ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" березня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/3707/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Деркач Т. Г.

за участю секретаря судового засідання Джабраїлової В. В.

розглянувши у судовому засіданні справу № 916/3707/25

за позовом Заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси (65062, м. Одеса, вул. Артура Савельєва, 6) в інтересах держави в особі Одеської міської ради (65026, м. Одеса, пл. Біржова, 1, );

до відповідачів:

1. Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул.Артилерійська, 1, );

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада ЛТД» (65125, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 23/2, );

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради (65007, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 18, );

про визнання недійсним договору оренди та зобов`язання вчинити певні дії

за участю представників сторін:

від прокуратури: Полубок-Грузінова Д. Ю.;

від позивача: не з`явився;

від відповідачів: 1) Департаменту комунальної власності Одеської міської ради: Сметанюк І. М.;

2) ТОВ «Аркада ЛТД»: Чайка О. М.;

від третьої особи: Бєлоусюк О. О.;

В С Т А Н О В И В:

09.09.2025 Заступник керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (далі також Департамент), Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради (далі також Управління) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркада ЛТД», в якій просить суд:

- визнати недійсним договір оренди штучного пляжу від 06.08.2018 №1000/П, укладений між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аркада ЛТД»;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Аркада ЛТД» () повернути територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради () ділянку штучного піщаного пляжу (берегозахисну споруду) загальною площею 4000,0 кв.м, яка розташована між траверсами № 4 та № 5 першої черги ПЗС пляжу «Ланжерон» у м. Одесі;

- стягнути з відповідачів на користь Одеської обласної прокуратури судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор зазначає, що всупереч вимогам ст. 4, 85 Водного Кодексу України, ч. 4 ст. 59, ст. 79-1, ч. 1 ст. 116, ст. 123, ч. 1, 2 ст. 124, ст. 134 Земельного кодексу України, ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та ТОВ «Аркада ЛТД» укладено договір оренди ділянки штучного пляжу від 06.08.2018 №1000/П, на підставі якого фактично передано в оренду земельну ділянку прибережної захисної смуги Чорного моря без формування її як об`єкта цивільних прав та без проведення земельних торгів.

Тобто, вказаний договір оренди штучного пляжу є удаваним правочином, вчиненим для приховування іншого - договору оренди землі, який повинен укладатися згідно з нормами земельного законодавства, після формування земельної ділянки, за результатами земельних торгів щодо права оренди, з огляду на що вказаний договір належить визнанню недійсним, а об`єкт оренди підлягає поверненню власнику землі - територіальній громаді м. Одеси в особі Одеської міської ради на підставі ст. 21 Закону України "Про оренду землі" та п. 4.7 оспорюваного договору.

Ухвалою від 29.09.2025 суд відкрив провадження у справі №916/3707/25 за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання по справі.

03.10.2025 за вх№ 30818/25 господарський суд одержав від відповідача 1 відзив на позовну заяву, у якому останній, зокрема, зазначає про те, що штучні пляжі є саме берегозахисними спорудами, до відносин з використання яких застосовуються саме норми законодавства, які регулюють відносини найму (оренди) майна, а не земельними ділянками, відносини з використання яких регулюються Земельним кодексом України.

08.10.2025 за вх№31312/25 господарський суд одержав від прокуратури відповідь на відзив Департаменту, у якому прокурор вказав, що жодною нормою закону, у тому числі Земельним та Водним кодексами України, а також Законом України «Про оренду державного та комунального майна», ділянки піщаних пляжів не віднесені до таких об`єктів як споруди. Спірна ділянка штучного піщаного пляжу (берегозахисна споруда) обмежена спорудами (траверсами, підпірною стінкою), проте сама спорудою не є, оскільки це частина морського узбережжя, що вкрита піском.

08.10.2025 за вх№31383/25 господарський суд одержав від третьої особи пояснення щодо позовних вимог, в яких остання зазначає, що намивні штучні піщані пляжі від пляжу «Ланжерон» до пляжу «Великий Фонтан», а саме - від траверсу №1 першої черги протизсувних споруд до №18-а другої черги протизсувних споруд є складовим комплексу берегозахисних споруд міста Одеси. Управління також зауважило, що до спірних правовідносин застосовуються не приписи ДБН В 2.4-3:2010 "Гідротехнічні споруди. Основні положення", а приписи ДБН В 1.1-24:2009 «Захист від небезпечних геологічних процесів», де в розділі 6 «БЕРЕГОЗАХИСНІ СПОРУДИ І ЗАХОДИ, ВИМОГИ ДО НИХ» міститься вичерпна класифікація берегозахисних споруд.

15.10.2025 за вх№ 32255/25 господарський суд одержав від відповідача 2 відзив на позовну заяву, у якому останній також зауважив, що берегозахисні споруди, що є предметом договору оренди побудовані упродовж 1959-1989 років та складаються з системи дренажних (штолень, галерей, фільтроскважин, зливовідвідних лотків) та берегозахисних (хвилеломів, траверсів, бун, підпірних стін, штучних піщаних пляжів, рісберм, берегоукріплень) споруд, які технологічно пов`язані між собою і працюють як єдиний комплекс.

Окрім того, відповідач 2 указав, що посилання позивача у позовній заяві на державні будівельні норми України ДБНВ 2.4.-3:2010 є хибними, з огляду на те, що норми ДБН В 2.4-3:2010 відносяться до розділу „Гідротехнічні, енергетичні та меліоративні системи і споруди, підземні гірничі виробки" та не мають відношення до берегозахисних споруд, котрі, у першу чергу, виконують функції захисту від зсуву ґрунту. До берегозахисних споруд застосовуються лише вимоги щодо розрахунків та конструкцій, які перелічені у ДБНВ 2.4.-3:2010.

15.10.2025 за вх№ 32260/25 відповідач 2 подав клопотання про призначення експертизи, де вказав, що оскільки спірним питанням є встановлення, чи є предмет оренди - штучний піщаний пляж берегозахисною спорудою, чи земельною ділянкою, і для цього необхідні спеціальні знання, просив призначити судову інженерно-технічну експертизу. На розгляд експерта відповідач вважає необхідним поставити такі питання: 1) чи є ділянка піщаного пляжу загальною площею 4000 кв.м, що розташована між траверсами №4 та №5 першої черги ПЗС пляжу «Ланжерон» частиною берегоукріплюючого та протизсувного комплексу міста Одеси; 2) чи є ділянка піщаного пляжу загальною площею 4000 кв.м, що розташована між траверсами №4 та №5 першої черги ПЗС пляжу «Ланжерон» штучно створеною берегозахисною спорудою; 3) чи існують функціональні особливості експлуатації та обслуговування берегозахисної споруди у вигляді ділянки штучного піщаного пляжу загальною площею 4000 кв.м, розташованої між траверсами №4 та №5 першої черги ПЗС пляжу «Ланжерон» відмінні від експлуатації та обслуговування земельної ділянки; 4) чи здійснюється обслуговування берегозахисної споруди розташованої між траверсами №4 та №5 першої черги ПЗС пляжу «Ланжерон».

21.10.2025 за вх№33121/25 господарський суд одержав від прокурора відповідь на відзив відповідача 2, в якому прокурор вказує, що помилковими є твердження відповідача 2 про незастосування до спірних правовідносин ДБН В.2.4-3:2010 «Гідротехнічні споруди. Основні положення» та необхідності застосування норм ДБН В.1.1- 24:2009. Штучний пляж не є спорудою, оскільки він не має конструкції, не створений із будівельних матеріалів. Однак на штучному пляжі можуть бути розміщені пляжоутримувальні споруди. Застосування штучного вільного пляжу може бути заходом інженерного захисту. Жодною нормою закону, у тому числі Земельним та Водним кодексами України, а також Законом України «Про оренду державного та комунального майна», пляжі не віднесені до таких об`єктів як споруди, тому і державні будівельні норми теж не можуть визначати пляжі як споруди.

Прокурор зазначає, що на думку відповідача 2 твердження прокурора про те, що ділянка, яка передана в оренду як берегозахисна споруда є саме земельною ділянкою спростовуються тим, що статус даної ділянки не визначений, вона не є сформованою та не може бути об`єктом цивільних прав.

22.10.2026 за вх№33401/25 господарський суд одержав від прокурора відповідь на пояснення третьої особи. Прокурор зауважив, що ділянка штучного піщаного пляжу, загальною площею 4000 кв.м, яка розташована між траверсами № 4 та № 5 першої черги ПЗС пляжу «Ланжерон» в м. Одесі є частиною поверхні суші, що межує з урізом води Чорного моря та пляжної зони у межах прибережної захисної смуги моря, а отже є земельною ділянкою прибережної захисної смуги Чорного моря. Навіть якщо пісок на піщаному пляжі намитий у разі антропогенної діяльності, це не спростовує факту належності такого пляжу до земель, а не споруд. Помилковими є твердження Управління про незастосування до спірних правовідносин ДБН В.2.4-3:2010 «Гідротехнічні споруди. Основні положення» та необхідності застосування норм ДБН В.1.1-24:2009. Долучені до пояснень звіти по роботі з будівництва протизсувних споруд свідчать про намивання пляжів, однак це не спростовує факту, що утворені у результаті намиву території є землею, а не спорудами. У службовій записці Одеському міському голові теж йдеться про намив піску, який викликаний необхідністю відновлення піщаних пляжів і така необхідність установлена у 2005 - 2006 роках. Зі змісту цього листа неможливо встановити, яких конкретно пляжів він стосується, але зрозуміло, що йдеться про відновлення вже існуючих пляжів, а не їх створення. Робочий проєкт на поповнення пляжів піском для цілей їх відновлення за 2007 рік може свідчити про підтримання території пляжів у належному стані, проте не спростовує доводів позовної заяви про належність ділянки піщаного пляжу до землі.

30.10.2025 за вх№34357/25 господарський суд одержав від Департаменту заперечення на відповідь на відзив прокурора, в якому останній зазначає, що штучний піщаний пляж може бути берегозахисною спорудою, а, по-друге, не обов`язково берегозахисна споруда за своїми характеристиками є гідротехнічною спорудою. Департамент наголосив, що згідно з ДБН В.1.1-24:2009 «Захист від небезпечних геологічних процесів. Основні положення проектування» штучний пляж може бути та є берегозахисною спорудою.

17.11.2025 за вх№36514/25 господарський суд одержав від відповідача 2 уточнене клопотання про призначення експертизи, в якому останній просить на розгляд експерту винести такі питання: 1) чи є ділянка штучного піщаного пляжу загальною площею 4000 кв.м, що розташована між траверсами №4 та №5 першої черги ПЗС пляжу «Ланжерон» у місті Одеса та зазначена у пункті 1.1. Договору оренди штучного пляжу №1000/П від 06.08.2018, укладеного між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та ТОВ «АРКАДА ЛТД», з урахуванням додатку до договору - схеми розміщення ділянки штучного піщаного пляжу площею 4000 кв. м. «Ланжерон» між траверсами № 4 та № 5 першої черги протизсувних споруд, берегозахисною спорудою.

03.12.2025 за вх№38578/25 господарський суд одержав від прокурора заперечення на клопотання відповідача 2 про призначення у справі судової експертизи.

Прокурор зазначає, що питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта. Разом з цим, у разі прийняття судом рішення про задоволення клопотання відповідача та призначення експертизи, запропонував поставити на вирішення експерту наступні питання:

- Чи може бути проведена кадастрова зйомка ділянки піщаного пляжу, загальною площею 4000,0 кв.м, яка розташована між траверсами № 4 та № 5 першої черги ПЗС пляжу «Ланжерон» у м. Одесі та внесена інформація про неї до Державного земельного кадастру?

- Чи є ділянка піщаного пляжу площею 4000 кв.м, яка розташована між траверсами № 4 та № 5 першої черги ПЗС пляжу «Ланжерон» у м. Одесі окремою берегозахисною спорудою у складі берегоукріплюючого та протизсувного комплексу міста Одеси? Чи є роботи з рефулювання піску між траверсами та хвилеломами заходом інженерного захисту відповідно до будівельних нормативів?

- Чи втратила ділянка пляжу акваторії моря між траверсами № 4 та № 5 першої черги ПЗС пляжу «Ланжерон» у м. Одесі властивості земельної ділянки внаслідок рефулювання на неї піску?

- Чи можливо використовувати споруду без оформлення права користування (оренди) земельної ділянки під нею?

16.12.2025 за вх№40198/25 господарський суд одержав від відповідача 1 пояснення про підтримання клопотання відповідача 2 про призначення судової експертизи з метою вирішення питання, чи є штучний пляж спорудою, а саме: берегозахисною спорудою. З`ясування вказаних обставин потребують спеціальних знань.

22.12.2025 за вх.№ 40940/25 суд одержав від прокурора заперечення на уточнене клопотання про призначення судової експертизи.

На переконання прокурора, доцільним є призначення саме комплексної земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої потрібно поставити наступні питання:

1) Чи є землею ділянка піщаного пляжу, розташована між траверсами № 4 та № 5 на території пляжу «Ланжерон» у м. Одесі, яка зображена на Схемі дислокації орендованої ділянки штучного піщаного пляжу площею 4000 кв. м «Ланжерон» між траверсами № 4 та № 5 першої черги ПЗС, що є додатком до договору оренди штучного пляжу від 06.08.2018 № 1000/П?

2) Чи може бути проведена кадастрова зйомка ділянки піщаного пляжу, розташованої між траверсами № 4 та № 5 на території пляжу «Ланжерон» у м. Одесі, яка зображена на Схемі дислокації орендованої ділянки штучного піщаного пляжу площею 4000 кв. м «Ланжерон» між траверсами № 4 та № 5 першої черги ПЗС, що є додатком до договору оренди штучного пляжу від 06.08.2018 № 1000/П, та внесена інформація про неї до Державного земельного кадастру?

3) Які фізичні характеристики має ділянка піщаного пляжу, розташована між траверсами № 4 та № 5 на території пляжу «Ланжерон» у м. Одесі, яка зображена на Схемі дислокації орендованої ділянки штучного піщаного пляжу площею 4000 кв. м «Ланжерон» між траверсами № 4 та № 5 першої черги ПЗС, що є додатком до договору оренди штучного пляжу від 06.08.2018 № 1000/П (склад, конфігурація, площа)?

4) Чи втратила земля між траверсами № 4 та № 5 на території пляжу «Ланжерон» у м. Одесі, яка зображена на Схемі дислокації орендованої ділянки штучного піщаного пляжу площею 4000 кв. м «Ланжерон» між траверсами № 4 та № 5 першої черги ПЗС, що є додатком до договору оренди штучного пляжу від 06.08.2018 № 1000/П, природні (фізичні) характеристики землі внаслідок рефулювання на неї піску?

5) Який фактичний порядок користування ділянкою піщаного пляжу між траверсами № 4 та № 5 на території пляжу «Ланжерон» у м. Одесі, яка зображена на Схемі дислокації орендованої ділянки штучного піщаного пляжу площею 4000 кв. м «Ланжерон» між траверсами № 4 та № 5 першої черги ПЗС, що є додатком до договору оренди штучного пляжу від 06.08.2018 № 1000/П?

6) Чи є роботи з рефулювання піску між траверсами № 4 та № 5 на території пляжу «Ланжерон» у м. Одесі, яка зображена на Схемі дислокації орендованої ділянки штучного піщаного пляжу площею 4000 кв. м «Ланжерон» між траверсами № 4 та № 5 першої черги ПЗС, що є додатком до договору оренди штучного пляжу від 06.08.2018 № 1000/П, заходом інженерного захисту відповідно до будівельних нормативів?

7) Чи є ділянка піщаного пляжу між траверсами № 4 та № 5 на території пляжу «Ланжерон» у м. Одесі, яка зображена на Схемі дислокації орендованої ділянки штучного піщаного пляжу площею 4000 кв. м «Ланжерон» між траверсами № 4 та № 5 першої черги ПЗС, що є додатком до договору оренди штучного пляжу від 06.08.2018 № 1000/П, нерухомим майном, а саме спорудою відповідно до вимог Державного класифікатору будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 № 507, що був чинним на час укладання договору оренди штучного пляжу від 06.08.2018 №1000/П?

8) Чи є ділянка піщаного пляжу між траверсами № 4 та № 5 на території пляжу «Ланжерон» у м. Одесі, яка зображена на Схемі дислокації орендованої ділянки штучного піщаного пляжу площею 4000 кв. м «Ланжерон» між траверсами № 4 та № 5 першої черги ПЗС, що є додатком до договору оренди штучного пляжу від 06.08.2018 № 1000/П, окремою спорудою у складі берегоукріплюючого та протизсувного комплексу міста Одеси?

9) Чи є ділянка піщаного пляжу між траверсами № 4 та № 5 на території пляжу «Ланжерон» у м. Одесі, яка зображена на Схемі дислокації орендованої ділянки штучного піщаного пляжу площею 4000 кв. м «Ланжерон» між траверсами № 4 та № 5 першої черги ПЗС, що є додатком до договору оренди штучного пляжу від 06.08.2018 № 1000/П, а саме інженерною спорудою відповідно до вимог Державного класифікатору будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 № 507, що був чинним на час укладання договору оренди штучного пляжу 06.08.2018 №1000/ П?

10) Чи є ділянка піщаного пляжу між траверсами № 4 та № 5 на території пляжу «Ланжерон» у м. Одесі, яка зображена на Схемі дислокації орендованої ділянки штучного піщаного пляжу площею 4000 кв. м «Ланжерон» між траверсами № 4 та № 5 першої черги ПЗС, що є додатком до договору оренди штучного пляжу від 06.08.2018 № 1000/П, нерухомим майном, а саме спорудою, що є об`єктом оренди відповідно до Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-XII, який був чинним на час укладання договору оренди штучного пляжу 06.08.2018 №1000/П?

Проведення експертизи прокурор просив доручити Українському науково-дослідному інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України.

22.12.2025 за вх№40940/25 господарський суд одержав від відповідача 1 заперечення щодо призначення експертизи в експертній установі, підпорядкованій Службі безпеки України . Зокрема відповідач 1 зауважив, що призначення експертизи в експертній установі системи правоохоронних органів, з урахуванням того, що ключовим ініціатором справи є (Офіс Генерального прокурора) вже завчасно зумовлює втручання у внутрішню незалежність судового експерта, та спричиняє суб`єктивний критерій недовіри до відповідного судового експерта.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 177 ГПК України завданнями підготовчого провадження, зокрема, є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 ГПК України у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста; вирішує заяви та клопотання учасників справи; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до частин 1 - 3 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Згідно до ч.1 ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Частиною 1 статті 100 ГПК України визначено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

За змістом статті 106 ГПК України комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами з різних галузей знань або з різних напрямів у межах однієї галузі знань.

Відповідно до п. 1.2.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), з урахуванням Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, також затверджених згаданим наказом Міністерства юстиції України, комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

Згідно з п.1.2 Інструкції основними видами експертизи є, зокрема, інженерно-технічна, підвидами якої є будівельно-технічна та земельно-технічна.

Відповідно до п.5.1 глави 5 розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень основними завданнями будівельно-технічної експертизи є, зокрема, визначення, перевірка обсягів виконаних будівельних робіт, визначення групи капітальності, категорії складності, ступеня вогнестійкості будівель і споруд та ступеня будівельної готовності незавершених будівництвом об`єктів.

Одним із вирішуваних експертизою цього виду питань може бути питання, чи є об`єкт (результат виконання робіт) нерухомим майном (п.5.1.1).

Іншим видом експертизи є земельно-технічна, до основних завдань якої належать, зокрема, визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо), визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації (п. 6.1.).

Питання земельно-технічної експертизи вирішуються за наявності відповідної правовстановлювальної та технічної документації, зокрема, результатів виконання топографо-геодезичних робіт, які проводяться відповідними фахівцями з використанням відповідного обладнання та бази даних (п.6.1.2.).

Отже, до компетенції судового експерта, що проводить судову будівельно-технічну експертизу, не належить надання відповіді на питання чи є ділянка піщаного пляжу землею. Відповідь на це питання може надати лише земельно-технічна експертиза.

Згідно з матеріалами справи, підставою для пред`явлення позову прокуратурою стало виявлення порушень вимог законодавства під час передання Товариству з обмеженою відповідальністю ТОВ «АРКАДА ЛТД» в оренду під виглядом берегозахисної споруди частини пляжної зони прибережної захисної смуги Чорного моря без її формування як об`єкта цивільних прав (земельної ділянки) та без проведення земельних торгів.

Позовні вимоги обґрунтовані, зокрема, тим, що ділянка штучного піщаного пляжу загальною площею 4000 кв.м, що розташована між траверсами №4 та №5 першої черги ПЗС пляжу «Ланжерон» у місті Одеса, є частиною поверхні суші, що межує з урізом води Чорного моря, та пляжної зони у межах прибережної захисної смуги моря, а отже, є земельною ділянкою прибережної захисної смуги Чорного моря. При цьому, прокурор зауважує, що навіть якщо пісок на піщаному пляжі намитий у разі антропогенної діяльності, це не спростовує факту належності такого пляжу до земель, а не споруд.

Відтак, прокурор зазначає, що встановленню у справі №916/3707/25 підлягає факт належності спірної ділянки піщаного пляжу до землі (як до фізичного, природного об`єкта та об`єкта права власності Українського народу), а не споруди (фізичного об`єкта, безвідносно до виду споруди).

Департамент комунальної власності Одеської міської ради, у свою чергу, заперечуючи проти позову, зазначає про те, що предметом оспорюваного договору є не земельна ділянка, яка підпадає під особливий правовий режим земель водного фонду, а саме берегозахисна споруда як об`єкт нерухомості. Це обумовлює різну правову природу об`єктів і виключає ототожнення їхнього правового статусу.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог, Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради також зазначає, що штучні пляжі є саме берегозахисними спорудами, до регулювання правовідносин з використання яких застосовуються саме норми законодавства, які регулюють відносини найму (оренди) майна, а не земельних ділянок, відносини з використання яких регулюються Земельним кодексом України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АРКАДА ЛТД» також зазначає, що ділянку штучного піщаного пляжу загальною площею 4000 кв.м, що розташована між траверсами №4 та №5 першої черги ПЗС пляжу «Ланжерон» у місті Одеса, не можна розглядати окремо як земельну ділянку, оскільки вона входить в комплекс берегозахисних споруд.

Господарський суд враховує, що відповідно до частин 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з частиною 2 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Беручи до уваги викладені обставини справи, враховуючи необхідність встановлення у справі №916/3707/25 належності спірної ділянки піщаного пляжу до певного фізичного об`єкту - землі або споруди, що потребує здійснення дослідження, проведеного особою, яка володіє спеціальними знаннями, для правильного вирішення спору у даній справі і прийняття обґрунтованого рішення, а також з метою повного та всебічного розгляду справи, господарський суд вважає за необхідне призначити у справі комплексну судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу.

Відповідно до ч. ч 4-5 ст. 99 ГПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

На переконання суду, з урахуванням позицій прокурора, відповідачів, третьої особи, суд вважає за необхідне призначити комплексну судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу, фактично, з власної ініціативи.

Таким чином, з урахуванням орієнтовного переліку питань, визначених у Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, суд вважає за необхідне поставити на вирішення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи наступні питання:

1) Чи є ділянка штучного піщаного пляжу загальною площею 4000 кв.м, що розташована між траверсами №4 та №5 першої черги ПЗС пляжу «Ланжерон» у місті Одеса, що є предметом договору оренди штучного пляжу №1000/П від 06.08.2018, земельною ділянкою (землею) чи спорудою?

2) Чи можливе формування, винесення в натурі (на місцевості) меж ділянки та проведення кадастрової зйомки для визначення точних меж ділянки штучного піщаного пляжу, з фіксацією координат її поворотних точок, розташованої між траверсами між траверсами №4 та №5 першої черги ПЗС пляжу «Ланжерон» у місті Одеса, що є предметом договору оренди штучного пляжу №1000/П від 06.08.2018, та які фізичні характеристики має вказана ділянка штучного піщаного пляжу (склад, конфігурація, площа)?

3) У випадку, якщо ділянка штучного піщаного пляжу загальною площею 4000 кв.м, що розташована між траверсами №4 та №5 першої черги ПЗС пляжу «Ланжерон» у місті Одесі, що є предметом договору оренди штучного пляжу №1000/П від 06.08.2018, є спорудою, чи є вона нерухомим майном, інженерною спорудою, берегозахисною спорудою, чи входить вона до берегозахисної системи прибережної зони Чорного моря вздовж м. Одеси (берегоукріплюючого та протизсувного комплексу м. Одеси)?

4) У випадку, якщо ділянка штучного піщаного пляжу загальною площею 4000 кв.м, що розташована між траверсами №4 та №5 першої черги ПЗС пляжу «Ланжерон» у місті Одеса, що є предметом договору оренди штучного пляжу №1000/П від 06.08.2018, є землею, чи можливо визначити нормативно-грошову оцінку вказаної земельної ділянки?

Частиною 3 статті 99 ГПК України визначено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Вирішуючи питання щодо визначення експертної установи, суд враховує, що сторонами не досягнуто згоди щодо експертної установи, якій слід доручити проведення судової експертизи.

Прокуратура зазначила про доцільність доручення проведення такої експертизи Українському науково-дослідному інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України. Натомість, відповідачі заперечували проти наведеної експертної установи, враховуючи, що як прокуратура, так і Служба безпеки України, і створений останньою Український науково-дослідний інститут спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України, входять до системи правоохоронних органів, що зумовлює втручання у внутрішню незалежність судового експерта та спричиняє суб`єктивний критерій недовіри до відповідного судового експерта.

Крім того, Управління інженерного захисту території міста та розвитку узбережжя Одеської міської ради зазначило, що проведення комплексних будівельно-технічних та земельно-технічних експертиз не є основним профілем Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ, оскільки останній спеціалізується на науково-технічному забезпеченні діяльності спецслужб.

Товариство з обмеженою відповідальністю «АРКАДА ЛТД» просило суд доручити проведення судової експертизи Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Адреса установи: вул. Рішельєвська 8, м. Одеса, 65026.

Водночас, враховуючи наведене, суд вважає за необхідне самостійно визначити експертну установу. Враховуючи доводи відповідачів щодо належності Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБУ до органів правоохоронної системи, а також виходячи з принципу процесуальної економії та місцерозташування Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України у м. Одеса, а також те, що відповідна експертна установа не належить до правоохоронних органів, а є державною спеціалізованою установою судової експертизи системи Міністерства юстиції України, суд вважає за необхідне доручити проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Щодо оплати проведення експертизи прокуратура заявила про відсутність у кошторисі на 2026 рік бюджетних асигнувань на сплату проведення судових експертиз (по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» кошти передбачені виключно на сплату судового збору та податку на землю).

З огляду на те, що висновки за результатами проведення судової експертизи є необхідними як для встановлення обставин, що є предметом позовних вимог, так і можуть бути підставою для обґрунтування заперечень проти позову, беручи до уваги необхідність якнайшвидшого отримання висновку експерта, суд вважає за необхідне витрати за проведення судової комплексної будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «АРКАДА ЛТД».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому у пункті 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Враховуючи вищевикладене, з метою дотримання строків розгляду справи, визначених ГПК України, провадження у справі №916/3707/25 підлягає зупиненню до закінчення проведення експертизи.

Керуючись ст.99, 100, 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Призначити у справі №916/3707/25 комплексну судову будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу.

2. На розгляд комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи поставити наступні запитання:

1) Чи є ділянка штучного піщаного пляжу загальною площею 4000 кв.м, яка розташована між траверсами № 4 та № 5 першої черги ПЗС пляжу «Ланжерон» у м. Одесі, що є предметом договору оренди від 06.08.2018 №1000/П, укладеному між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради та ТОВ «АРКАДА ЛТД», земельною ділянкою (землею) чи спорудою?

2) Чи можливе формування, винесення в натурі (на місцевості) меж ділянки та проведення кадастрової зйомки для визначення точних меж ділянки штучного піщаного пляжу, з фіксацією координат її поворотних точок, розташованої між траверсами № 4 та № 5 першої черги ПЗС пляжу «Ланжерон» у м. Одесі, що є предметом договору оренди від 06.08.2018 №1000/П, та які фізичні характеристики має вказана ділянка штучного піщаного пляжу (склад, конфігурація, площа)?

3) У випадку, якщо ділянка штучного піщаного пляжу загальною площею 4000 кв.м, розташованої між траверсами № 4 та № 5 першої черги ПЗС пляжу «Ланжерон» у м. Одесі, що є предметом договору оренди від 06.08.2018 №1000/П, є спорудою, чи є вона нерухомим майном, інженерною спорудою, берегозахисною спорудою, чи входить вона до берегозахисної системи прибережної зони Чорного моря вздовж м. Одеси (берегоукріплюючого та протизсувного комплексу м. Одеси)?

4) У випадку, якщо ділянка штучного піщаного загальною площею 4000 кв.м, розташованої між траверсами № 4 та № 5 першої черги ПЗС пляжу «Ланжерон» у м. Одесі, що є предметом договору оренди від 06.08.2018 №1000/П, є землею, чи можливо визначити нормативно-грошову оцінку вказаної земельної ділянки?

4. Доручити проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (65026, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8, контактний номер телефону: , ел.адреса: ).

5. Керівнику Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (65026, м. Одеса, вул. Рішельєвська, 8) проведення судової експертизи доручити необхідному переліку експертів відповідної галузі знань.

6. Попередити експертів, які безпосередньо проводитимуть судову експертизу, про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків згідно зі ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

7. Витрати з проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Аркада ЛТД».

8. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Аркада ЛТД» надати до суду докази оплати експертизи.

9. Направити матеріали справи №916/3707/25 до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи.

10. Провадження у справі №916/3707/25 зупинити до закінчення проведення експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.

Ухвала набирає законної сили 10.03.2026 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу складено 10.03.2026.

Суддя Т.Г. Деркач