом 1 вищевказаної постанови призначено Сопіта Володимира Володимировича (сертифікат від 23.05.2023 за №189, виданий атестаційною архітектурно-будівельною комісією) експертом у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 29.11.2024 по справі №926/296/23.

Зобов`язано експерта Сопіта Володимира Володимировича, надати висновок щодо можливості виконання рішення суду про усунення перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою по вул. Полстаєва Федора, 8 в місті Чернівці, площею 0,0027 га шляком її звільнення від споруди (6-8), яка зведена (змонтована) до нежитлових приміщень (6-1, 6-7) по вул. Полетаєва Федора, 8 (пункт 2 вищевказаної постанови).

Крім того, пунктом 3 вищевказаної постанови попереджено експерта Сопіта Володимира Володимировича, про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов?язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого висновку під час здійснення виконавчого провадження.

Конституційний Суд України неодноразово підкреслював, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (перше речення абзацу другого пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 225.04.2012 №11-рп/2012); право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист (абзац п`ятий підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 №5-рп/2013).

Зокрема, у рішенні №2-р(II)/2019 від 15.05.2019 Конституційний Суд України наголосив, що забезпечення державою виконання судового рішення як невід`ємної складової права кожного на судовий захист закладено на конституційному рівні у зв`язку із внесенням Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02.06.2016 №1401-VIII змін до Конституції України та доповненням її, зокрема, статтею 129-1, частиною другою якої передбачено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Аналіз статей 3, 8, частин першої, другої статті 55, частин першої, другої статті 129-1 Конституції України у їх системному зв`язку, наведених юридичних позицій Конституційного Суду України дає підстави стверджувати, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Касаційний господарський суд в складі Верховного суду у постанові від 28.05.2019 у справі №905/2458/16 з цього приводу зокрема зазначав, що принцип обов`язковості судового рішення та визначений процесуальним законодавством обов`язок суду із здійснення судового контролю за виконанням судового рішення зобов`язує суди, здійснюючи оцінку тих чи інших обставин, враховувати чи сприяє вчинення будь-якої процесуальної дії (в тому числі судом) виконанню остаточного судового рішення чи навпаки - перешкоджає такому виконанню.

При цьому, слід зауважити на тому, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника (ч. 2 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження").

Відтак, за наявності будь-яких сумнівів з приводу правомірності чи неправомірності вчинення виконавцем певних дій, останні підлягають оцінці з точки зору їх спрямованості на забезпечення виконання остаточного судового рішення.

Згідно положень частини 3 ст. 343 ГПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження залучати в установленому порядку експертів, тож суд не може заборонити виконавцю залучити до участі у виконавчому провадженні експерта, оскільки це є його правом, передбаченим законом.

Враховуючи, що державний виконавець під час винесення постанови про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні діяв у спосіб та в порядку, які встановлені Законом України "Про виконавче провадження", суд вважає, що відсутні підстави для скасування вищевказаної постанови від 03.02.2026, яка не порушує жодних прав скаржника.

За таких обставин справи у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 231, 234, 235, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні скарги Чернівецької міської ради на рішення державного виконавця від 03.02.2026.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.03.2026.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою:http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Суддя М.І. Ніколаєв