УХВАЛА

16 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 911/2352/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Міщенка І. С.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Військової частини НОМЕР_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 (Руденко М. А. - головуюча, судді Барсук М. А., Пономаренко Є. Ю.) і рішення Господарського суду Київської області від 14.10.2025 (суддя Ярема В.А.) у справі

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування"

до Військової частини НОМЕР_1

про стягнення 120 275, 17 грн,

ВСТАНОВИВ:

09.03.2026 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Військової частини НОМЕР_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 і рішення Господарського суду Київської області від 14.10.2025 у цій справі.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.03.2026 для розгляду касаційної скарги визначено колегію суддів у складі: Міщенко І. С.- головуючий, Берднік І. С., Зуєв В. А.

Розглянувши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення її без руху, виходячи з таких міркувань.

Приписами частини другої статті 292 ГПК України передбачено, що у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Так, відповідно до частини третьої статті 290 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає такого підтвердження.

Згідно з приписами частини третьої статті 56 ГПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно ж до приписів частини першої статті 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Тобто, наведені положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як у порядку самопредставництва, так і іншими особами як представниками юридичної особи.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника), голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу чи іншої уповноваженої особи безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення, трудового контракту.

Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому контракті було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи без додаткового уповноваження (довіреності).

З надісланих до суду касаційної інстанції матеріалів касаційної скарги слідує, що її від імені Військової частини НОМЕР_1 підписав ОСОБА_2. Натомість, до касаційної скарги додано витяг із Наказу командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 30.0.2023 № 670, відповідно до кого командиром Військової частини НОМЕР_1 є ОСОБА_1 , а також довіреність в порядку передоручення видана на ім`я ОСОБА_2.

Звідси особою, яка має підтверджене право діяти від імені Військової частини НОМЕР_1 в порядку самопредставництва є ОСОБА_1, тоді як ОСОБА_2, який безпосередньо підписав та подав касаційну скаргу, таких повноважень суду касаційної інстанції наразі не підтвердив або взагалі їх не має.

Водночас не додано до касаційної скарги й доказів, які свідчили б про наявність у ОСОБА_2 статусу адвоката та документів, які б підтверджували здійснення ним представництва Військової частини НОМЕР_1 в порядку надання професійної правничої допомоги. Такими документами в розумінні статті 60 ГПК України є довіреність або ордер, виданий відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Матеріали справи № 911/2352/25 у суді касаційної інстанції відсутні, а тому суд позбавлений можливості самостійно перевірити у справі наявність перелічених документів на підтвердження повноважень ОСОБА_2 на представництво інтересів скаржника.

Враховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про залишення без руху касаційної скарги Військової частини НОМЕР_1 з наданням скаржнику строку на усунення виявлених недоліків, а саме для подання належних документів на підтвердження повноважень ОСОБА_2 на підписання та подання касаційної скарги від імені скаржника (в порядку самопредставництва юридичної особи або представництва такої особи в порядку надання професійної правничої допомоги).

Верховний Суд окремо зауважує, що наразі не здійснює перевірку змісту касаційної скарги та доданих до неї інших документів на відповідність вимогам, встановленим статтею 290 ГПК України, оскільки з доданої до касаційної скарги довіреності суд позбавлений можливості встановити, що касаційну скаргу подано особою, яка взагалі має право її подавати та підписувати.

За таких обставин, керуючись статтями 174, 234, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 і рішення Господарського суду Київської області від 14.10.2025 у справі № 911/2352/25 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк, тривалістю 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Міщенко І. С.