УХВАЛА

м. Київ

18.03.2026Справа № 910/2783/26
Суддя Господарського суду міста Києва Сташків Р.Б., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Науково-технічний комплекс "ЕЛЕКТРОНПРИЛАД" про забезпечення позову подану в межах справи №910/2783/26

за позовом Акціонерного товариства "Науково-технічний комплекс "Електронприлад"

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "МС Авіа-Грейд"

про стягнення 16820745,80 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників процесу.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний Акціонерного товариства "Науково-технічний комплекс "Електронприлад" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма " МС Авіа-Грейд " про стягнення 16820745,80 грн за договором на постачання продукції №567/24 від 12.11.2024, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань оплатити поставлену йому продукцію.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/2783/26, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження

17.03.2026 позивачем було подано заяву про забезпечення позову у якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на грошові кошти, як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що належать та містяться на відкритих банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «МС АВІА-ГРЕЙД» (Україна, 04119, місто Київ, вул. Коновальця Євгена 36Д, офіс 58; ідентифікаційний ) у банківських або інших фінансово-кредитних установах у межах суми (позовних вимог) у сумі 16820745,80 грн (шістнадцять мільйонів вісімсот двадцять тисяч сімсот сорок п`ять гривень 80 копійок), а зокрема на грошові кошти на рахунках:

1. IBAN: НОМЕР_1 в ДКСУ в Олександрівському районі м. Запоріжжя, МФО 820172;

2. IBAN: НОМЕР_2 в АТ «УКРЕКСІМБАНК», м. Київ; МФО 322313;

- накладенням арешту на все рухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «МС АВІА-ГРЕЙД» (Україна, 04119, місто Київ, вул. Коновальця Євгена 36Д, офіс 58; ідентифікаційний ), про яке у відповідних державних реєстрах, зокрема у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, Єдиному реєстрі обтяжень рухомого майна, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, міститься інформація (запис) про власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «МС АВІА-ГРЕЙД» (Україна, 04119, місто Київ, вул. Коновальця Євгена 36Д, офіс 58; ідентифікаційний ), у межах позовних вимог у розмірі 16 820 745,80 грн. (шістнадцять мільйонів вісімсот двадцять тисяч сімсот сорок п`ять гривень 80 копійок.), а зокрема на:

1. Автомобіль BMW X1, 2021 року випуску, державний номер НОМЕР_3 ;

2. Автомобіль TOYOTA LAND CRUISER, 2023 року випуску, державний номер НОМЕР_4 ;

3. Автомобіль MITSUBISHI L200, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_5 ;

4. Автомобіль MITSUBISHI L200, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_6 ;

5. Автомобіль LEXUS LX500D, 2025 року випуску, державний номер НОМЕР_7 ;

6. Автомобіль FIAT DUCATO, 2018 року випуску, державний номер НОМЕР_8 ;

7. Автомобіль JETOUR T2, 2025 року випуску.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 136 ГПК України).

Отже, заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених ст. 136 ГПК України, а саме:

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Положеннями пункту 4 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Необхідність звернення позивачем до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову обґрунтована тим, що позивач є підприємством державного сектору економіки України стратегічно важливим для економіки і безпеки держави.

12.11.2024 між позивачем та відповідачем був укладений Договір на постачання продукції № 567/24 від 12.11.2024 (далі - Договір).

За умовами договору вартість продукції становила 29951346,91 грн, 50% оплати відповідач здійснив авансовим платежем.

18.04.2025 позивач завершив постачання продукції відповідачу відповідно до умов Договору на загальну суму 29951346,92 грн.

Позивач зазначає, що відповідач підтвердив прийняття продукції, передбаченої п. 1.1 Договору, за видатковими накладними, актами приймання-передачі, про що відповідальні особи відповідача підтвердили своїми підписами.

Строк оплати для відповідача настав протягом 30-ти банківських днів з моменту відвантаження продукції, яка повністю була відвантажена 18.04.2025, а тому відповідач повинен був здійснити остаточну оплату рахунку за поставлену продукцію №408 від 27.11.2024 до 03.06.2025. Таким чином, обов`язок Замовника щодо внесення попередньої оплати у розмірі 50% вартості продукції було виконано 31.01.2025 в сумі 16847632,64 грн, а подальший обов`язок щодо оплати решти вартості кожної поставки виник 03.06.2025 після фактичної передачі продукції та підписання відповідних документів у строки та на умовах, визначених Договором.

Однак всупереч умовам договору та вимогам чинного законодавства, ТОВ «НВФ «МС АВІА-ГРЕЙД» остаточний розрахунок за поставлену продукцію не здійснило та допустило заборгованість у сумі 13103714,28 грн. На суму боргу позивачем нараховано (інфляційні втрати у сумі 384021,01 грн, 3% річних у сумі 295102,83 грн, пеню у сумі 3037907,68 грн.

У відповідь на претензією позивача від 18.07.2025 про оплату 13103714,28 грн відповідач направив лист від 25.11.2025, в якому зазначав про одностороннє відтермінування плати до березня 2026 року (хоч, як вказує позивач, це і не було передбачено Договором) і визнання наявності заборгованості.

Проте, як зазначає позивач, жодних додаткових коштів на оплату заборгованості від відповідача не надходило.

Позивач вважає, що про можливість відповідача ігнорувати виконання рішення суду про стягнення заборгованості за Договором може свідчити:

1. Досудове розслідування кримінального провадження № 0000418 від 13.05.2024 за ознакою вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, що здійснюється слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України, в ході якого встановлено, що посадові особи ТОВ НВФ «МС АВІА-ГРЕЙД» (ПН 37359102), ТОВ «МАССАРІОЛІ» (ПН 43963369), ТОВ «ФАГНЕР КОМПАНІ» (ПН 42736435), ТОВ «КАРГО ЛИНК» (ПН 45023452), ТОВ «ВІТАЛІТІ ЛІТА» (ПН 44951223) можуть бути задіяні у розтраті (привласненні) бюджетних коштів на загальну суму 34 685 950,00 грн, ймовірно з метою подальшої легалізації коштів (Ухвала Київського апеляційного суду від 29.05.2025 у справі №761/11232/25, Провадження № 11-сс/824/2981/2025);

Тобто в минулому посадовими особами ТОВ НВФ «МС АВІА-ГРЕЙД» було, ймовірно, використано кошти, отримані від державних замовників, для власних цілей і не було перераховано кошти підрядникам за договорами, що подібно до того як відповідач вчинив за Договором на постачання продукції №567/24 від 12.11.2024.

2. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СПІВДРУЖНІСТЬ АВІА БУД» до Товариства з обмеженою відповідальністю НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "МС АВІА-ГРЕЙД" про стягнення 11 442 230,91 грн, з яких сума боргу - 10 772 240,22 грн, компенсація інфляційних втрат - 381 759,35 грн, штрафні санкції - 288 231,34 грн. за договором №7701.24 на виконання робіт від 15.02.2024, який вирішується в межах справа №910/484/26 у провадженні Господарського суду міста Києва.

Тобто відповідач, ймовірно, допустив невиконання Договору не лише щодо позивача, а і щодо ТОВ «СПІВДРУЖНІСТЬ АВІА БУД» на суму основного боргу 10 772 240,22 грн. А оскільки позов у справі №910/484/26 поданий раніше і тому рішення суду про стягнення боргу може бути проголошене вже при розгляді справи по суті 16.04.26 о 15:00, то ТОВ «СПІВДРУЖНІСТЬ АВІА БУД» матиме можливість первинного примусового стягнення з ТОВ «НВФ «МС АВІА-ГРЕЙД» 11 442 230,91 грн, що в свою чергу значно утруднить примусове виконання рішення про стягнення заборгованості на користь позивача. Накладення арешту на банківські рахунки відповідача забезпечить виконання рішення саме на користь позивача, а не інших осіб.

Позивач вказує, що у власності позивача відсутнє нерухоме майно, натомість є транспортні засоби та відкриті рахунки у банківських установах.

Суд зауважує, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи позивача, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

Предметом заявленого позову є вимоги про стягнення грошових коштів.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18.

Суд враховує, що одним із завдань господарського судочинства у відповідності до вимог статті 2 Господарського процесуального кодексу України є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) 119961 ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Ефективний засіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Отже, з урахуванням характеру правовідносин, що склалися між сторонами, у тому числі майнового характеру спору, суттєвого розміру позовних вимог, існує дійсна ймовірність того, що невжиття обраних позивачем заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти та рухоме майно відповідача, відповідач матиме можливість відчужувати транспортні засоби та зменшувати кількість грошових коштів на рахунках перераховуючи їх пов`язаним особам, що утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову внаслідок відсутності коштів відповідача на рахунках та відсутності майна, за рахунок якого можна було б виконати рішення суду.

Оскільки виконання в майбутньому судового рішення у справі за позовом про стягнення коштів у разі задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів та майна, за рахунок якого можливо буде отримати виконання рішення, то застосування обраного позивачем заходу забезпечення позову безпосередньо пов`язане із предметом позову.

Можливість накладення арешту на майно, не обмежуючись грошовими коштами відповідача, в порядку забезпечення позову у спорі про стягнення грошових коштів є для позивача додатковою гарантією того, що рішення суду у разі задоволення позову буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог. Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника (такої позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 07.11.2024 у справі № 915/538/24).

Судом враховано, що заходи забезпечення позову є тимчасовими, на період вирішення спору, а відповідач матиме змогу користуватися рухомим майном, без права відчуження.

За висновками суду, визначені заявником заходи забезпечення позову гарантуватимуть виконання рішення суду відповідачем, у випадку задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, оскільки, суд дійшов до висновку, що обрані позивачем засоби забезпечення позову є співмірними і відповідають критеріям розумності, обґрунтованості та адекватності, забезпечують збалансованість інтересів учасників спірних правовідносин, запобігають порушенням у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу, відповідають інституту забезпечення позову в господарському процесі, суд дійшов висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

За таких обставин, суд задовольняє заяву позивача про забезпечення позову.

Згідно із приписами ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. 136, 137, 138, 140, 232, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства "Науково-технічний комплекс "ЕЛЕКТРОНПРИЛАД" про забезпечення позову задовольнити.

З метою забезпечення позову у справі №910/2783/26 до набрання рішенням законної сили у справі накласти арешт у межах 16820745,80 грн (шістнадцять мільйонів вісімсот двадцять тисяч сімсот сорок п`ять гривень 80 коп.) на:

- грошові кошти, як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що належать та містяться на відкритих банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «МС АВІА-ГРЕЙД» (Україна, 04119, місто Київ, вул. Коновальця Євгена 36Д, офіс 58; ідентифікаційний ) у банківських або інших фінансово-кредитних установах, а зокрема на грошові кошти на рахунках: IBAN: НОМЕР_1 в ДКСУ в Олександрівському районі м. Запоріжжя, МФО 820172 та IBAN: НОМЕР_2 в АТ «УКРЕКСІМБАНК», м. Київ; МФО 322313.

- на все рухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «МС АВІА-ГРЕЙД» (Україна, 04119, місто Київ, вул. Коновальця Євгена 36Д, офіс 58; ідентифікаційний ), про яке у відповідних державних реєстрах, зокрема у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, Єдиному реєстрі обтяжень рухомого майна, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, міститься інформація (запис) про власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «МС АВІА-ГРЕЙД» (Україна, 04119, місто Київ, вул. Коновальця Євгена 36Д, офіс 58; ідентифікаційний ).

Стягувач: Акціонерне товариство "Науково-технічний комплекс "Електронприлад" (вул. Богдана Гаврилишина, 27/29, м. Київ, 04116, ідентифікаційний код 14312134).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма "МС Авіа-Грейд" (вул. Коновальця Євгена, 36-Д, офіс 58, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 37359102).

Дана ухвала є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її підписання незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років із наступного дня після набрання нею законної сили.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Ухвалу підписано 18.03.2026.

Суддя Р.Б. Сташків