ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" березня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/700/26

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінов С.В., розглянувши заяву Заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси (вх. 2-378/26 від 27.02.2026) про забезпечення позову у справі № 916/700/26 за позовом Заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси (вул. Артура Савельєва, 6, м. Одеса, Одеський р-н, Одеська обл., 65062) в інтересах держави в особі Одеської міської ради (пл. Біржова, 1, м. Одеса, Одеський р-н, Одеська обл., 65026) до відповідача: Фізичної особи підприємця Мелікян Гоари Жораївни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

в с т а н о в и в:

Заступник керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси звернувся до Господарського суду Одеської області із позовною заявою в інтересах держави в особі Одеської міської ради до відповідача: Фізичної особи підприємця Мелікян Гоари Жораївни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) про:

- усунення перешкоди у користуванні територіальною громадою м. Одеси земельною ділянкою по вул. Маразліївській, 1/11 у м. Одесі площею 286,4 кв.м шляхом скасування реєстрації Декларації № ОД 96 про готовність до експлуатації об`єкта нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , площею 220,9 кв.м, яка зареєстрована Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради 01.03.2019 року;

- усунення перешкоди у користуванні територіальною громадою м. Одеси земельною ділянкою площею 286,4 кв.м по вул. Маразліївській, 1/11 у м. Одесі шляхом скасування державної реєстрації та припинення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності Мелікян Гоар Жораївни (код НОМЕР_1 ) на об`єкт нерухомого майна нежилу, окремо розташовану будівлю по вул. Маразліївській, 1/11 у м. Одесі, площею 220.9 кв.м.;

- усунення перешкоди у користуванні територіальною громадою м. Одеси земельною ділянкою площею 286,4 кв.м по вул. Маразліївській, 1/11 у м. Одесі шляхом зобов`язання Мелікян Гоар Жораївни (код НОМЕР_1 ) звільнити земельну ділянку площею 286,4 кв.м по вул. Маразліївській, 1/11 у м. Одесі, шляхом приведення за власний рахунок самочинно реконструйованого на ній об`єкту нерухомого майна нежилої, окремо розташованої будівлі по вул. Маразліївській, 1/11 у м. Одесі, площею 220.9 кв.м, у первісний стан відповідно до технічного паспорту від 08.11.2006 року.

Разом з позовною заявою, Заступником керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси було подано до господарського суду заяву (вх. 2-378/26 від 27.02.2026) про забезпечення позову в порядку ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/11 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01).

Крім того, заявник просить збезпечити позов по справі шляхом заборони відповідачу на час розгляду справи вчиняти дії щодо реконструкції, відчуження на користь будь-яких осіб б`єкту нерухомого майна - що розташований за адресою: м. Одеса, вул. аразліївська, 1/11 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01).

Також, заявник просить забезпечити позов по справі шляхом заборони будь-яким суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, іншим особам вчиняти будь-які дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкту нерухомого майна - що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/11 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01).

Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник посилається на те, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову в даному випадку зумовлена обґрунтованим припущенням, що з урахуванням предмета спору, невжиття таких заходів може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог прокурора, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів, адже можливість відповідача у будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною.

На виконання вимог п. 6 ч; 1 ст. 139 ГПК України заявник зазначив, що пропозиції щодо зустрічного забезпечення позову відсутні, оскільки достатніх підстав вважати, що заходами забезпечення позову відповідачу можуть бути спричинені збитки, немає.

Розглянувши заяву Заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси про забезпечення позову та дослідивши матеріали позову, господарський суд зазначає наступне.

Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову у судовому процесі.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу приписів ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому судових рішень і задоволених вимог позивача

Водночас забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Крім того, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Господарський суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 914/2072/20.

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Водночас, для встановлення наявність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та вжиття відповідних заходів має значення правильне визначення предмета спору.

Разом з цим, при дослідженні наявності або відсутності підстав для забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Суд зазначає, що виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Господарський суд повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання ухваленого рішення.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Згідно зі сталою практикою Верховного Суду законодавством покладено на заявника обов`язок обґрунтування підстав, які можуть утруднити чи унеможливити виконання судового рішення у разі задоволення позову або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача. Близька за змістом правова позиція визначена у постановах Верховного Суду від 08.07.2024 у справі № 916/143/24, від 04.10.2024 у справі № 913/289/24.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 04.12.2025 у справі №916/3385/25 зазначено, що вжиття заходів забезпечення позову передбачає доведення стороною обставин вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Також, Верховний Суд у постанові від 18.06.2025 у справі №918/73/25 зазначив про те, що наведений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22 підхід передбачає необхідність доказування наявності обґрунтованої необхідності у застосуванні заходів забезпечення позову шляхом подання доказів до суду щодо наявності фактичних обставин, з якими закон пов`язує застосування такого заходу забезпечення позову, обґрунтування позивачем відомих останньому обставин або тих обставин, про які він об`єктивно може дізнатися, які б свідчили про утруднення чи унеможливлення виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Суд зазначає, що заявлені прокурором заходи забезпечення позову відповідають процесуальним нормам, що регулюють спірні правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

При цьому, обрані прокурором заходи забезпечення позову не призведуть до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки майно фактично перебуває у його володінні, а обмежується лише можливість його реконструкції, перереєстрації, поділу, об`єднання, відчуження.

Згідно з ст. 140 ГПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Оскільки обрані прокурором види забезпечення позову не перешкоджають господарській діяльності відповідача, не впливають на матеріальний стан відповідача як власника майна, не призводять до понесення додаткових витрат внаслідок їх застосування та не призводять до збитків, пропозиції щодо зустрічного забезпечення відсутні.

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про задоволення заяви Заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси про забезпечення позову .

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Заступника керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси у справі № 916/700/26 задовольнити.

2. Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/11 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01).

3. Заборони Фізичній особі підприємцю Мелікян Гоарі Жораївні на час розгляду справи вчиняти дії щодо реконструкції, відчуження на користь будь-яких осіб об`єкту нерухомого майна - що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/11 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01).

4. Заборонити будь-яким суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам, іншим особам вчиняти будь-які дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкту нерухомого майна, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/11 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01)..

5. Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень та може бути пред`явлена до виконання в строк, встановлений Законом України Про виконавче провадження.

Стягувачем за даною ухвалою є: Приморської окружної прокуратури міста Одеси (вул. Артура Савельєва, 6, м. Одеса, Одеський р-н, Одеська обл., 65062, код ЄДРПОУ ).

Боржником за даною ухвалою є: Фізична особа підприємець Мелікян Гоар Жораївна ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ).

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її постановлення.

Ухвала набрала законної сили 02.03.2026 та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її постановлення.

Суддя Літвінов Сергій Володимирович