ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2026 р. Справа№ 910/4867/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Сибіги О.М.

Кравчука Г.А.

за участю секретаря судового засідання Сабалдаш О.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 04.03.2026

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 (повний текст рішення складено 21.01.2025)

у справі № 910/4867/24 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі 1) Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

2) Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн»

про визнання додаткових угод недійсними та стягнення 1 272 624,11 грн

В С Т А Н О В И В :

Керівник Дніпровської окружної прокуратури міста Києва звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "РТЕ Юкрейн", в якому просить суд:

- визнати недійсною додаткову угоду №2 від 22.11.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу №120 від 01.09.2023, укладеного між Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю "РТЕ Юкрейн";

- визнати недійсною додаткову угоду №3 від 27.11.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу №120 від 01.09.2023, укладеного між Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю "РТЕ Юкрейн";

- визнати недійсною додаткову угоду №4 від 15.12.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу №120 від 01.09.2023, укладеного між Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю "РТЕ Юкрейн";

- визнати недійсною додаткову угоду №5 від 25.12.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу №120 від 01.09.2023, укладеного між Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю "РТЕ Юкрейн";

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РТЕ Юкрейн" на користь Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 1272624,11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорювані додаткові угоди не відповідають вимогам ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", а відтак, є підстави для визнання зазначених правочинів недійсними та стягнення з відповідача надмірно сплачених бюджетних коштів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано недійсною додаткову угоду №2 від 22.11.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу №120 від 01.09.2023, укладеного між Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн».

Визнано недійсною додаткову угоду №3 від 27.11.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу №120 від 01.09.2023, укладеного між Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн».

Визнано недійсною додаткову угоду №4 від 15.12.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу №120 від 01.09.2023, укладеного між Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн».

Визнано недійсною додаткову угоду №5 від 25.12.2023 до договору про постачання електричної енергії споживачу №120 від 01.09.2023, укладеного між Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Товариством з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн».

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» на користь Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації безпідставно сплачені бюджетні кошти в сумі 1 272 624 грн 11 коп.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» на користь Київської міської прокуратури витрати по сплаті судового збору в розмірі 31 201 грн 36 коп.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» звернулося 10.02.2025 (згідно поштового трекера на конверті) до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просив суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/4867/24 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказав, що місцевий господарський суд, не повно та не об`єктивно з`ясував усі фактичні обставини справи, не дослідив і не надав правової оцінки наявним у матеріалах справи доказам, а тому, на думку скаржника, рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню.

В своїй апеляційній скарзі скаржник звертав увагу на постанову КМ України №1178 від 12.10.2022 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування», якою встановлено, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених цим Законом, визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз.

Зокрема скаржник вважає, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування діють особливі умови, на які послався законодавець безпосередньо в Закон України «Про публічні закупівлі» вносячи доповнення в перехідні положення, а саме пункт 3 прим 7.

Крім того, скаржник наголошував, що в пункті 5.5 Договору постачання, сторони передбачили, шо Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію відповідно до порядку визначення ціни за одиницю товару за Договором у розрахунковому періоді згідно з Комерційною пропозицією, яка є Додатком №2 до цього Договору. Проте, на думку скаржника, суд першої інстанції жодним чином не дав оцінку Додатку №2 «Комерційна пропозиція» до Договору постачання та порядку визначення ціни за одиницю товару, який Позивач 2 передбачив в Додатку №2 до Договору постачання при укладені Договору постачання.

Щодо невідповідності визначення судом дій сторін Договору постачання №120 від 01.09.2023 та підстав укладення додаткових угод, суд першої інстанції помилково зазначив, що Скаржником та Позивачем 2 переглядалась ціна електричної енергії зв`язку з коливанням вартості електричної енергії на ринку. Суд помилково застосував до правовідносин сторін пункт 2 частини 5 статті 41 ЗУ «Про публічні закупівлі», оскільки в документах створених спільно Скаржником та Позивачем 2, жодним чином не йдеться про зміну ціни в зв`язку з коливанням. Всі додаткові угоди та додатки до Договору поставки, укладені їх сторонами за добровільною згодою. Доказів застосування обману, насильства, збігу тяжких обставин, зловмисної згоди представників сторін матеріали справи не містять.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/4867/24 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Тищенко О.В. судді: Гончаров С.А., Сибіга О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/4867/24 залишено без руху, запропоновано апелянту усунути недоліки, надавши докази, що підтверджують сплату судового збору в сумі 37 542,44 грн.

04.03.2025 на виконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, з доказами доплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/4867/24 та призначено справу до розгляду на 01.04.2025.

18.03.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення відповідача, в яких останній навів судову практику щодо застосування постанови КМ України №1178 від 12.10.2022 «Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування».

18.03.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив прокурора на апеляційну скаргу відповідача, в якому прокурор заперечив проти доводів відповідача та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Зокрема, прокурор посилався на позицію Верховного Суду, висловлену в постановах від 07.12.2022 у справі №927/189/22, від 16.04.2019 у справі №915/46/18 та інших, що передбачена ч.5 ст.41 Закону "Про публічні закупівлі" можливість змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% має на мені запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника. Разом з тим, ця норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Тому документи щодо коливання ціни повинні підтверджувати, чому відповідне підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні запропонованій замовнику на тендері та / або чому виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним.

Прокурор також послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.01.2024 у справі №922/2321/22, де Суд заначив, що у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у статті 652 ЦК України та пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Однак, як наголосив прокурор, сторони порушили законодавчі приписи шляхом укладення додаткових угод №2-5 до Договору №120 від 01.09.2023, за якими перевищено гранично визначений процент збільшення ціни за одиницю товару від ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури.

Надані ж відповідачем роздруківки з сайту AT «Оператор ринку» як підстава внесення змін до договору поставки електроенергії не містять доказів наявності коливання на ринку щодо вартості електричної енергії y відсотковому співвідношенні до ринкової вартості на момент укладення договору поставки. Водночас на підтвердження факту коливання ціни на товар у документів має бути зазначено діючу ринкову ціну на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватись ціни на ринку, як у бік збільшення, так і в бік зменшення.

Також, 18.03.2025 до Північного апеляційного господарського суду засобами поштового зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №910/4867/24 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24.

24.03.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли пояснення позивача 1 з приводу відсутності електронного кабінету в системі «Електронний суд».

27.03.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/4867/24.

27.03.2025 через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» подано відповідь на відзив Дніпровської окружної прокуратури міста Києва.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2025 по справі оголошено перерву до 13.05.2025.

13.05.2025 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача, в якому останній повідомив про прийняття 09.04.2025 Великою Палатою Верховного Суду до розгляду справи №920/19/24, а тому просив розглянути клопотання про зупинення провадження у справі.

13.05.2025 розгляд справи №910/4867/24 не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці за сімейними обставинами та перебуванням судді Гончарова С.А. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2025 розгляд справи призначено на 18.06.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2025 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» про зупинення провадження у справі №910/4867/24, зупинено апеляційне провадження у справі №910/4867/24 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №920/19/24. Також зобов`язано сторони повідомити Північний апеляційний господарський суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі.

23.01.2026 до Північного апеляційного господарського суду від Дніпровської окружної прокуратури міста Києва надійшло клопотання про поновлення апеляційного провадження у справі, в якій прокурор зазначив, що Великою Палатою Верховного Суду було винесено постанову від 21.11.2025 у справі №920/19/24.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 27.01.2026 у справі №910/4867/24 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Кравчук Г.А., Сибіга О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 прийнято справу №910/4867/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "РТЕ Юкрейн" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Кравчук Г.А., Сибіга О.М. Поновлено апеляційне провадження у справі №910/4867/24 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "РТЕ Юкрейн" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024. Розгляд справи №910/4867/24 призначено на 04.03.2026.

В судове засідання 04.03.2026 з`явились прокурор та представник відповідача.

Представники позивачів в судове засідання не з`явились, про причини неявки до суду не повідомили. Про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, суд може розглянути справу за наявними в ній матеріалами, якщо представники сторін, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін та інших учасників справи у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась.

Крім того, судова колегія зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін чи інших учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. А тому, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників позивачів.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, зі змінами, внесеними Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ, Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022 №2738-ІХ, Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затвердженим Законом України від 07.02.2023 №2915-IX, Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 №3057-IX, Указом Президента України від 26.07.2023 №451/2023, затвердженим Законом України від 27.07.2023 №3275-IX, Указом Президента України від 06.11.2023 №734/2023, затвердженим Законом України від 08.11.2023 №3429-IX, Указом Президента України від 05.02.2024 №49/2024, затвердженим Законом України від 06.02.2024 №3564-ІХ, Указом Президента України від 06.05.2024 №271/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 08.05.2024 №3684-IX, Указом Президента України від 23.07.2024 №469/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №3891-IX, Указом Президента України від 28.10.2024 №740/2024 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №4024-IX, Указом Президента України від 14.01.2025 №26/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України №4220-IX від 15.01.2025, Указом Президента України від 15.04.2025 №235/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 16.04.2025 № 4356-IX, Указом Президента України від 14.07.2025 №478/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 15.07.2025 №4524-IX, Указом Президента України від 20.10.2025 №793/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 21.10.2025 №4643-IX, Указом Президента України від 12.01.2026 №40/2026 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 14.01.2026 №4757-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 03 лютого 2026 року строком на 90 діб, тобто до 04 травня 2026 року.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи у розумний строк, застосувавши ст. ст. 2, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України та ст.ст. 2, 11 ГПК України.

У відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно до ч.1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

10.08.2023 Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації на веб-порталі публічних закупівель "Рrоzоrrо" було розміщено оголошення про проведення відкритих торгів з особливостями UА-2023-08-10-004229-a про закупівлю товару - Лот 1 Електрична енергія (ДК 021:2015:09310000:5) з очікуваною вартістю на рівні 13645600,00 грн.

Тендерну пропозицію подав лише один учасник - Товариство з обмеженою відповідальністю "РТЕ Юкрейн", відповідач у справі.

18.08.2023 здійснено розкриття тендерних пропозицій та визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "РТЕ Юкрейн" переможцем із пропозицією 13494750,93 грн, а 22.08.2023 позивачем-2 підписано відповідний протокол (рішення) уповноваженої особи Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення переможця аукціону та намір укласти договір №08/571 та оприлюднено повідомлення про намір укласти договір.

01.09.2023 за результатами процедури проведення публічних торгів між Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, як споживачем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "РТЕ Юкрейн", як постачальником, було укладено договір №120 про постачання електричної енергії споживачу (Договір), згідно з п.2.1 якого постачальник зобов`язується постачати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб споживача, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цю електричну енергію в порядку та на умовах, передбачених цим Договором.

У п.2.5 Договору визначено обсяг закупівлі електричної енергії за цим Договором: 2512989 кВт*год.

Початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві-приєднанні, яка є додатком №1 до цього Договору, за умови виконання споживачем вимог, передбачених розділом VI ПРРЕЕ (п.3.1 Договору).

Згідно п.3.2 Договору постачання електричної енергії за Договором здійснюсться до 31 грудня 2023 року (включно).

Пунктом 3.4 Договору передбачено, що постачальник за цим Договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком № 2 до цього Договору, та умовами цього Договору.

Згідно п.3.5 Договору місце виконання цього Договору - м.Київ.

Відповідно до п.5.1 Договору споживач розраховується з постачальником за фактично поставлені обсяги електричної енергії протягом строку дії Договору.

Загальна сума Договору становить 13494750,93 грн, в т.ч. ПДВ - 20% 2249125,16 грн (п.5.2 Договору).

Пунктом 5.3 Договору визначено, що загальна сума Договору складається з місячних сум вартості електричної енергії за весь період постачання електричної енергії по Договору. Платіжні (бюджетні) зобов`язання виникають виключно в межах кошторисних призначень та за умови наявності фінансування споживача.

Згідно п.5.4 Договору ціна за одиницю товару за Договором (на момент укладення цього Договору) становить - 5,37 грн/кВт*год з урахуванням тарифу на послуги з передачі електричної енергії з ПДВ.

Відповідно до п.5.6 Договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію відповідно до порядку визначення ціни за одиницю товару за Договором у розрахунковому періоді, згідно з Комерційною пропозицією, яка є додатком №2 до цього Договору.

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п.5.6 Договору).

Оплата здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника із спеціальним режимом використання на підставі рахунку та/або акту приймання-передачі електричної енергії. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни (п.5.8 Договору).

У п.п.5.9, 5.10 Договору передбачено, що постачальником складається рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії та, не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, надається споживачу. Споживач до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі електричної енергії, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати у письмовій формі вмотивовану відмову від підписання. Розрахунок за спожиту електричну енергію здійснюється за фактично спожиту електричну енергію відповідно до комерційного обліку не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання і діє в частині постачання електричної енергії з дати, вказаної у заяві-приєднання до цього Договору (додаток №1) до 31.12.2023 (включно), а в частині взятих на себе фінансових зобов`язань сторонами - до їх повного виконання (п.13.1 Договору).

Згідно з п.п.13.6, 13.7 Договору умови цього Договору не можуть змінюватись протягом дії Договору, крім випадків, передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 1178 від 12.10.2022 та цим Договором. Зміни в цей Договір можуть бути внесені відповідно до норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України №1178 від 12.10.2022 та умов цього Договору. Пропозицію щодо внесення змін до Договору може зробити кожна із сторін Договору, шляхом повідомлення відповідно до вимог цього Договору. Пропозиція щодо внесення змін до Договору має містити обґрунтування необхідності внесення таких змін і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідь особи, якій адресована пропозиція щодо змін умов Договору, повинна бути повною і безумовною.

За змістом п.13.8 Договору визначено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема:

- зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника (підпункт 1);

- погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення. Зміна ціни за одиницю товару за Договором допускається за умови надання стороною, яка пропонує зміни, документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку в торговій зоні "ОЕС України". Підтвердженням факту коливання ціни електричної енергії на ринку є офіційні дані про середньозважену ціну електричної енергії на ринку "на добу на перед" (далі - РДН), які склалися у відповідному періоді в торговій зоні "ОЕС України" та оприлюднені на офіційному веб-сайті АТ "Оператор ринку" (https://www/oree.com.ua). У якості документального підтвердження даних, передбачених цим підпунктом, визначаються наступні документи:

- або завірені належним чином копії (роздруківки з веб-сайту) інформації щодо торгів на РДН за відповідний період, які оприлюднюються на АТ "Оператор ринку";

- або довідки Торгово-промислової палати України;

- або довідки регіональної Торгово-промислової палати;

- або довідки ДП "Держзовнішінформ";

- або довідки Українського органу державної статистики тощо.

Нова (змінена відповідно до пп.2 п.13.8 цього Договору) ціна за одиницю товару за Договором застосовується до відносин між сторонами з дати, зазначеної в повідомленні ініціативної сторони про зміну умов Договору (підпункт 2).

- зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку "на добу наперед", що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

У випадку зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, який застосовується в Договорі, нова (змінена відповідно до пп.7 п.13.8. цього Договору) ціна за одиницю товару за Договором розраховується наступним чином:

Цн = ((Ц*Кінф) + Тпер)* 1,2, з ПДВ

де,

Цн - нова (змінена) ціна за одиницю товару за Договором, грн/кВт*год, з ПДВ;

Ц - ціна електричної енергії на день укладення Договору (або на день застосування зміни умов в частині зміни ціни за одиницю товару в останній Додатковій угоді), що не включає вартість послуг постачальника, пов`язаних з постачанням електричної енергії, (без урахування регульованих тарифів, без ПДВ), грн/кВт*год;

Кінф - коефіцієнт інфляції за поточний місяць визначається у розрахунку до попереднього місяця (згідно індексу споживчих цін по регіонах у 2023 році (до відповідного місяця)), що опубліковано у встановленому порядку Державною службою статистики України на офіційному веб-сайті за адресою https://www.ukrstat.gov.ua/.

Для першого розрахунку коефіцієнту інфляції (у разі якщо перша зміна відбувається (або застосовується) у перший місяць постачання товару, в усіх інших випадках даний пункт не застосовується) Кінф - це коефіцієнт інфляції за поточний місяць у порівнянні з місяцем, що передує місяцю, в якому почалося постачання товару. Зазначена величина інфляції визначається відповідно до даних, опублікованих у встановленому порядку Державною службою статистики України;

Тпер - тариф на послуги з передачі електричної енергії, затверджений НКРЕКП у встановленому порядку, грн/кВт*год, без ПДВ;

1,2 - математичне вираження ставки податку на додану вартість (ПДВ - 20%).

У випадку зміни регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в Договорі, а саме: тарифу на послуги з передачі електричної енергії, тарифу на послуги з розподілу електричної енергії, тариф на здійснення операцій купівлі-продажу на ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку тощо, які встановлені НКРЕКП, і які враховані в структурі остаточної ціни електричної енергії, що постачається за Договором, зміна ціни за одиницю товару за Договором відбувається в наступному порядку.

Нова (змінена відповідно до пп.7 п.13.8. цього Договору) ціна за одиницю товару за Договором застосовується до відносин між сторонами з дня набрання чинності рішенням НКРЕКП про зміну відповідного регульованого тарифу, що застосовується в Договорі, але не раніше дня, наступного за днем його оприлюднення на офіційному веб-сайті НКРЕКП.

В такому разі підставою для зміни ціни за одиницю товару за Договором є набрання чинності рішенням НКРЕКП про зміну відповідного регульованого тарифу, що застосовується в Договорі, про що укладається відповідна Додаткова угода.

У випадку зміни середньозважених цін на електроенергію на ринку "на добу наперед", що застосовуються в Договорі, ціна за одиницю товару за Договором може визначатися в порядку, визначеному пунктом "Ціна за одиницю товару за Договором" комерційної пропозиції, що є додатком №2 до цього Договору.

У разі зміни ціни за одиницю товару за Договором, у зв`язку зі зміною встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміною курсу іноземної валюти, зміною біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку "на добу наперед", що застосовуються в договорі про закупівлю, загальна сума Договору, яка визначена пунктом 5.2 цього Договору, відповідним чином може змінюватися (збільшуватися або зменшуватися), відповідно до зміни ціни за одиницю товару за Договором (підпункт 7).

За умовами п.п.13.9 - 13.12 Договору сторона, яка ініціює зміну умов Договору, надсилає іншій стороні повідомлення в письмовій формі з пропозицією про зміну умов Договору. Сторона Договору, яка одержала повідомлення з пропозицією зміни умов Договору, протягом 5 робочих днів з дня звернення ініціативної сторони, повідомляє ініціативну сторону про результати її розгляду повідомленням в письмовій формі та завіреним печаткою і підписом уповноваженої особи шляхом надсилання рекомендованим листом на поштову адресу сторони, що вказана в розділі 14 "Реквізити Сторін". Сторони розуміють волантильність (постійну зміну) ціни на ринку та підтверджують, що погоджуються з порядком зміни ціни, передбаченим Договором. У випадку непогодження споживача з пропозицією зміни умов Договору, споживач надає свої заперечення у письмовій формі з підтвердженнями, які спростовують обставини коливання та/або інші підстави для зміни умов Договору, на які посилається постачальник. В такому випадку постачальник має право достроково припинити постачання електричної енергії споживачу, в порядку, визначеному цим Договором. Сторони погоджуються, що у випадку внесення змін до умов Договору, можуть застосовуватись положення частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України.

01.09.2023 споживачем було підписано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, що є додатком №1 до Договору.

У подальшому сторонами були укладені спірні додаткові угоди, якими було внесено зміни до додатку №3 до Договору "Вартість електричної енергії по Договору у розрахункових періодах у 2023 р.".

Так, відповідно до додатку №3 до Договору, в редакції додаткової угоди №2 від 22.11.2023, у розрахунковому періоді з 01.09.2023 по 30.09.2023 ціна за одиницю товару становить 6,1283976 грн/кВт*год.

Відповідно до додатку №3 до Договору, в редакції додаткової угоди №3 від 27.11.2023, у розрахунковому періоді з 01.10.2023 по 31.10.2023 ціна за одиницю товару становить 6,353617368 грн/кВт*год.

Відповідно до додатку №3 до Договору, в редакції додаткової угоди №4 від 15.12.2023, у розрахунковому періоді з 01.11.2023 по 30.11.2023 ціна за одиницю товару становить 6, грн/кВт*год.

Крім того, п.2 додаткової угоди №4 від 15.12.2023 сторони доповнили пункт додатку №2 до Договору "Ціна за одиницю товару за Договором" абзацом такого змісту: "Для визначення ціни за одиницю товару за Договором у грудні 2023 року (в усіх інших випадках дане положення не застосовується) Црдн - середньозважена ціна електричної енергії на РДН за перші 20 днів грудня 2023 року, грн/кВт*год, без ПДВ", а п.3 - зменшили коефіцієнт витрат постачальника на 7,933%. Таким чином, з 01.11.2023 коефіцієнт витрат постачальника становить 1,10367.

Відповідно до додатку №3 до Договору, в редакції додаткової угоди №5 від 25.12.2023, у розрахунковому періоді з 01.12.2023 по 31.12.2023 ціна за одиницю товару становить 6, грн/кВт*год.

Зі змісту вищенаведених додаткових угод вбачається, що їх укладено в порядку п.п 7 п.19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178, а підставою їх укладення були листи постачальника з інформацією з веб-сайту АТ "Оператор ринку" щодо коливання середньозважених цін на електричну енергію на РДН у відповідні місяці.

За результатами виконання умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю "РТЕ Юкрейн" поставило, а Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації отримало електричну енергію:

- у вересні 2023 року згідно з актом №РТЕ від 23.11.2023 приймання-передавання електричної енергії 237731 кВт*год на суму 1456910,09 грн;

- у жовтні 2023 року згідно з актом №РТЕ від 28.11.2023 приймання-передавання електричної енергії 306962 кВт*год на суму 1950319,09 грн;

- у листопаді 2023 року згідно з актом №РТЕ від 20.12.2023 приймання-передавання електричної енергії 453320 кВт*год на суму 2880217,46 грн з актом коригування від 18.12.2023 на суму - 141532,96 грн;

- у грудні 2023 року згідно з актом №РТЕ від 22.12.2023 приймання-передавання електричної енергії 372526 кВт*год на суму 2366882,74 грн.

Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації оплатило вартість отриманої електричної енергії на загальну суму 8512796,42 грн, що підтверджується наявними в справі копіями платіжних інструкцій.

Листом №50-1306Вих-24 від 20.02.2024 керівник Дніпровської окружної прокуратури міста Києва звернувся до Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави, у якому просив надати копії документів, що стали підставою для укладення оспорюваних додаткових угод, а також інших документів щодо виконання сторонами Договору та вжитих заходів щодо стягнення безпідставно надмірно сплачених коштів.

У відповідь Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації листом №103/45-507 від 26.02.2024 надало копії запитуваних документів та повідомило про те, що з набранням чинності Особливостями здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 (далі - Особливості), не має обмеження відсотка коливання ціни та частоти зміни умов договору про закупівлю.

Листом №50-2726Вих-24 від 04.04.2024 керівник Дніпровської окружної прокуратури міста Києва звернувся до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави, у якому просив надати відомості щодо джерел фінансування Договору та інформацію про вжиті заходи реагування щодо усунення порушень Закону України "Про публічні закупівлі".

На виконання доручення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Управлінням освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації листом №103/45-974 від 11.04.2024 надано відповідь про те, що спірні додаткові угоди були укладені відповідно до умов Договору, без порушення вимог Особливостей та Закону України "Про публічні закупівлі", а отже факт безпідставного збільшення вартості електричної енергії відсутній.

Листами №50-3055Вих-24, №50-3056Вих-24 від 16.04.2024 керівник Дніпровської окружної прокуратури міста Києва звернувся до Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації із повідомленням про те, що під час опрацювання даних, оприлюднених в електронній системі закупівель, було встановлення порушення п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" під час виконання Договору, у зв`язку з чим він має намір звернутися до суду в інтересах держави в особі вказаних осіб до Товариства з обмеженою відповідальністю "РТЕ Юкрейн" з позовом про визнання недійсними додаткових угод №2 від 22.11.2023, №3 від 27.11.2023, №4 від 15.12.2023, №5 від 25.12.2023 до Договору та стягнення 1272624,11 грн безпідставно сплачених коштів.

Спір у справі виник внаслідок того, що за твердженнями прокурора, додаткові угоди до Договору були укладені його сторонами з порушенням п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки вартість за одиницю товару збільшилась на понад 10%, а документи, що були підставою для укладення цих угод не містять інформації про коливання ціни на товар, що є необхідною умовою для зміни ціни за одиницю товару, а лише засвідчують середній рівень цін на певну дату.

Частиною 2 ст.19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частин 3, 4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Частиною 1 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст.23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду у постановах від 15.10.2019 у справі №903/129/18 та від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Дніпровською окружною прокуратурою міста Києва було скеровано на адреси Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, відповідні листи, де проінформовано позивачів про наявність порушень при підписанні додаткових угод до Договору та, серед іншого, витребувано інформацію про вжиті заходи щодо стягнення надмірно сплачених бюджетних коштів внаслідок укладення додаткових угод до Договору. На виконання доручення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації повідомило про відсутність порушень Закону України "Про публічні закупівлі" при укладенні додаткових угод до Договору та заперечило факт безпідставного збільшення вартості електричної енергії.

Прокурор, у свою чергу, повідомив позивачів про звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації та Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації щодо визнання недійсними додаткових угод №2 від 22.11.2023, №3 від 27.11.2023, №4 від 15.12.2023, №5 від 25.12.2023 до Договору та стягнення безпідставно сплачених коштів.

Як зазначив прокурор, проведення процедури закупівлі та укладення додаткових угод до Договору всупереч вимогам чинного законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання вимог законодавства у цій сфері суспільних відносин становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функції прокурора.

Підставою для звернення до суду з даним позовом визначено те, що позивачі, як уповноважені органи у спірних правовідносинах, будучи обізнаними про наявність порушення під час проведення процедури закупівлі та неефективне витрачання бюджетних коштів, неналежно здійснюють надані їм законодавством України повноваження і протягом тривалого часу не вживають заходів щодо визнання недійсними оспорюваних додаткових угод до Договору та повернення безпідставно сплачених позивачем-2 коштів.

За таких підстав, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що прокурором дотримано визначений ст.23 Закону України "Про прокуратуру" порядок звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

Згідно ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (абз.1 ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені у ст.203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх і непрацездатних дітей.

Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Тобто, для того щоб визнати той чи інший правочин недійсним, позивач має довести, що такий правочин, саме в момент його укладання, зокрема, суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 01.09.2023 Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації за результатами проведеної процедури закупівлі відповідно до вимог Закону України "Про публічні закупівлі" уклало з переможцем торгів - Товариством з обмеженою відповідальністю "РТЕ Юкрейн", яке було єдиним учасником тендеру, Договір, у якому сторони обумовили усі істотні умови, зокрема предмет, ціну та строк його дії.

У розділі 13 Договору сторони передбачили випадки, за яких істотні умови Договору можуть бути змінені, і порядок внесення таких змін.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, зокрема відповідно до умов договору.

Частиною 1 ст.525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" дає можливість змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% та має на меті запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника. Разом з тим, ця норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Документи щодо коливання ціни повинні підтверджувати, чому відповідне підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні запропонованій замовнику на тендері та/або чому виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним (подібна за змістом позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №915/346/18, від 12.02.2020 у справі №913/166/19, від 21.03.2019 у справі №912/898/18, від 25.06.2019 у справі №913/308/18, від 12.09.2019 у справі №915/1868/18).

При цьому, обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №927/4058/21, від 22.06.2022 у справі №917/1062/21, від 07.12.2022 у справі №927/189/22.

У постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 Великої Палати Верховного Суду висвітлено питання допустимості збільшення сторонами договору ціни товару більш ніж на 10% від початково встановленої ціни згідно з п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі".

У цій постанові Велика Палата Верховного Суду відзначила, що із системного тлумачення наведених норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі" слідує, що ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.

Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку ст.652 Цивільного кодексу України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст.652 Цивільного кодексу України та п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

В іншому випадку не досягається мета Закону України "Про публічні закупівлі", яка полягає в забезпеченні ефективного та прозорого здійснення закупівель, створенні конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку.

Системний аналіз положень ст.ст.651, 652 Цивільного кодексу України та положень п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", з урахуванням вищенаведених висновків щодо застосування цієї норми права, дає підстави для висновку, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (подібний висновок наведений у постановах Верховного Суду від 09.06.2022 у справі №927/636/21 та від 07.12.2022 у справі №927/189/22).

Колегія суддів враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24, до розгляду якої зупинялось апеляційне провадження у цій справі. Велика Палата Верховного Суду зазначила щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 1530-ІХ) наступне:

« 132. Законом № 1530-ІХ внесено зміни до Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ) та викладено пункт 2 частини п`ятої статті 41 цього Закону в такій редакції: "Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії".

133. Внесеними Законом № 1530-IX змінами у першому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII слова "підписання договору про закупівлю" замінені словами "підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару", а друге речення після слів "дизельного пального" доповнено словом "природного". Ці зміни полягали, зокрема, у корегуванні обмеження щодо мінімального 90-денного строку змін до ціни за одиницю товару після підписання договору про закупівлю. Водночас порогове значення у 10 % залишилося незмінним і застосовується й надалі.

134. Так, на відміну від норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIIIу редакції Закону № 114-ІХ, який урегульовував можливість збільшення ціни за одиницю товару не частіше ніж один раз на 90 днів лише з моменту підписання договору про закупівлю, положеннями цього пункту в редакції Закону № 1530-IX визначено, що строк зміни умов договору може відраховуватись як з моменту підписання договору, так і з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Тобто редакцією цієї норми законодавець передбачив лише можливість внесення зміни до ціни договору неодноразово: вперше - один раз у перші 90 днів з дня підписання договору; другий і подальші рази - один раз на 90 днів, які починаються з моменту останньої зміни ціни.

135. Додатково на підтвердження зазначеного свідчить зміст пояснювальної записки до проекту Закону № 1530-IX, згідно з якою метою його прийняття було завершити реформу органу оскарження у сфері публічних закупівель, що відповідно дозволяє стверджувати, що подібні зміни вочевидь не були спрямовані на те, щоб дозволити учасникам публічних закупівель (виконавцям) після підписання договору збільшувати ціну за одиницю товару більше ніж на 10 % від ціни товару, погодженої сторонами в договорі про закупівлю.

136. Іншими словами, зміни та доповнення до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, внесені Законом № 1530-IX, стосуються лише встановлення альтернативного варіанта визначення моменту початку обчислення строку для зміни ціни за одиницю товару - 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або 90 днів з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару.

137. Проте пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIIIяк у редакції, викладеній Законом №114-ІХ, так і в редакції, викладеній Законом № 1530-ХІ, однаково передбачено, що такі обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовуються у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

138. Водночас положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII у редакції Закону № 1530-ХІ не містять змін щодо максимально можливого збільшення розміру ціни за одиницю товару, погодженої сторонами договору закупівлі, визначеної попередньою редакцією цієї норми на рівні не більше 10%. У будь-якому випадку загальний розмір збільшення ціни не може перевищувати 10% ціни, встановленої в договорі закупівлі.

139. Філологічне тлумачення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII свідчить, що зміна істотних умов договору про закупівлю після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі допускається лише у випадках, прямо передбачених цією нормою. Одним із цих випадків є збільшення ціни товару, але за умови, що таке збільшення не може перевищувати нормативно визначеного відсоткового значення суми, встановленої в договорі про закупівлю, яке у пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII унормовано на рівні не більше 10%.

140. До того ж визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10% значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю».

Як встановлено судом, предметом Договору було постачання електричної енергії в обсязі 2512989 кВт/год за ціною 5,37 грн за 1 кВт/год з ПДВ.

22.11.2023 сторони підписали додаткову угоду №2, якою змінили вартість електричної енергії, яка вже була продана позивачу-2 та спожита ним у вересні 2023 року.

Ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається відповідно до ч.3 ст.632 Цивільного кодексу України.

За умовами вищенаведеної додаткової угоди збільшення ціни за одиницю електричної енергії склало з 5,37 грн за 1 кВт/год з ПДВ до 6,1283976 грн за 1 кВт/год з ПДВ, що становить 14,1% від початкової ціни товару, визначеної сторонами при укладенні договору про закупівлю.

У подальшому сторонами було підписано додаткову угоду №3 від 27.11.2023, якою було змінено ціну електричної енергії в бік збільшення до 6,353617368 грн за 1 кВт/год з ПДВ, та додаткові угоди №4 від 15.12.2023, №5 від 25.12.2023, якими ціну електричної енергії зменшено, відповідно, до 6, грн та 6, грн за 1 кВт/год з ПДВ.

Водночас, як було зазначено вище, відповідно до п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10% від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору.

В той же час, з 19.10.2022 на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, замовники, що зобов`язані здійснювати публічні закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до Закону, проводять закупівлі відповідно до Закону з урахуванням особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 №1178 (далі - Особливості), яка прийнята Урядом на виконання пункту 3-7 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі".

Підпунктом 7 п.19 Особливостей передбачено випадок внесення змін до істотних умов у разі зміни зокрема середньозважених цін на електроенергію на ринку "на добу наперед", що застосовується в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

Підпунктом 2 п.19 Особливостей передбачено внесення змін у разі погодження зміни ціни такого товару на ринку, що відбулась з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню цині такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна привести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.

На думку відповідача, відповідні норми свідчать, що зміна ціни у разі коливання ціни товару на ринку могла у період дії пункту 3-7 розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі" відбуватися не обмежуючись періодичністю та відсотковою межею, пропорційно до такого коливання, яке фактично відбувається і є документально підтвердженим.

Проте, суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з такими доводами з огляду на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 28.08.2024 у справі №918/694/23, за яким підпункт 2, підпункт 7 п.19 Особливостей не свідчить про зміну законодавства у відповідній категорії спору, оскільки: 1) постанова Кабінету Міністрів України є підзаконним нормативно-правовим актом; 2) їх зміст лише деталізує випадки для можливості зміни сторонами правочину ціни договору в порядку п.2 ч.5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі", та вони не встановлюють іншого алгоритму розрахунку процентного співвідношення ціноутворення передбаченого даною нормою.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 06.02.2025 у справі № 916/747/24 зазначав, що «Постанова Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 № 1178 не передбачає внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі», а лише встановлює певні особливості щодо процедури здійснення публічних закупівель під час дії воєнного стану (постанови Верховного Суду від 18.06.2024 у справі № 922/2595/23, від 01.10.2024 у справі №918/779/23).

Додатково, колегія суддів звертає увагу на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24, що норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII визначають правила внесення змін до договору про закупівлю без проведення нової процедури закупівлі, зокрема, надаючи можливість внесення цих змін у разі збільшення ціни товару, однак за умови, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору не повинне перевищувати нормативно визначеного граничного (порогового) відсоткового значення суми, визначеної в договорі про закупівлю, а не застосовуватися щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Такі послідовні зміни не повинні спрямовуватися на ухиляння від виконання положень цієї норми Закону № 922-VIII. Інший підхід до розуміння положень пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, який передбачає щоразу з кожним внесення змін можливість збільшення ціни договору до 10 %, тобто можливість необмеженого збільшення ціни (понад 10 % ціни договору закупівлі) при незмінному загальному розмірі суми закупівлі, може призвести до нівелювання мети законодавчого регулювання процедур закупівлі, адже відкриває шлях до маніпулювання учасниками загальною вартістю пропозицій, внаслідок чого відкривається можливість під час процедури усунути конкурентів, запропонувавши найнижчу ціну, та після укладення договору підвищити ціну до рівня економічно обґрунтованої.

Укладення додаткових угод до договору про закупівлю щодо зміни ціни на товар із урахуванням подібного підходу спотворюватиме результати торгів та зводитиме нанівець економію, яку було отримано під час підписання договору, та, як наслідок, робитиме результат закупівлі невизначеним й зумовлюватиме неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та статтею 5 Закону №922-VIII.

Окрім того, збільшення ціни може призвести до того, що кількість товарів настільки зменшиться, що виконання договору закупівлі в такому обсязі не відповідатиме господарській меті укладення замовником договору закупівлі.

До того ж застосування підходу, який передбачає можливість збільшувати ціну за одиницю товару більше ніж на 10 % пропорційно збільшенню ціни товару на ринку, у разі коливання ціни цього товару, спотворюватиме принцип добросовісної конкуренції серед учасників.

Отже, з урахуванням наведеного вище аналізу нормативного припису пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, беручи до уваги усталену та послідовну судову практику, зміна тлумачення зазначеної норми та запровадження протилежного підходу щодо можливості неодноразового збільшення ціни товару на 10 % при кожному внесенні змін до договору про закупівлю більше нагадує власне зміну цієї норми та, як наслідок, порушуватиме принцип правової визначеності.

Тому, суд першої інстанції вірно зазначив, що додаткові угоди № 2 від 22.11.2023, №3 від 27.11.2023, №4 від 15.12.2023, №5 від 25.12.2023 до Договору суперечать наведеним вище нормам Цивільного кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі", та підлягають визнанню недійсними, безвідносно коливання ціни товару на ринку та належності доказів такого коливання, оскільки перевищують імперативно визначену граничну межу можливого збільшення ціни за одиницю товару.

Колегія суддів не приймає доводи відповідача, що сторонами визначено в договорі, що Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію відповідно до порядку визначення ціни за одиницю товару за Договором у розрахунковому періоді згідно з Комерційною пропозицією, яка є Додатком №2 до цього Договору, оскільки предметом спору є укладення додаткових угод, якими змінено ціну товару.

Також колегія суддів наголошує, що кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених у ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо. Сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору.

Оскільки зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за сукупності умов, в тому числі, збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником), то при зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Як коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.

Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Законом України «Про публічні закупівлі» не передбачено форму / вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2025 року у справі № 916/747/24). Спеціальним законодавством у сфері публічних закупівель також не визначено певний орган чи особу, яку законодавець наділив би повноваженнями надавати інформацію на підтвердження коливання ціни товару на ринку.

Проте, під час визначення щодо доказів на підтвердження коливання ціни товару на ринку слід виходити як з аналізу норм чинного законодавства щодо повноважень та функцій суб`єктів надання такої інформації (наприклад, до цих суб`єктів можна віднести, Державну службу статистики України, на яку постановою КМУ від 10 вересня 2014 року № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; державне підприємство "Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків", яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові / товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; ТПП України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації, тощо), так і положень щодо доказів, які закріплені у главі 5 розділу І ГПК України.

Таким чином, з-поміж іншого, довідки, експертні висновки ТПП України, тощо можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку. Втім судам у порядку статті 86 ГПК України слід їх досліджувати та оцінювати за критеріями належності, допустимості, достовірності, вірогідності з точку зору саме факту коливання ціни на товар (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2023 року у справі № 926/3244/22).

Водночас наявні в матеріалах справи документи не містять відомостей щодо динаміки ціни на електричну енергію, пропорційності їх зростання, у них відсутній аналіз вартості ціни електричної енергії на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами чи будь-які інші дані, які б підтверджували коливання ціни електричної енергії на ринку, у зв`язку із чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII.

Відповідно до ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п.1 ч.3 ст.1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Оскільки додаткові угоди №2 від 22.11.2023, №3 від 27.11.2023, №4 від 15.12.2023, №5 від 25.12.2023 до договору є недійсними та не породжують правових наслідків, ціна за одиницю електричної енергії, що має застосовуватися при взаєморозрахунках між сторонами за Договором, складає 5,37 грн за 1 кВт/год з урахуванням тарифу на послуги з передачі електричної енергії та з ПДВ.

За результатами виконання умов Договору Товариство з обмеженою відповідальністю "РТЕ Юкрейн" поставило, а Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації отримало 1348263 кВт*год електричної енергії.

Отже, вартість поставленої відповідачем електричної енергії становить 7 240 172,31 грн.

Однак Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації за вказаний обсяг спожитої електричної енергії сплатило відповідачу 8 512 796,42 грн.

Таким чином, грошові кошти в сумі 1 272 624,11 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, а тому відповідач в силу приписів ст.ст.216, 1212 Цивільного кодексу України зобов`язаний повернути їх потерпілій стороні, якою у даному випадку є держава, на захист інтересів якої прокурором подано позов.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що позовні вимоги прокуратури є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо інших аргументів скаржника колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність оскаржуваного судового рішення не впливають, зводяться до незгоди зі встановленими судом обставинами та до переоцінки доказів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі № 910/4867/24 слід відмовити, а оскаржуване рішення - залишити без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РТЕ Юкрейн» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі № 910/4867/24 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2024 у справі №910/4867/24 залишити без змін.

3. Судові витрати (судовий збір) за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

4. Матеріали справи №910/4867/24 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано13.03.2026.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді О.М. Сибіга

Г.А. Кравчук