РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.02.2026Справа № 910/13318/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична будівельна компанія"

до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

про зобов`язання вчинити певні дії

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична будівельна компанія"

про розірвання договору та стягнення збитків у сумі 277931309,55 грн.

за участі представників:

від позивача: Синявська О.В., Россошанський О.Ю., Сініченко І.С.

від відповідача: Шатарська Т.Н.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Консорціум "Південна енергетична компанія" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", в якій просив: визнати невиконання та неналежне виконання зобов`язань за Договором про спільну діяльність від 03.10.2007 з боку Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"; зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична Укренерго" виконати умову Договору про спільну діяльність від 03.10.2007, а саме: Забезпечити роботу представників ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" у Раді Учасників, шляхом надання Консорціуму "Південна Енергетична Компанія" відомостей щодо осіб уповноважених брати участь в Раді Учасників у строк 10 (десять) робочих днів, з моменту отримання відповідного повідомлення від Консорціуму "Південна Енергетична Компанія" про необхідність направлення уповноважених осіб для участі у Раді Учасників; зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія Укренерго" виконати умову Договору про спільну діяльність від 03.10.2007, а саме: розглянути, надати зауваження чи погодження щодо технічного завдання TR-SECC-001-21 на проектування об`єкту "РЕКОНСТРУКЦІЯ МІЖДЕРЖАВНОЇ ПЛ-750 кВ ЮЖНОУКРАЇНСЬКА АЕС - ІСАКЧА з ЮУАЕС та заходами ПЛ 2-400 кВ (інв. № 15211, 70006, 11134, 12956) Миколаївська, Одеська області України та республік Молдова і Румунія", яке було направлено Консорціумом "Південна Енергетична Компанія" на адресу Відповідача листом від 08.02.2022 № 53/01-01 та зареєстрований ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" за вхідним номером 9587/01 від 09.02.2022, у строк 15 (п`ятнадцять) робочих днів з моменту набрання законної сили рішенням суду; зобов`язати Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" виконати умову Договору про спільну діяльність від 03.10.2007, а саме: розглянути запропоновану Консорціумом "Південна Енергетична Компанія" проектну організацію для виконання проєктно-вишукувальних робіт з відновлення високовольтної електричної мережі 750 кВ "Південноукраїнська АЕС - Ісакча" та надати відповідь за результатом розгляду у строк 5 (п`ять) робочих днів з дня отримання від Консорціуму "Південна Енергетична Компанія" пропозиції щодо проектної організації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

14.11.2024 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 12.12.2024 року.

04.12.2024 через систему "Електронний суд" від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшла зустрічна позовна заява.

06.12.2024 Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" подало через систему "Електронний суд" заяву про усунення недоліків зустрічної позовної заяви, до якої долучило докази сплати судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2024 залишено зустрічну позовну заяву без руху та встановлено строк на усунення її недоліків.

16.12.2024 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли заяви на усунення недоліків зустрічної позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 прийнято зустрічну позовну заяву до розгляду (спільно з первісним позовом). Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, підготовче засідання за зустрічним позовом ухвалено провести разом із підготовчим засіданням за первісним позовом, яке відбудеться 16.01.2025 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2025 у задоволенні клопотання Консорціуму "Південна енергетична компанія" про залишення зустрічного позову без розгляду відмовлено. Матеріали справи № 910/13318/24 направлено за виключною підсудністю до Господарського суду Одеської області.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2025 ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.02.2025 у справі №910/13318/24 скасовано. Справу №910/13318/24 повернуто до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду. У задоволенні вимог апеляційної скарги Консорціуму "Південна енергетична компанія" про залишення зустрічної позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" без розгляду відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2025 продовжено розгляд справи № 910/13318/24 зі стадії підготовчого провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2025 повернуто позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Ексім Пуве С.А. до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про зобов`язання спростувати недостовірну інформацію та вчинити певні дії.

Протокольною ухвалою суду від 19.06.2025 відмовлено в задоволенні заяви позивача про залишення зустрічного позову без розгляду.

Так, зустрічна позовна заява сформована в системі «Електронний суд» та підписана адвокатом Косинською Л.В.

До зустрічної позовної заяви долучено довіреність від 03.09.2024, видану на ім`я Косинської Л.В. в порядку передоручення Петруком Я.Ю., який діє на підставі довіреності від 02.08.2022, виданої Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго», та довіреність від 16.05.2024, видану в порядку передоручення Кудрицьким В.Д., який діє на підставі витягу з ЄДР від 02.08.2022, на ім`я Петрука Я.Ю. Також, долучено свідоцтво про право Косинської Л.Г. на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформований в системі «Електронний суд» 05.08.2022, Кудрицький В.Д. є керівником Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго».

У частині 4 статті 60 ГПК України вказано, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно із ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» одним із документів, що посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги може бути довіреність.

Відповідно до п. 30 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення ЄСІТС) Користувач ЄСІТС може уповноважити іншого користувача на вчинення дій із використанням Електронного суду в інтересах довірителя, надавши засобами відповідної підсистеми ЄСІТС такому повіреному довіреність в електронній формі відповідно до вимог процесуального законодавства.

Надання довіреності в електронній формі здійснюється засобами Електронного кабінету шляхом створення електронного документа встановленої форми, в якому визначається обсяг повноважень повіреного (п. 31 Положення ЄСІТС).

Згідно з пунктом 32 Положення ЄСІТС довіреність в електронній формі, підписана кваліфікованим електронним підписом довірителя, надає можливість повіреному виконувати визначений довірителем перелік дій засобами Електронного суду. Повірений, якому довірителем видана довіреність в електронній формі із правом передоручення, може надати таку довіреність іншому користувачу на вчинення дій в інтересах довірителя (передоручення).

Як зазначено в п. 33 Положення ЄСІТС, від імені юридичної особи видавати довіреності в електронній формі мають право особи, зазначені у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо такої юридичної особи у графі «Прізвище, ім`я, по батькові, дати обрання (призначення) осіб, що обираються (призначаються) до органу управління такої юридичної особи, уповноважених представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або такі, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи». Від імені іноземної юридичної особи електронні довіреності видаватися не можуть.

Таким чином, видана Кудрицьким В.Д., як керівником Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», довіреність на ім`я Петрука Я.Ю. передбачала право останнього на передоручення. Відтак, згідно з пунктом 32 Положення ЄСІТС Петрук Я.Ю., якому видана довіреність в електронній формі із правом передоручення, міг надати таку довіреність Косинській Л.В. на вчинення дій в інтересах довірителя (передоручення).

З огляду на зазначене, окреме надання документів до зустрічної позовної заяви на підтвердження правового статусу Петрука Я.Ю., як представника Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», діяти в порядку самопредставництва або як адвоката, законом не вимагається.

Відтак, суд дійшов висновку про підтвердження належними доказами наявності в адвоката Косинської Л.В. повноважень на підписання зустрічної позовної заяви.

До того ж, довіреність є одностороннім правочином, правомірність якого згідно з положеннями статті 204 ЦК України презюмується.

З огляду на наведене, суд ураховує, що матеріали справи не містять відомостей щодо оскарження виданої на ім`я Косинської Л.Г. довіреності в судовому порядку або визнання її недійсною.

Протокольною ухвалою суду від 08.07.2025 клопотання позивача від 13.01.2025 та 16.01.2025 про витребування доказів задоволено частково.

Протокольною ухвалою суду від 28.08.2025 долучено докази відповідача до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2025 заяву Консорціуму "Південна енергетична компанія" про заміну позивача правонаступником задоволено. Замінено у справі № 910/13318/24 позивача - Консорціум "Південна енергетична компанія" (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 6, офіс 7; ідентифікаційний код 35359631), на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична будівельна компанія" (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, 6, офіс 7; ідентифікаційний код 35359631).

Протокольною ухвалою суду від 16.10.2025 долучено до матеріалів справи: копію ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 02.10.2025 справа №761/36637/25, провадження № 1-кс/761/23820/2025, з електронним підписом судді; копію листа Міністерства економіки, довкілля та сільського господарства України від 08.10.2025 № 3502-05/67991-07; копію листа Міністерства енергетики України від 07.10.2025 № 26/1.8-27.1-17515; копію листа Міністерства фінансів України від 06.10.2025 № 55000-11//1734;копію Концепції ПАТ «НЕК «Укренерго» Проєкту «Будівництво ПЛ 400 кВ Південноукраїнська АЕС - Ісачка»; копію EXIM POWER S.A. N° de ref.: EXIM/SECC/071025-01 від 10 жовтня 2025 року з перекладом на українську мову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.2025 залишено без розгляду долучені до клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична будівельна компанія" докази, а саме: копію Витягу з ЄРДР, кримінальне провадження номер: 0000087 від 06 травня 2025 року; копію Договору про рецензування Звіту про оцінку майна (майнових прав) від 24.06.2025 № 24/06-2025; копію листа Міністерства енергетики України від 25.02.2025 № 26/1.7-27.1-3911; копію листа Міністерства економіки України від 25.02.2025 № 3501-05/17603- 07; копію листа НКРЕКП від 05.03.2025 № 2602/17.1.2/7-25; копію листа НКРЕКП № 6983/17.1.2/7-25 від 19.06.2025; копію витягу з копії заяви з вхідним номером ДБР; копію листа Консорціуму "Південна енергетична компанія" від 25.12.2024 № 25/12-1; копію листа Консорціуму "Південна енергетична компанія" від 29.01.2025 № 29/01-1 із додатками; копію листа ТОВ "Південна енергетична будівельна компанія" від 01.10.2025 № 01/10-3; порівняння/опис опор; фото опори ПЛ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична будівельна компанія" від 26.11.2025 про долучення доказів залишено без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2025 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична будівельна компанія" від 10.12.2025 та від 11.12.2025 про долучення доказів залишено без розгляду.

Протокольною ухвалою суду від 15.01.2026 поновлено позивачу процесуальний строк та долучено докази до матеріалів справи, подані разом із клопотанням від 13.01.2026 року.

Протокольною ухвалою суду від 12.02.2026 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про оголошення перерви у судовому засіданні у зв`язку з недоведеністю підстав.

У відзиві на первісний позов відповідач зауважив на неналежному способі захисту та відсутності порушеного права позивача.

У відзиві на зустрічний позов відповідач зазначив про відсутність істотного порушення договору та істотної зміни обставин. При цьому, факти безпідставності та необґрунтованості, заявлених у зустрічному позові позовних вимог встановлені у рішеннях судів у справі № 10-23/67- 09-2173 та у справі №916/1812/18. Також, відповідач заявив про пропуск строку позовної давності для вимоги щодо стягнення збитків.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.10.2007 між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - Учасник-1, правонаступником якого є відповідач), та Консорціумом «Південна Енергетична Компанія» (надалі - Учасник-2, правонаступником якого є позивач) укладено Договір про спільну діяльність.

Згідно з пунктом 1.1. Договору за цим Договором Учасники об`єднують майно, що належить їм на законних підставах, трудові та інші ресурси для досягнення в результаті спільних дій Учасників спільної господарської мети - відновлення та подальше використання високовольтної електричної мережі ПЛ-750 кВ «Південноукраїнська АЕС - Ісакча» (надалі - ЛЕП).

Відповідно до пункту 1.2 Договору відновлення ЛЕП в рамках реалізації спільної господарської мети за цим договором здійснюється у два етапи: на першому етапі передбачається відновлення дільниці ЛЕП від опори № 451 по опору № 1138; на другому етапі передбачається відновлення дільниці ЛЕП від опори № 1 по опору № 451. Рішення щодо доцільності реалізації другого етапу, а також терміну початку його спільної реалізації приймається за результатами реалізації першого етапу відновлення ЛЕП за поданням Учасника-1.

У пункті 1.3 Договору погоджено, що в результаті спільної діяльності Учасники планують отримати економічну вигоду, яка полягає у відновленні ЛЕП та створенні умов для подальшої її експлуатації з метою отримання прибутку.

Згідно з пунктом 1.4. Договору спільна господарська мета Учасників буде вважатися досягнутою після отримання економічної вигоди та повного відшкодування Учасниками їх витрат і збитків за цим Договором.

Спільна діяльність за цим Договором здійснюється Учасниками у строки, на умовах та у порядку, встановленому цим Договором (пункт 1.5. Договору).

Відповідно до пункту 2.1. Договору керівництво спільною діяльністю здійснюється діючою Радою Учасників, до складу якої входять уповноважені Учасниками особи. Кожний Учасник при голосуванні в раді має кількість голосів, пропорційну внеску Учасника у спільну діяльність згідно з цим Договором.

У пункті 2.2. Договору визначені повноваження Ради Учасників, до яких належить вирішення таких питань: 2.2.1. визначення завдань на проектування відновлення ЛЕП; 2.2.2. обрання проектної організації для розробки проекту відновлення ЛЕП, та визначення розміру та порядку оплати зазначених послуг; 2.2.3. узгодження розробленого проекту відновлення ЛЕП, кошторисної документації, пов`язаною з реалізацією проекту відновлення ЛЕП; 2.2.4. затвердження порядку визначення витрат на ведення спільної діяльності Учасника, якому за Договором доручено вести таку діяльність; 2.2.5. затвердження плану (програми) робіт або іншого документу, що визначає черговість робіт по відновленню ЛЕП; 2.2.6. затвердження звітних документів, які направляють до контролюючих органів за результатами спільної діяльності за звітний період; 2.2.7. прийняття рішення про порядок відшкодування витрат Учасників, понесених у зв`язку із здійсненням спільної діяльності; 2.2.9. питання, які вважають необхідними винести Учасники для вирішення Радою.

Згідно з пунктом 2.3. Договору Рада Учасників скликається за ініціативою одного із Учасників по мірі необхідності. Організаційне забезпечення діяльності Ради Учасників покладається на Учасника, якому за Договором доручено ведення спільною діяльністю.

Відповідно до пункту 2.4. Договору рішення приймаються на засіданнях Ради Учасників або шляхом письмового опитування Учасників простою більшістю голосів Учасників, які приймали участь у засіданні Ради або опитуванні. Рішення, прийняті Радою Учасників, оформлюються протоколом та зберігається Учасником, якому за Договором доручено ведення спільної діяльності Учасників. Копії протоколів обов`язково надсилаються всім іншим Учасникам.

Пунктом 2.5. Договору визначено, що ведення спільної діяльності Учасників за цим Договором доручається Учаснику-2, який приймає рішення щодо спільних справ Учасників, крім питань, вирішення яких віднесено до компетенції Ради Учасників, та здійснює всі юридичні і фактичні дії, необхідні для досягнення спільної господарської мети, відповідно до Договору.

Відповідно до пункті 2.6. Договору при веденні спільної діяльності Учасник-2 має право виступати у відносинах з третіми особами від імені обох Учасників, вчиняти правочини, підписувати, подавати та отримувати будь-які документи, вчиняти інші дії, необхідні для досягнення спільної господарської мети Учасників.

У пункті 3.1. Договору встановлено, що для досягнення спільної господарської мети за договором Учасники здійснюють внесення таких вкладів: 3.1.1. вкладом Учасника- 1 у спільну діяльність є майно високовольтної електричної мережі ПЛ - 750 кВ «Південноукраїнська АЕС - Ісакча» вартістю 8 520 830 грн. без урахування ПДВ, що складає 25 % від загальної вартості вкладів Учасників у спільну діяльність; 3.1.2. вкладом Учасника-2 у спільну діяльність є грошові кошти на суму 25 562 490 грн., що складають 75 % від загальної вартості вкладів учасників у спільну діяльність.

Згідно з пунктом 3.3. Договору при зміні проектних показників, обсягу робіт, витрат Учасника- 2 на ведення спільної діяльності тощо Учасники можуть визначати доцільність внесення додаткових вкладів у спільну діяльність. Рішення про внесення додаткових вкладів у спільну діяльність приймається Учасниками шляхом внесення змін до Договору з обов`язковим визначенням розмірів додаткових вкладів, їх форми, строків та порядку внесення.

Пунктом 3.5. Договору передбачено, що створене або придбане Учасниками в результаті спільної діяльності майно, крім майна яке внесене Учасниками як частка (вклад) у спільну діяльність, вироблена у результаті спільної діяльності продукція та одержані від такої діяльності доходи є спільною частковою власністю Учасників.

За положеннями пункту 5.2. Договору підведення результатів спільної діяльності та розподіл прибутку між Учасниками здійснюється на підставі окремої звітності по спільній діяльності, яка щокварталу складається Учасником-2, та у строк не пізніше 15-го числа наступного за звітним кварталом надсилається Учаснику-1.

Пунктом 5.4. Договору визначено, що розподіл чистого прибутку від спільної діяльності між Учасниками, здійснюється пропорційно розміру вкладів Учасників, визначених станом на дату введення ЛЕП в експлуатацію.

Відповідно до пункту 6.1. Договору для досягнення спільної господарської мети, визначеної Договором, Учасники зобов`язуються, зокрема: 6.1.1 вносити вклади у спільну діяльність в обсягах та у порядку, визначеному статтею 3 Договору; 6.1.2 вносити додаткові вклади у спільну діяльність в обсягах та у порядку, визначеному Учасниками додатково; 6.1.3 здійснювати спільну діяльність у порядку та на умовах, визначених договором, включаючи забезпечення роботи представників у Раді Учасників; 6.1.5 після розробки проектної документації відновлення ЛЕП - узгодити таку проектну документацію; 6.1.6 забезпечити отримання всіх необхідних документів, у тому числі дозвільного характеру, для ведення робіт з відновлення ЛЕП, її експлуатації; 6.1.7 проводити спільні консультації та семінари з узгодженої тематики для обговорення питань спільної діяльності; 6.1.9 всебічно сприяти досягненню спільної господарської мети.

Згідно з пунктом 6.2. Договору Учасник-1 зобов`язується, зокрема, приймати участь в отриманні дозволів (ліцензій), необхідних для здійснення робіт з відновлення та подальшого використання ЛЕП (пункт 6.2.1); забезпечити Учасника-2 наявною у розпорядженні документацією, інформацією щодо правових, економічних, технічних, екологічних та інших аспектів реалізації проекту відновлення ЛЕП (пункт 6.2.2); у визначеному законодавством порядку забезпечити технічне обслуговування, експлуатацію ЛЕП відповідно до вимог технічних норм, стандартів (пункт 6.2.5).

У пункті 7.2 Договору встановлено, що строк дії договору починається з дати його укладення, визначеної пунктом 7.1 цієї статті, та закінчується через 50 років, якщо Учасники не дійдуть іншого.

У зв`язку з необхідністю укладення нового договору на виконання проектних робіт позивач звернувся до відповідача з листом від 02.06.2021 № 02/01-01, в якому просив: визначити відповідальну особу для взаємодії відповідача з позивачем у рамках Договору; визначити особу для участі у діяльності Ради Учасників; погодити, як членом Ради Учасників Договору, проект договору про виконання проектних робіт, який укладається позивачем з ТОВ «Науково-технічна компанія Енпаселектро» () на виконання Договору про спільну діяльність від 03.10.2007 року. До вказаного листа додано два примірника проекту договору про виконання проектних робіт, який укладається позивачем з ТОВ «Науково-технічна компанія Енпаселектро» ().

Листом від 14.06.2021 № 04/01-01 позивач повідомив відповідача, що 10.06.2021 проведено спільну нараду представників позивача, відповідача та представника Генерального проектанта - ТОВ «Науково-технічна компанія Енпаселектро», за результатами якої сторони дійшли висновку щодо необхідності приведення договірних відносин у відповідність до положень чинного законодавства, з урахуванням зміненої технічної складової, для чого необхідно підготувати пропозиції щодо внесення змін до Договору про спільну діяльність від 03.10.2007 з урахуванням майнових відносин, надавши пропозиції вказаних змін протягом 2-х тижнів, до 24.06.2021 року. Також, Учасниками наради вирішено створити спільні робочі групи з вирішення юридичних та технічних питань. Крім того, вказано дані представників позивача для участі у робочих групах, а також надані тези для обговорення в робочих групах, окремо з вирішення юридичних питань, та окремо з вирішення технічних питань.

У відповідь на лист позивача від 18.11.2021 № 27/01-07 відповідач у листі від 13.12.2021 № 01/58446 зазначив, що питання приведення договірних відносин у відповідність до вимог чинного законодавства належить до виключної компетенції загальних зборів НЕК «Укренерго», тобто Міністерства енергетики України.

Листом від 08.02.2022 № 53/01-01 позивач надіслав відповідачу на розгляд та погодження розроблений проект технічного завдання на проектування. Також у листі зазначено, що відповідачем до теперішнього часу не повідомлено позивача про визначену посадову особу для участі в діяльності Ради Учасників Договору.

У листі від 15.06.2023 № 01/29175 відповідач просив надати інформацію щодо наявності вимог до уповноважених осіб, які можуть входити до постійно діючої Ради Учасників.

У відповіді на вказаний лист позивач у листі від 27.06.2023 № 35/01-01 навів питання юридичного характеру, що потребують вирішення. У зв`язку з цим, просив визначити особу, яка буде представником відповідача в Раді Учасників з урахуванням компетенції для визначених завдань.

Листом від 07.09.2023 № 01/44392 відповідач надав відповідь Міністерству енергетики України щодо висловлення позиції з питань, порушених у зверненні народного депутата Олега Марусяка, вказавши, що дані питання повинні вирішуватися з дотриманням вимог статті 19 Конституції України та відповідних нормативно-правових актів.

Як слідує з листа відповідача від 15.09.2023 № 01/45984 до Міністерства енергетики України, відповідач вважає, що умови Договору про спільну діяльність від 03.10.2007, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення спільних справ визначаються за домовленістю сторін і не є предметом односторонніх рішень сторін договору.

При цьому, у листах від 15.09.2021 № 01/41067 та від 07.11.2023 № 01-8159361 відповідач запропонував своїх представників для включення до складу комісії з інвентаризації ділянки ПЛ 750 кВ Південноукраїнська АЕС - Ісакча, на дільниці опор № 451-1138.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові (частина 1 статті 1130 ЦК України).

У статті 1131 ЦК України вказано, що договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Відповідно до частини 1 статті 15, частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права, особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

За змістом статей 3, 15, 16 ЦК України правовою підставою для звернення до суду є захист порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. За результатами розгляду такого спору має бути визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, слід виходити із його ефективності і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30 січня 2019 року у справі№ 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02 липня 2019 року у справі № 48/340, від 22 жовтня 2019 року у справі № 923/876/16.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19, пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20, пункт 6.13), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19, пункт 98).

Вирішуючи спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити.

Відтак, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права та забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Таким чином, не є ефективним визначений позивачем спосіб захисту шляхом визнання невиконання та неналежного виконання зобов`язань за Договором про спільну діяльність від 03.10.2007 з боку відповідача, оскільки внаслідок задоволення такої позовної вимоги права позивача не будуть поновлені.

Також, суд вважає неефективним захист прав позивача шляхом зобов`язання відповідача виконати умови Договору: забезпечити роботу представників відповідача у Раді Учасників, шляхом надання позивачу відомостей щодо осіб уповноважених брати участь в Раді Учасників у строк 10 (десять) робочих днів, з моменту отримання відповідного повідомлення від позивача про необхідність направлення уповноважених осіб для участі у Раді Учасників; розглянути запропоновану позивачем проектну організацію для виконання проєктно-вишукувальних робіт та надати відповідь за результатом розгляду у строк 5 (п`ять) робочих днів з дня отримання від позивача пропозиції щодо проектної організації.

Суд зауважує, що рішення суду не може залежати від настання або ненастання якихось обставин - направлення позивачем повідомлення відповідачу про необхідність направлення уповноважених осіб для участі у Раді Учасників або пропозиції щодо проектної організації.

При зазначеному формулюванні задоволення позовних вимог не призводить до захисту вже порушених прав позивача, оскільки такі вимоги направлені на захист прав, що можуть бути порушені в майбутньому.

До того ж, згідно з частинами 1, 2 статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

У той же час, обрання проектної організації належить відповідно до пункту 2.2 договору до повноважень Ради Учасників, а не до обов`язків відповідача.

Одночасно, не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання відповідача виконати умови Договору, а саме: розглянути, надати зауваження чи погодження щодо технічного завдання TR-SECC-001-21 на проектування об`єкту, яке направлено відповідачу позивачем листом від 08.02.2022 № 53/01-01.

Так, у матеріалах справи наявне технічне завдання TR-SECC-001-21 на проектування об`єкту, що вже виконано обраною позивачем проектною організацією Estal-Prim S.R.L. (Республіка Молдова).

За наведених обставин у їх сукупності, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні первісного позову.

Щодо вимог зустрічного позову, суд дійшов висновку про наступне.

Як зазначено в зустрічному позові, листом від 10.11.2008 за № 03/01-1/6527 НЕК «Укренерго» запропонувало відповідачу за зустрічним позовом розірвати Договір про спільну діяльність від 03.10.2007, повернути вклад у спільну діяльність та відшкодувати завдані збитки, що виникли унаслідок нестачі об`єктів мережі на загальну суму 147472 грн. відповідно до Акт інвентаризації від 30.06.2008 року.

Згідно з Актом інвентаризації від 30.06.2008, складений Одеськими магістральними електричними мережами Південної електроенергетичної системи ДП «НЕК «Укренерго» за наслідками інвентаризації, що проведена у період з 26.06.2008 по 30.06.2008, згідно з яким під час проведення інвентаризації елементів ПЛ-750 кВ ПУ АЕС-Ісакча в прогонах опір №№451-1138 виявлено недостачу опір у кількості 10 штук за №626,795,805,831,832,818,829,823,886,578; м.к. опір у кількості 125,457 т, та г/з тросу АС 70/72 у кількості 11,030 т, та вартість цієї недостачі становить 147472 грн.

Надалі, листом від 07.09.2016 № 01/01-6-1/10326 позивач за зустрічним позовом звернувся до відповідача за зустрічним позовом з проханням вжити необхідних заходів для забезпечення схоронності вкладу.

Згідно з протоколом від 11.12.2020 засідання робочої інвентаризаційної комісії, затверджена наказом НЕК «Укренерго» від 30.10.2020 № 559 зі змінами, у результаті інвентаризацій, що проводилися в період із 03.10.2007 до 27.11.2020, виявлена нестача майна на суму 2863688,37 грн. у цінах, на момент передачі повітряної лінії.

Відповідно до Звіту від 22.02.2021 № 01-098610-20.ТЗ.5, складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «СОДЕЛЬ» на замовлення позивача за зустрічним позовом, про оцінку розміру реальних збитків, що призвели до завдання майнової шкоди, збитки внаслідок розкрадання нерухомого майна «ВЛ 750 кВ ЮУ АЕС - Ісакча на дільниці від опори № 451 до опори № 1138» становлять 277 931 309,55 грн.

Відповідно до Рецензії на Звіт про оцінку розміру реальних збитків, що призвели до завдання майнової шкоди НЕК «Укренерго», внаслідок розкрадання нерухомого майна «ВЛ 750 кВ ЮУ АЕС - Ісакча на дільниці від опори № 451 до опори № 1138», яка була передана в спільну діяльність Консорціуму «ПЕК» згідно Договору про спільну діяльність від 03.10.2007, такий звіт повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна.

У свою чергу, відповідачем за зустрічним позовом надано рецензію на Звіт від 22.02.2021 № 01-098610- 20.ТЗ.5 про оцінку розміру реальних збитків, що призвели до завдання майнової шкоди (дата завершення рецензії: 09.12.2025), відповідно до якої зібрані виконавцем Звіту вихідні дані та необхідна інформація для проведення відповідних обрахунків є суперечливою та не відображена у Звіті належним чином, що порушує вимоги п.54 Національного Стандарту № 1; у вихідних матеріалах, що використані під час оцінки, виявлено суперечливі дані стосовно технічного стану об`єкта; при визначені вартості відтворення (заміщення) до вартості відтворення БМР на дату оцінки, не включають демонтажні опори; розмір реальних збитків безпідставно збільшено на вартість демонтажних робіт; звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та (або) непрофесійним і не може бути використаний.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Неодержаний дохід (упущена вигода) - це рахункова величина втрат очікуваного приросту в майні, що базується на доказах, які підтверджують реальну можливість отримання певних грошових сум, якби учасник відносин у сфері господарювання не допустив правопорушення. Якщо ж кредитор не вжив достатніх заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх, шкода з боржника не стягується.

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Протиправною вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи (така поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці - діях або бездіяльності).

Під збитками розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага тощо.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяними збитками виражається в тому, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Так, на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. У свою чергу, відповідачу потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу.

Відсутність хоча б одного із перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Однак, до матеріалів справи не надано доказів на підтвердження протиправності поведінки відповідача за зустрічним позовом щодо не забезпечення схоронності майна високовольтної електричної мережі ПЛ-750 кВ. "Південноукраїнська АЕС - Ісакча", а також на підтвердження наявності причинного зв`язку між такою поведінкою із заподіяними збитками.

Таким чином, суд вважає недоведеною позивачем за зустрічним позовом наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення для покладення на відповідача за зустрічним позовом відповідальності у вигляді стягнення збитків.

При цьому, заявлені позивачем за зустрічним позовом вимоги щодо розірвання договору обґрунтовані, в тому числі, завданням позивачу збитків через незабезпечення відповідачем за зустрічним позовом схоронності майна високовольтної електричної мережі ПЛ-750 кВ. "Південноукраїнська АЕС - Ісакча". Крім того, наголошено, що з моменту укладання Договору про спільну діяльність від 03.10.2007 відповідачем не здійснюються дії щодо досягнення спільної господарської мети за договором, а тому позивач позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору, зокрема, відновлення та подальше використання ЛЕП з метою подальшого одержання прибутку.

Відповідно до пункту 7.6 договору, якщо інше прямо не передбачено Договором або чинним в Україні законодавством, договір може бути розірваний тільки за домовленістю Учасників, яка оформлюється додатковою угодою до договору. Договір вважається розірваним з моменту належного оформлення Учасниками відповідної додаткової угоди до договору, якщо інше не встановлено в самій додатковій угоді, договорі або чинному в Україні законодавстві.

Підстави для зміни або розірвання договору визначені статтею 651 Цивільного кодексу України і за загальним правилом, викладеним в частині 1 цієї статті, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Оцінка істотності порушення договору здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені законом.

Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. У такому випадку вина сторони, що припустилася порушення договору, (як суб`єктивний чинник) не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України.

Натомість, у межах справи № 916/1812/18 за позовом ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Консорціуму "Південна енергетична компанія" та Компанії "Перше Угорське Газово-Енергетичне Товариство з Обмеженою Відповідальністю", вже здійснювався розгляд спору про розірвання договору про спільну діяльність від 03.10.2007; повернення вкладу в спільну діяльність, а саме: майно високовольтної електричної мережі ПЛ-750 кВ. "Південноукраїнська АЕС - Ісакча" на дільниці від опори №451 до опори №1138 включно.

За результатами розгляду справи № 916/1812/18 постановою Верховного Суду від 16.11.2022 прийнято нове рішення, яким в задоволенні зустрічного позову Консорціуму «Південна енергетична компанія» до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», Компанії «Перше Угорське Газово-Енергетичне Товариство з Обмеженою Відповідальністю» про визнання недійсною з моменту укладення угоди від 31.10.2007 про зміну і доповнення до договору про спільну діяльність від 03.10.2007, укладену між Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго», Консорціумом «Південна енергетична компанія» та Компанією «Перше Угорське Газово-Енергетичне Товариство з Обмеженою Відповідальністю» - відмовлено. Рішення Господарського суду Одеської області від 25.05.2021 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 у справі № 916/1812/18 в частині відмови у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Консорціуму "Південна енергетична компанія" та Компанії "Перше Угорське Газово-Енергетичне Товариство з Обмеженою Відповідальністю" про розірвання договору про спільну діяльність від 03.10.2007 та повернення вкладу у спільну діяльність - залишено без змін.

При цьому, у постанові касаційного суду зазначено, що ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" також посилалося, як і у справі № 10-23/67-09-2173, на акт інвентаризації елементів ПЛ - 750 кВ "Південноукраїнська АЕС - Ісакча" від 30.06.2008 та на лист від 10.11.2008 за №03/01-1/6527, яким він запропонував Консорціуму та Компанії Компанії "Перше Угорське Газово-Енергетичне Товариство з Обмеженою Відповідальністю" розірвати договір, повернути вклад у спільну діяльність та відшкодувати завдані збитки.

Так, Верховний Суду в постанові від 16.11.2022 зауважив, що в обґрунтування позовних вимог у справі №916/1812/18, як і у справі №10-23/67-09-2173, ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" посилається на ті ж самі обставини та факти, яким судом у справі №10-23/67-09-2173 уже надано оцінку, встановлено необґрунтованість заявлених позовних вимог та прийнято рішення про відмову у задоволенні позову про розірвання договору.

Водночас, досліджуючи обґрунтованість наведених позивачем за зустрічним позовом у даній справі підстав для розірвання договору та стягнення збитків, суд ураховує, що позивачем за зустрічним позовом після завершення розгляду справи № 916/1812/18 наприкінці 2022 року та до моменту звернення позивача із первісним позовом у даній справі, не здійснювалися дії, направлені на розірвання Договору про спільну діяльність від 03.10.2007 року.

Так, матеріали справи не містять жодних інших нових доказів, що свідчили би про наявність наміру позивача за зустрічним позовом розірвати Договір про спільну діяльність від 03.10.2007 року.

Суд також зазначає, що неналежне виконання відповідачем за зустрічним позовом зобов`язань щодо узагальнення результатів спільної діяльності, не надсилання учасникам щоквартальних звітів щодо результатів її здійснення, не розподіл результатів спільної діяльності не є такими істотними порушенням Договору, не свідчать про завдання позивачу цим шкоди, що позбавляла би позивача того, на що він розраховував при укладенні такого договору.

Інші доводи учасників справи судом розглянуті, проте на результат вирішення спору не вплинули. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain).

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем обґрунтованості позовних вимог зустрічного позову, що зумовлює суд у задоволенні зустрічного позову відмовити в повному обсязі.

Щодо заяви відповідача за зустрічним позовом про пропуск строку позовної давності для вимоги щодо стягнення збитків, суд зазначає наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц.

З огляду на наведене, оскільки підстави для задоволення зустрічних позовних вимог відсутні, позовна давність до заявлених вимог не застосовується.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на позивача. Оскільки в задоволенні вимог зустрічного позову також відмовлено в повному обсязі, судовий збір покладається на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Південна енергетична будівельна компанія" відмовити повністю.

У задоволенні зустрічних позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено: 10.03.2026 року.

Суддя К.В. Полякова