ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2026 р. Справа№ 911/3080/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: Смиковський Є.А.;

від відповідача: Дяковський О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.11.2025 (повний текст підписано 13.11.2025)

за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮА Торгпром"

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

у справі № 911/3080/24 (суддя Черногуз А.Ф.)

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮА Торгпром"

про стягнення пені та штрафу за порушення строків поставки товару за договором поставки товару №150/ВОЗ-2024 від 04.06.2024,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог та заперечень щодо них.

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮА Торгпром" про стягнення пені та штрафу за порушення строків поставки товару.

Рішенням у справі №911/3080/24 позов задоволено повністю.

На примусове виконання рішення Господарського суду Київської області від 13.02.2025, яке набрало законної сили 07.08.2025, видано наказ.

Через систему "Електронний суд" 23.10.2025 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮА Торгпром" визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Заява обґрунтована тим, що відповідачем на виконання п.13.9. Договору №150/В03-2024 від 04.06.2024 (далі - Договір) сплачено забезпечувальний платіж в сумі 86190 грн, пунктом 13.11. договору визначено, що за порушення умов договору передбачених, зокрема, розділом 6 (прострочення поставки понад 30 календарних днів) договору, замовник не повертає забезпечення виконання умов договору, внесеного постачальником та залишає за собою право одержати задоволення своїх грошових вимог, передбачених умовами цього договору за рахунок грошових коштів, переданих постачальником у забезпечення виконання договору. Внесений відповідачем забезпечувальний платіж та добровільна сплата різниці заборгованості у розмірі 14701,40 грн, повністю компенсує розмір неустойки, нарахованої позивачем за неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, і додаткове стягнення з постачальника (відповідача) коштів суперечило б умовам договору.

Заперечуючи щодо задоволення заяви відповідача про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню позивач зазначив, що в пункті 13.11. договору сторони передбачили, що замовник у випадку порушення виконавцем умов договору, залишає за собою право задовольнити їх за рахунок наданого виконавцем забезпечення, тобто позивач має право вибору дій у даній ситуації або задовольнити вимоги за рахунок даного забезпечення або стягнути їх з порушника умов договору в судовому порядку. В даному випадку, позивач скористалась своїм правом і задовольнив вимоги щодо сплати неустойки шляхом звернення до суду з позовом про стягнення пені та штрафу, а не шляхом задоволення даних вимог за рахунок забезпечення виконання договору.

Короткий зміст судового рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.11.2025 у справі №911/3080/24 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮА Торгпром" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Визнано наказ Господарського суду Київської області від 15.10.2025 у справі №911/3080/24 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮА Торгпром" на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України 37009,40 грн пені та 63882,00 грн штрафу за договором №150/В03-2024 від 04.06.2024, а також 3028,00 грн витрат зі сплати судового збору, таким, що не підлягає виконанню.

Мотивуючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку що обов`язок відповідача за наказом у справі №911/3080/24 відсутній у зв`язку з його припиненням через утримання забезпечення та проведення заліку зустрічних однорідних вимог та сплатою в добровільному порядку різниці у розмірі 14701,40 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України 17.11.2025 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 04.11.2025 у справі №911/3080/24; судові витрати позивача зі сплати судового збору покласти на відповідача.

Мотивуючи апеляційну скаргу скаржник зазначає, що суд першої інстанції у своїй ухвалі не з`ясував всі обставини, що мають значення для справи, допустив невідповідність висновків, викладених в ухвалі, встановленим обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2025 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.11.2025 у справі №911/3080/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Кравчук Г.А. (суддя-доповідач), судді: Тарасенко К.В., Коробенко Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/3080/24.

Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.11.2025 у справі № 911/3080/24 до надходження до суду матеріалів справи.

03.12.2025 матеріали справи № 911/3080/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.11.2025 у справі № 911/3080/24, справу призначено до розгляду на 13.01.2026 о 13 год 15 хв, запропоновано сторонам вчинити певні процесуальні дії в установлені судом строки.

Розпорядженням Керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2026 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від від 13.01.2026 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.11.2025 у справі № 911/3080/24 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Михальської Ю.Б., Коробенка Г.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.01.2025 зазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.11.2025 у справі № 911/3080/24, розгляд справи призначено на 18.02.2026 о 10 год 00 хв.

Позиція інших учасників справи.

11.01.2026 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу суду першої інстанції від 04.11.2025 у справі № 911/3080/24без змін.

Явка представників сторін.

У судове засідання 18.02.2026 з`явився представники позивача та відповідача.

Представник позивача просив апеляційний господарський суд оскаржувану ухвалу скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви відповідача про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував, просив апеляційний господарський суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду у даній справі залишити без змін.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч. 2 ст. 328 ГПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, ст. 328 ГПК України містить вичерпний перелік підстав визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, зокрема якщо наказ видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як передбачено з ч. 1, ч. 3 ст. 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Судом встановлено, що відповідачем на виконання п.13.9. договору сплачено позивачу забезпечувальний платіж у розмірі 86190 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 28.05.2024 №1105.

У пункті 13.11. Договору сторони погодили, що за порушення умов договору передбачених розділом 2 (щодо якості та безпечності) або розділом 6 (прострочення поставки понад 30 календарних днів) договору, замовник не повертає забезпечення виконання умов договору, внесеного постачальник та залишає за собою право одержати задоволення своїх грошових вимог, передбачених умовами цього договору за рахунок грошових коштів, переданих постачальником у забезпечення виконання договору

Як зазначено вище, рішенням господарського суду від 13.02.2025 у справі №911/3080/24, залишеним без змін апеляційним господарським судом від 07.08.2025, позовні вимоги задоволено повністю, та стягнуто з відповідача на користь позивача 37009,40 грн пені, 63882 грн штрафу, загалом 100891,4 грн та судовий збір у розмірі 3028 грн.

Судовим рішенням встановлено, що постачальником було допущено прострочення поставки товару понад 30 календарних днів, що підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до пункту 13.11 Договору сторони узгодили, що у випадку такого порушення замовник має право не повертати забезпечення виконання умов договору та задовольнити свої грошові вимоги виключно за рахунок коштів, переданих постачальником як забезпечення виконання зобов`язань.

Виходячи з положень договору, авансовий платіж (забезпечення виконання) виконує функцію компенсації за порушення постачальником умов договору. Таким чином, додаткове стягнення з постачальника штрафних санкцій у вигляді неустойки понад утримане забезпечення суперечило б узгодженим сторонами умовам договору, оскільки призвело б до подвійної відповідальності за одне і те ж порушення, що є недопустимим.

Таким чином, сторони погодили виключний спосіб відшкодування штрафних санкцій - за рахунок утриманого забезпечувального платежу. З урахуванням приписів ст. 629 Цивільного кодексу України (далі- ЦК Укрїни) договір є обов`язковим для виконання сторонами, а тому саме ця домовленість має застосовуватися.

Суд бере до уваги, що 23.10.2025 відповідач направив позивачу заяву про залік однорідних вимог відповідно до статті 601 ЦК України. В результаті проведеного зарахування грошове зобов`язання відповідача перед позивачем припинилось на 86190 грн.

Також судом береться до уваги, що відповідачем під час розгляду заяви визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, було сплачено в добровільному порядку різницю суми у розмірі 14701,40 грн та судовий збір у розмірі 3028 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 22.10.2025 №135 на суму 14701,40 грн, №136 на суму 3028 грн.

За таких обставин обов`язок відповідача за наказом у справі №911/3080/24 відсутній.

Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що наказ господарського суду підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню на підставі ч. 2 ст. 328 ГПК України, а заява Товариства про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - задоволенню.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції керується висновками, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з огляду на викладене зазначає, що у даній постанові надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом апеляційної інстанції, інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції у вказаній справі та, відповідно, не впливають на вирішення спірних питань у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною 1 статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України передбачено, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За приписами частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить до висновку, що ухвала Господарського суду Київської області від 04.11.2025 у справі № 911/3080/24 є обґрунтованою, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, підстав для її скасування не вбачається, у зв`язку з чим підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відповідно без задоволення.

Судові витрати.

Витрати зі сплати судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, з огляду на висновок суду апеляційної інстанції у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.11.2025 у справі № 911/3080/24 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 04.11.2025 у справі № 911/3080/24 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/3080/24 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

У зв`язку з відпусткою судді Кравчука Г.А. з 23.02.2026 по 27.02.2026, повний текст постанови складено 02.03.2026.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

Ю.Б. Михальська