номер провадження справи 19/24/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.02.2026 Справа № 908/2296/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Давиденко І.В. за участю секретаря судового засідання Лисенко К.Д., розглянувши матеріали скарги Першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької обласної на рішення державного виконавця постанову про закінчення виконавчого провадження від 04.02.2026 (вих. №57-101-678вих-26 від 16.02.2026) у справі № 908/2296/23

За позовом Заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, 118а) в інтересах держави, в особі органу уповноваженого державою, здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код юридичної особи 04053915)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Агатіс-Юніон (69121, м. Запоріжжя, вул. Товариська, буд. 58, кв. 44, ідентифікаційний код юридичної особи 32341221)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державна інспекція архітектури та містобудування України (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26, ідентифікаційний код юридичної особи 44245840)

про скасування реєстрації декларації про готовність до експлуатації об`єкта, державної реєстрації права власності та знесення самочинно збудованого нерухомого майна

орган виконання, дії якого оскаржуються: Центральний відділ державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, головний державний виконавець відділу - Гостіщева Тетяна Миколаївна (вул.Брюлова, буд. 5, м.Запоріжжя, 69068, ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

представники сторін

прокурор Жукова І.О., посвідчення № 075788 від 01.03.2023,

від позивача: не з`явився

від відповідача : Штабовенко Д.В., ордер АР № 1139726 від 11.09.2023,

від Центрального ВДВС у місті Запоріжжі не з`явився

ВСТАНОВИВ:

17.02.2026 через підсистему Електронний суд до Господарського суду Запорізької області від Першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької обласної надійшла скарга, в якій скаржник просить:

1. Витребувати від Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України для огляду матеріали виконавчого провадження 77153282 з подальшим долученням копій до матеріалів судової справи;

2. Визнати незаконною постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гостіщевої Т.М. про закінчення виконавчого провадження від 04.02.2026 № 77153282 та скасувати її.

В обґрунтування скарги зазначено, що головним державним виконавцем Центрального ВДВС у місті Запоріжжі ПМРУМЮ Гостіщевою Т.М. не вчинено належних дій по виконанню рішення Господарського суду Запорізької області за наказом суду від 21.01.2025, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 04.02.2026. Постанова мотивована тим, що виконання рішення суду не можливе без участі боржника, тому державним виконавцем на підставі абз.3 ч.3 ст. 63, п.11 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження.

Скаржник вважає постанову незаконною з підстав невідповідності її нормам Закону України «Про виконавче провадження» та невідповідності фактичним обставинам виконавчого провадження та обставинам справи.

Посилання державного виконавця у постанові від 04.02.2026 на те, що вона не може виявити об`єкт, який підлягає знесенню у виконавчому провадженню № 77153282 не відповідає дійсності.

Прокурор також вказує, що не погоджується з доводами державного виконавця про те, що для знесення спірної будівлі мийки необхідно отримання дозвільної документації, залучення спеціальної техніки, а також убезпечення громадян та споруд від можливої небезпеки під час проведення таких робіт. Наведене питання, як вказує прокурор, вже досліджувалось під час оскарження штрафів, винесених державним виконавцем. Зокрема, в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 16.10.2025 у справі № 280/5325/25 зазначено, що боржником -ТОВ «Агатіс-Юніон» фактично не вжито заходів, спрямованих на реальне виконання рішення суду у виконавчому провадженні № 77153282, а вжиті ним заходи, зокрема, щодо отримання дозвільних документів, містобудівних умов, стосуються будівництва нового об`єкту нерухомості: культурно- розважального комплексу та магазину з продажу автотоварів. При цьому, будівля автомийки літ. А загальною площею 173,2 кв.м., яка находиться в м. Запоріжжі по вул. Чарівна, 107-113 не є частиною вказаного будівництва.

З посиланням на висновки, викладені у постанові КГС ВС від 25 вересня 2020 року у справі № 924/315/17, прокурор зазначив, що коли за судовим рішенням саме боржник зобов`язаний вчинити певні дії, то це не означає, що у разі невиконання ним цього рішення воно не може бути виконано без його участі відповідно до абзацу другого частини третьої статті 63 Закону. Хоч судове рішення і зобов`язує саме боржника вчинити певні дії, однак, воно не є нерозривно пов`язаним з особою боржника та не унеможливлює таке виконання без його участі шляхом вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання цього рішення з огляду на встановлені судами обставини його невиконання у добровільному порядку самим боржником.

Скаржник стверджує, що вчинення дій/, визначених ст. 63 Закону, як то, накладення штрафів і направлення подання (повідомлення) правоохоронним органам про притягнення боржника до кримінальної відповідальності самі собою не є достатніми заходами з виконання судового рішення. Звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не означає, що виконавець вжив усіх можливих заходів для виконання рішення суду, а свідчить лише про вжиття ним передбачених законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду. Схожі висновки викладені у постановах КЦС ВС від 22.06.2022 у справі № 607/2547/20 та КАС у складі Верховного Суду від 18.06.2019 у справі № 826/14580/16. Водночас, здійснюючи примусове виконання судових рішень немайнового характеру, за якими боржники зобов`язані вчинити певні дії, державний виконавець має право здійснювати інші заходи примусового характеру, оскільки не вийде за межі наданих йому повноважень та не буде діяти не у спосіб, встановлений Законом, оскільки сам факт неможливості виконати рішення суду боржником не є підставою закінчення виконавчого провадження.

На думку скаржника, внаслідок винесення 04.02.2026 оскаржуваної постанови головним державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Запоріжжі Гостіщевою Т.М. про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» унеможливлюється повторне пред`явлення цього виконавчого документу до виконання та фактичне виконання рішення суду. Дана постанова, якою закінчено виконавче провадження № 77153282, перешкоджає реалізувати право на примусове виконання остаточного судового рішення. Зазначене нівелює положенням діючого законодавства.

Прокурор зауважує, що рішення Господарського суду Запорізької області від 13.12.2023 у справі № 908/2296/23 в частині зобов`язання ТОВ «Агатіс-Юніон» знести самочинно збудований об`єкт нерухомого майна - будівлю автомийки літ. А загальною площею 173,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), що знаходиться на вул. Чарівна, 107-113 в місті Запоріжжя, виходячи зі своєї сутності є таким, що може бути виконано державним виконавцем без участі боржника, а саме, шляхом вжиття заходів примусового виконання рішень, передбачених ст. 10 Закону.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.02.2026 скаргу передано на розгляд судді Давиденко І.В.

Ухвалою суду від 19.02.2026 скаргу першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області на рішення постанову головного державного виконавця Центрального ВДВС у м.Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гостіщевої Т.М. прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.02.2026 о 14-00 год.

24.02.2026 від ТОВ Агатіс-Юніон через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на скаргу.

Відповідач вважає скаргу необґрунтованою. На думку ТОВ «Агатіс-Юніон» виконавець правомірно застосував абз. 3 ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», ухваливши постанову про закінчення провадження саме тому, що зобов`язання боржника є незамінним.

В обґрунтування заперечень відповідач вказує наступне. Критерій незамінності через призму ст. 528 ЦК України. Відповідно до ст. 528 ЦК України зобов`язання є особистим (незамінним), коли обов`язок боржника виконати його особисто випливає з умов договору, вимог закону або суті зобов`язання. Саме третій критерій суть зобов`язання є вирішальним у цій справі. Знесення будівлі, підключеної до централізованих інженерних мереж (газ, електрика, водопостачання, каналізація), за своєю суттю передбачає виконання ланцюга послідовних дій, кожна з яких нормативно закріплена виключно за власником (боржником): 1) звернення до операторів мереж із заявою про відключення від газорозподільної системи, електричних мереж, водопостачання, каналізації це право виключно сторони договору (власника); 2) набуття статусу замовника робіт відповідно до ст. 1 п. 4 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» можливе лише для особи, яка має будівлю у власності чи управлінні; 3) отримання МУО потребує подання копії документа про право власності (ст. 29 ч. 3 ЗУ); 4) отримання технічних умов від операторів мереж здійснюється за зверненням замовника (ст. 30 ЗУ); 5) подання повідомлення про початок підготовчих робіт здійснюється замовником (ст. 34 ч. 1 ЗУ, п. 4 Постанови КМУ № 466).

Відповідач стверджує, що жоден з цих кроків не може бути виконаний державним виконавцем, оскільки він не є власником будівлі, не є стороною договорів з операторами мереж та не може набути статусу замовника будівництва. Делегування функцій замовника можливе лише на підставі договору доручення (ст. 1 п. 4 ЗУ), який передбачає добровільне волевиявлення довірителя (боржника).

На думку відповідача, виконавець не має можливості самостійно виконати знесення будівлі авто мийки , щонайменше через необхідність самостійного отримання цих самих дозволів, а також використання техніки для проведення знесення. При цьому, Запорізька міська рада повідомила виконавця, що в бюджеті Запорізької територіальної громади на 2025, 2026 роки не передбачені видатки на авансування витрат виконавчого провадження. Оскільки стягувачем не було профінансовано витрати виконавчого провадження щодо виконання рішення, то підстав вважати, що у виконавця була можливість виконати це рішення, як про це стверджує прокурор, без участі боржника немає.

Також ТОВ «Агатіс-Юніон» стверджує, що не ухиляється від виконання рішення суду, проте знесення автомийки без попереднього погодження перенесення та відключення газових, водних, електричних та інших комунікацій призведе лише до техногенної аварії та можливої загибелі людей, а отже, отримання погоджень та проектної документації є саме належним способом виконання судового рішення. Оскільки знесення будівлі (споруди) передбачає дотримання усіх передбачених чинним законодавством України норм та отримання дозвільних документів у сфері будівництва, ТОВ «Агатіс-Юніон» зазначає, що подало повний пакет документів до Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради для отримання Містобудівних умов та обмежень (МУО).

ТОВ «Агатіс-Юніон» зазначає, що 09.06.2025р. було надано МУО (реєстраційний номер ЄДЕССБ MU 01:1135-9394-8700-8578), затверджені наказом Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 09.06.2025 за №110р. Одночасно в п. 5 зазначених МУО Департаментом наведено ряд додаткових вимог, які призвели до зміни техніко-економічних показників та об`ємно-планувальних рішень. Зокрема, у п. 5 МУО зазначено: виконати демонтаж будівлі автомийки та інженерних мереж, які прокладені для її функціонування (водопровід, каналізація, підземні та повітряні електромережі); у п. 6 врахувати наявність існуючого газопроводу високого тиску. Задля розробки відповідної документації 04 липня 2025 року ТОВ «Агатіс-Юніон» уклало договір №01/02 з ПП «ОПАЛ» про виконання коригування містобудівного розрахунку з техніко-економічними показниками запланованого об`єкта будівництва.

За твердженням відповідача, стаття 1 п. 4 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» (№ 3038-VI) визначає: «замовник будівництва фізична чи юридична особа, яка має у власності чи користуванні одну чи декілька земельних ділянок або у власності чи управлінні будівлю/споруду». Знесення є складовою містобудівної діяльності (ст. 4 ЗУ), а отже, замовником робіт зі знесення може бути виключно власник. Виконавець не є власником і не може набути цього статусу без волевиявлення боржника. Відключення від кожного виду інженерних мереж законодавчо прив`язане до волевиявлення власника (сторони договору).

Також відповідач вказує, що знесення споруди без попереднього технічного відключення інженерних мереж прямо заборонено. Для демонтажу необхідно: 1) отримати дозвіл, 2) узгодити з операторами мереж час відключення, 3) забезпечити присутність їхніх спеціалістів при відключенні і оформленні актів, 4) провести демонтаж із дотриманням охоронних зон. Усі ці вимоги закріплені у відповідних нормативних документах (Постанова КМУ №474/2022, НПАОП з газо- та електробезпеки, Правилах користування мережами тощо), що мають статус обов`язкових до виконання.

Як зазначає відповідач у відзиві, з метою дотримання наведених приписів, ТОВ «Агатіс-Юніон», враховуючи положення містобудівних умов та обмежень, направлені запити до наступних служб: Департаменту з управління житлово-комунального господарства ЗМР (щодо видачі технічних умов по каналізації); АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (щодо видачі технічних умов по газовим мережам); КП «Водоканал» (щодо видачі технічних умов по водопровідним мережам). Крім того, відповідачем порушено питання звільнення земельної ділянки від незаконно розташованих гаражів, що заважають перенесенню інженерних мереж. На сьогодні ТОВ «Агатіс-Юніон» зазначає, що отримано лише відповідь АТ «ОГС «Запоріжгаз» від 25.12.2025р., якою запропоновано надати додаткові документи та оплатити роботи з проектування. Наразі ТОВ «Агатіс-Юніон» опрацьовується надана відповідь. Інші органи та служби наразі відповіді не надали.

За твердженням ТОВ «Агатіс-Юніон», резолютивна частина судового рішення у справі № 908/2296/23 містить формулювання: «ЗОБОВ`ЯЗАТИ Товариство з обмеженою відповідальністю «Агатіс-Юніон» знести самочинно збудований об`єкт нерухомого майна», таке формулювання є персоналізованим зобов`язанням, яке покладає обов`язок вчинити дії саме на конкретну особу. Суд не застосував альтернативне формулювання «знести або здійснити знесення за рахунок боржника», яке б вказувало на можливість виконання третіми особами.

Крім наведеного, відповідач також вказує, що прокурор у скарзі посилається на низку правових позицій Верховного суду, проте вони ухвалені за інших обставин та не є застосовними до даного випадку.

Додатково ТОВ «Агатіс-Юніон» вказує на відсутність обґрунтувань заявленої прокурором скарги та стверджує, що відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України, прокурор зобов`язаний у процесуальному документі обґрунтувати: 1) у чому полягає порушення інтересів держави; 2) чому орган не здійснює їх захист; 3) чому прокурор, а не орган, звертається до суду. На думку відповідача, скарга прокурора не містить відповіді на жодне з цих питань стосовно ЗМР як стягувача. Зокрема, прокурор не пояснює: чому ЗМР сама не подала скаргу на дії виконавця; яким чином відмова ЗМР від авансування виконавчого провадження узгоджується з тезою про захист інтересів держави; які конкретні заходи ЗМР вжила як стягувач і чому вони визнаються «неналежними».

На думку відповідача, скарга прокурора не відповідає вимогам ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» та ч. 4 ст. 53 ГПК України, оскільки подана в інтересах органу, який свідомо обрав бездіяльність як стягувач, суперечить правовій позиції ВП ВС у справі № 912/2385/18 та правовій оцінці, наданій КСУ у Рішенні № 6-р/2025.

ТОВ «Агатіс-Юніон» просить відмовити у задоволенні скарги прокурора.

24.02.2026 через підсистему Електронний суд від Центрального ВДВС у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшов відзив на скаргу прокурора.

У своїх запереченнях виконавець вказує, що прокурор фактично вимагає від нього вчинити дії, не передбачені Законом: залучати підрядників без фінансування, вимагання непередбачених Законом дій у зобов`язальному провадженні, ініціювати повноваження ОМС, що суперечить ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Позиція державного виконавця обґрунтована наступним.

Боржником рішення суду не виконано, відповідно до ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження", у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. Абзацом 3 частини 3 статті 63 Закону визначено, що у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. На підставі наведеної норми, 11.09.2025 державним виконавцем направлено до органів досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення. 18.11.2025 на адресу відділу надійшла копія витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.09.2025, згідно інформації, яка міститься в даному витязі, до ЄРДР внесено інформацію за повідомленням відділу про вчинення посадовими особами ТОВ «Агатіс-Юніон» кримінального правопорушення за статтею 382 Кримінального кодексу України.

Також державний виконавець вказує, що на його звернення Запорізькою міською радою надано відповідь про відсутність передбачених видатків на авансування витрат виконавчого провадження.

Виконавець вважає свої дії такими, що повністю відповідають вимогам статті 43 Закону України «Про виконавче провадження», яка покладає обов`язок авансування витрат на стягувача. При цьому, відсутність у стягувача волевиявлення та фінансування витрат на демонтаж об`єкта самочинного будівництва об`єктивно унеможливлює залучення спеціалізованих організацій, розроблення проєктної та кошторисної документації, а також отримання технічних умов на відключення інженерних мереж за рахунок коштів виконавчої служби.

За твердженням державного виконавця, саме стягувач, відмовившись від авансування витрат, взяв на себе ризик фактичної неможливості виконання рішення суду без участі боржника та не може перекладати цей ризик на державного виконавця.

Як зазначено у відзиві, існує нормативний «замок»: жоден із спеціальних актів, що регулюють газо-, електро- та водопостачання, не передбачає можливості для державного виконавця виступати ініціатором відключення об`єкта боржника від мереж.

На думку виконавця, наведене підтверджує, що без участі боржника відключення та перенесення комунікацій є юридично неможливими. Правовий статус знесення як будівельної роботи також підтверджується Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та підзаконними актами. Стаття 35 цього Закону та постанова КМУ від 13.04.2011 № 466 відносять знесення будівель і споруд до підготовчих робіт, до яких входить, зокрема, винесення інженерних мереж. Постанова КМУ від 19.04.2022 № 474 «Про затвердження Порядку виконання робіт з демонтажу об`єктів…» прямо визначає, що замовник демонтажу зобов`язаний забезпечити відключення об`єкта від усіх інженерних мереж до початку демонтажних робіт. ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва» та ДБН А.3.2-2-2009 «Охорона праці і промислова безпека у будівництві» вимагають отримання нарядів-допусків та письмових дозволів власників мереж на будь-які роботи в охоронних зонах комунікацій. Отже, комплекс підготовчих дій (техумови, проєкти, погодження, наряди-допуски) за своєю природою може бути здійснений лише замовником будівництва/ демонтажу ТОВ «Агатіс-Юніон» як орендарем з правом забудови, а не державним виконавцем.

Виконавець вважає, що без участі ТОВ «Агатіс-Юніон» неможливо законно ініціювати відключення та перенесення інженерних мереж, укласти договори з операторами і підрядниками, отримати технічні умови та наряди-допуски. Тому, на його думку державний виконавець обґрунтовано застосував норми абз. 3 ч. 3 ст. 63 та п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону і закінчив виконавче провадження після накладення штрафів та направлення повідомлення до органу досудового розслідування.

За твердженням державного виконавця, прокурор подає скаргу в інтересах Запорізької міської ради стягувача, який відмовився авансувати витрати на демонтаж, відмовив боржнику у видачі МУО, необхідних для виконання, продовжує отримувати орендну плату від боржника, жодного разу не звертався зі скаргою на дії виконавця.

Державний виконавець вважає, що вживав усіх необхідних заходів щодо примусового виконання рішення суду у відповідності до норм чинного законодавства та Закону України «Про виконавче провадження», підстав для задоволення скарги не вбачає.

Від Центрального ВДВС у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 25.02.2026 до суду надійшло клопотання про розгляд скарги прокурора без участи представника виконавчої служби.

Від Запорізької міської ради заяв, клопотань не надходило, представник позивача в судове засідання 25.02.2026 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 25.02.2026 присутній прокурор доводи скарги підтримала в повному обсязі, з викладених у ній підстав зазначила, що державний виконавець Центрального ВДВС діяла всупереч вимогам законодавства, постанова про закінчення виконавчого провадження, винесена відповідно до абз.3 ч.3 ст. 63 та п.11 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», унеможливлює пред`явлення до виконання наказу суду в подальшому, при цьому прийняття оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження рішення суду не лише залишилось невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.

Присутній в засіданні представник відповідача проти скарги заперечував, вважає її необґрунтованою, а дії виконавця - законними.

Дослідивши матеріали скарги, надані докази, встановивши фактичні обставини справи, заслухавши присутніх прокурора та представника відповідача, господарський суд вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню повністю, з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.01.2024 позов Заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області задоволено частково,:

- скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав - права власності Товариства з обмеженою відповідальністю Агатіс-Юніон (69121, м. Запоріжжя, вул. Товариська, буд. 58, кв. 44, ідентифікаційний код юридичної особи 32341221) на нежитлову будівлю складу Літ. А, загальною площею 200 кв. м, за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Чарівна, будинок 107в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- скасовано рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав - права власності Товариства з обмеженою відповідальністю Агатіс-Юніон (69121, м. Запоріжжя, вул. Товариська, буд. 58, кв. 44, ідентифікаційний код юридичної особи 32341221) на будівлю автомийки літ. А, загальною площею 173,2 кв. м, за адресою: місто Запоріжжя, вул.Чарівна, будинок № 107в (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю Агатіс-Юніон (69121, м. Запоріжжя, вул. Товариська, буд. 58, кв. 44, ідентифікаційний код юридичної особи 32341221) знести самочинно збудований об`єкт нерухомого майна будівлю автомийки літ. А загальною площею 173,2 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), що знаходиться на вул. Чарівна, 107-113 у місті Запоріжжя (стягувач Запорізька міська рада, 69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206, ідентифікаційний код юридичної особи 04053915);

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Агатіс-Юніон (69121, м. Запоріжжя, вул. Товариська, буд. 58, кв. 44, ідентифікаційний код юридичної особи 32341221) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя (69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, 118 А; р/р UA0000271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, код класифікації видатків бюджету 2800, отримувач Запорізька обласна прокуратура, ) суму 12078 (дванадцять тисяч сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору;

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.12.2024 постанову Центрального апеляційного господарського суду від 24.09.2024 в частині відмови у позові про знесення об`єкта скасовано, а рішення Господарського суду Запорізької області від 17.01.2024 про задоволення позову в цій частині залишено в силі. В іншій частині постанову залишено без змін.

На виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 17.01.2024 та постанови Верховного Суду від 18.12.2024 видано наказ від 21.01.2025 про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю Агатіс-Юніон знести самочинно збудований об`єкт нерухомого майна будівлю автомийки літ. А загальною площею 173,2 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), що знаходиться на вул.Чарівна, 107-113 у місті Запоріжжі.

07.02.2025 Шевченківською окружною прокуратурою м.Запоріжжя Запорізької області наказ суду від 21.01.2025 було пред`явлено до виконання у Центральний ВДВС у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (наразі після зміни назви 01.01.2026 - Центральний ВДВС у м.Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України) відповідною заявою.

11.02.2025 головним державним виконавцем Центрального ВДВС у місті Запоріжжі Південного МРУ міністерства юстиції (м.Одеса) Гостіщевою Т.М. відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 908/2296/23 від 21.01.2025.

26.02.2025 головним державним виконавцем Гостіщевою Т.М. при примусовому виконанні наказу № 908/2296/23 від 21.01.2025 в присутності прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя Запорізької області Алєксандрової С.М. та прокурора стажиста на посаду прокурора Журавель Д.В. складено акт, яким встановлено, що державним виконавцем здійснено вихід за адресою : м.Запоріжжя, вул. Чарівна, 107-113, за адресою об`єкта, що підлягає знесенню відповідно до виконавчого документу, та встановлено, що адреса вул. Чарівна,107-113 є багатоповерховими будинками. Між вказаними будинками знаходиться автомийка «Біла піна», фактична адреса якої не встановлена.

В розділ «зауваження» прокуратурою внесено до акту зауваження наступного змісту: «На момент виходу за вказаною адресою автомийка «Біла піна» фактично функціонувала, роботи з її демонтажу не проводились. На самій будівлі автомийки адреси не зазначено. В той же час, згідно технічного паспорту вказаний об`єкт і є будівлею автомийки літ.А, заг.площею 173,2 кв.м.(РНОНМ 101).

26.02.2025 головний державний виконавець Центрального ВДВС у м.Запоріжжя Гостіщева Т.М. при примусовому виконанні наказу № 908/2296/23 від 21.01.2025, керуючись ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», винесла постанову про відкладення проведення виконавчих дій до 11.03.2025. Постанова мотивована наявністю обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій та виявленню об`єкта, який підлягає знесенню.

26.02.2025 Шевченківською окружною прокуратурою м.Запоріжжя Запорізької області направлено Центральному ВДВС клопотання про долучення до матеріалів виконавчого провадження №77153282 постанову Верховного Суду від 18.12.2024 у справі № 908/2296/23, а також документів, на підставі яких можна ідентифікувати будівлю автомийки літ.А, заг. площею 173,2 кв.м., яка належить ТОВ «Агатіс-Юніон», реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна якого зазначено як 101.

28.02.2025 державним виконавцем на адресу Павловської сільської ради Вільнянського району Запорізької області скеровано запит про надання інформації, на підставі яких документів держаним реєстратором виконавчого комітету Павлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області Резніченко О.Є. 10.03.2021 здійснено державну реєстрацію об`єкту нерухомого майна будівлю автомийки літ.А загальною площею 173,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), який належить на праві власності ТОВ «Агатіс-Юніон», код 323441221.

28.02.2025 державний виконавець скерувала запит Запорізькій міській раді про надання інформації за якою адресою знаходиться об`єкт нерухомого майна будівля атомийки літ.А, загальною площею 173,2 кв.м.(РНОНМ 101, який належить на праві власності ТОВ «Агатіс-Юніон», код 32341221 та які об`єкти нерухомого майна знаходяться за адресою: м.Запоріжжя. вул.Чарівна, буд. 107-113.

12.03.2025 державним виконавцем також ухвалено постанову про відкладення проведення виконавчих дій на 10 днів.

26.03.2025 державний виконавець скерувала запит до ТОВ «ЗМБТІ» про надання інформації які об`єкти нерухомості знаходяться за адресою: м.Запоріжжя, вул.Чарівна, 107-113.

26.03.2025 державним виконавцем також ухвалено постанову про відкладення проведення виконавчих дій до 08.04.2025, в зв`язку з наявністю обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій та виявленню об`єкта, який підлягає знесенню, а також зазначено про направлення запиту до ТОВ ЗМБТІ про надання інформації щодо об`єктів нерухомості, які знаходяться за адресою: м.Запоріжжя, вул.Чарівна, 107-113 у місті Запоріжжі.

09.04.2025 ТОВ «Агатіс-Юніон» надано державному виконавцю письмову інформацію, якою між іншим зазначено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за ТОВ «Агатіс-Юніон» не зареєстровано будівлю автомийки літ.А, загальною площею 173,2 кв.м., що знаходиться на вул.Чарівна, 107-113 у м.Запоріжжя. Враховуючи викладене, а також відсутність розмежування та ідентифікації об`єкта, що вказаний у постанові про відкриття виконавчого провадження ТОВ «Агатіс-Юніон», як боржник за виконавчим провадженням не має ані можливості, ані права зносити об`єкт, котрий не належить та не зареєстрований за ТОВ «Агатіс-Юніон».

09.04.2025 державний виконавець направила Запорізькій міській раді запит: надати документальне підтвердження тотожності об`єктів нерухомого майна зазначеному у виконавчому документі, об`єкту зареєстрованому в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 101.

Прокурор, не погоджуючись з наведеною постановою від 26.03.2025, звернувся до начальника Центрального ВДВС зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця Центрального ДВС Гостіщевої Т.М.

Постановою начальника Центрального ВДВС у місті Запоріжжі Пенязева О. від 16.04.2025 скаргу прокурора залишено без задоволення.

Постановою від 09.04.2025 державний виконавець, керуючись ст. 32 Закону України Про виконавче провадження також відклав проведення виконавчих дій до 22.04.2025, в зв`язку з наявністю обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій та виявленню об`єкта, який підлягає знесенню.

16.04.2025 прокурором оскаржено наведену постанову від 09.04.2025 начальнику Центрального ВДВС у м.Запоріжжі.

Постановою 21.04.2025 начальник Центрального ВДВС у м.Запоріжжі скаргу прокурора щодо бездіяльності виконавця залишив без задоволення.

Постановою головного державного виконавця Центрального ВДВС у м.Запоріжжя Гостищевої Т.М. від 23.04.2025 відкладено проведення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області № 908/2296/23. від 21.01.2025.

Шевченківською окружною прокуратурою міста Запоріжжя Запорізької області було подано скаргу на рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби (вих. №57-101-2475 Вих-25 від 02.05.2025).

За результатами розгляду скарги, ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.06.2025 скаргу заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя Запорізької області на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця та начальника відділу у справі № 908/2296/23 задоволено частково; скасовано постанову головного державного виконавця Центрального ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гостіщевої Т.М. від 23.04.2025 про відкладення проведення виконавчих дій у ВП № 77153282; визнано неправомірними дії головного державного виконавця Центрального ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гостіщевої Т.М. щодо відкладення проведення виконавчих дій у ВП № 77153282; зобов`язано головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гостіщеву Т.М. у виконавчому провадженні № 77153282 провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Ухвала суду від 12.06.2025 оскаржена в апеляційному порядку. Відповідно до ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 13.01.2026 розгляд апеляційної скарги Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі відкладено на 16.04.2026.

16.06.2025 Центральний ВДВС отримав від боржника письмові пояснення (вих. №01/161/ від 16.06.2025), якими боржник зазначив, що для знесення будівлі необхідно провести підготовчі роботи відповідно до законодавства про містобудування. Підготовчі роботи - це зокрема, несення будівель (п.2 Порядку, затвердженого постановою КМУ №466 від 13.04.2011). Такі роботи вимагають розробки проектної документації, яка включає окремий розділ проект підготовки робіт (ДБН А.3.1-5:2016); для її розробки необхідно отримати містобудівні умови та обмеження (МУО), технічні умови, завдання на проектування (п.п.3-5 Порядку №45 від 16.05.2011). В наведеному листі боржник також вказав, що Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради рішенням №26р від 11.02.2025 Департамент відмовив у видачі МУО.

19.06.2025 головним державним виконавцем Центрального ВДВС Гостіщевою Т.М. складено акт державного виконавця, яким встановлено, що під час виходу державного виконавця за адресою м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 107-113, за адресою об`єкту, що підлягає знесенню відповідно до виконавчого документу, встановлено, що між будинками за адресою м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 107-113 знаходиться автомийка "Біла Піна", яка фактично функціонує, роботи з її демонтажу не проводяться, на самій будівлі адреса не зазначена.

Відповідно до постанови головного державного виконавця про накладення штрафу від 19.06.2025, на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» за невиконання без поважних причин у встановлений строк рішення суду на ТОВ «Агатіс-Юніон» накладено штраф у розмірі 5100,00 грн, а також зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів.

04.07.2025 головним державним виконавцем також здійснено вихід за адресою об`єкту, що підлягає знесенню відповідно до виконавчого документу, та встановлено, що між будинками за адресою м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 107-113 знаходиться автомийка "Біла Піна", яка фактично функціонує, роботи з її демонтажу не проводяться, на самій будівлі адреса не зазначена, про що складено відповідний акт державного виконавця. Станом на 04.07.2025 боржником рішення суду не виконано.

Відповідно до постанови про накладення штрафу від 04.07.2025, головним державним виконавцем за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду, на ТОВ «Агатіс-Юніон» накладено штраф в розмірі 10 200,00 грн, а також зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

11.09.2026 на адресу начальника відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області Центральним ВІДВС скеровано Подання (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення в порядку ст. 75, ст.76 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 214 КПК України, ст. 382 КК України.

18.11.2025 на адресу виконавчої служби надійшла копія витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.09.2025, до ЄРДР внесено інформацію за повідомленням відділу про вчинення посадовими особами ТОВ «Агатіс-Юніон» кримінального правопорушення за статтею 382 Кримінального кодексу України.

30.10.2025 головним державним виконавцем до Запорізької міської ради направлено запит про вирішення питання щодо вжиття заходів, спрямованих на виконання рішення суду з метою авансування витрат на знесення самочинно збудованого об`єкту нерухомого майна - будівлю автомийки літ. А загальною площею 173,2 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), що знаходиться на вул. Чарівна, 107-113 у місті Запоріжжя.

За повідомленням ВДВС, 25.11.2025 на адресу відділу надійшла відповідь від Запорізької міської ради про відсутність коштів, в бюджеті територіальної громади міста Запоріжжя на 2025 рік не передбачені видатки на авансування витрат виконавчого провадження.

09.01.2026 головним державним виконавцем Гостіщевою Т.М. здійснено виклик державного виконавця, яким зобов`язано керівника ТОВ «Агатіс-Юніон» Безмагаричних А.В. з`явитись до виконавця 15.01.2016, 15-00 щодо надання підтверджуючих документів на знесення самочинно збудованого об`єкту н6ерухомого майна будівлю автомийки літ.А загальною площею 173,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), за адресою вул.Чарівна, 107-13 у м.Запоріжжі. Одночасно зобов`язано надати пояснення керівника або іншої уповноваженої особи за фактом невиконання вимог виконавчого документа, а також повідомити про заходи, що вживаються з метою його виконання.

26.01.2026 до відділу виконавчої служби надійшли пояснення ТОВ «Агатіс-Юніон», якими повідомлено, що знести комплекс не виявляється можливим, оскільки цей процес передбачає необхідність отримання дозвільної документації, залучення спеціальної техніки, а також убезпечення громадян та споруд від можливої небезпеки під час проведення таких робіт.

04.02.2026 головним державним виконавцем Гостіщевою Т.М. у виконавчому провадженні ВП №77153282, керуючись п.11 ч.1 ст.39, ст.40 Закону «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Запорізької області №908/2296/23 від 21.01.2025 про зобов`язання ТОВ «Агатіс-Юніон» знести самочинно збудований об`єкт нерухомого майна будівлю автомийки літ.А загальною площею 173,2 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), що знаходиться на вул.Чарівна, 107-113 у місті Запоріжжі.

Незгода Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області з постановою головного державного виконавця Гостіщевої Т.М. від 04.02.2026 стала підставою для звернення зі скаргою до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та способом, передбаченим Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За приписами ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ста 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 3 Закону примусовому виконанню підлягають зокрема накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

Статтею 10 Закону встановлено такі заходами примусового виконання рішень:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з ст. 14 Закону учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 15 Закону, сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право зокрема залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання (п. 15 ч.3 ст. 18 Закону).

За приписами ч. 1 ст. 20 Закону, для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та з метою приведення нормативно-правових актів у відповідність до вимог чинного законодавства наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень. Ця Інструкція розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (виконавчих документів) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 розділу ІХ Інструкції виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону.

При цьому, ч. 1 ст. 63 Закону визначає, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

За приписами ч.2 ст. 63 Закону, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Частиною 3 ст. 63 Закону унормовано, що у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Пункт 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Судом встановлено, що відповідно до постанови державного виконавця від 04.02.2026 виконавче провадження закінчено, ураховуючи положення абз. 3 частини 3 ст. 63 Закону (в зв`язку з невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника) та керуючись вимогам п.11 .1 ст. 39 , ст. 40 Закону.

Суд не погоджується з висновком державного виконавця про наявність підстав для закінчення виконавчого провадження ВП №77153282 та про неможливість невиконання рішення суду без участі боржника.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.01.2024 у справі №908/2296/23 обов`язок по знесенню самочинно збудованого об`єкту покладено на ТОВ «Агатіс-Юніон» та має бути безумовно виконано.

Суд зазначає, що відповідач, надаючи письмові пояснення державному виконавцю та заперечення на скаргу, вказує про вжиття послідовних заходів для виконання рішення, при цьому жодних доказів того суду не надано. Заперечення на скаргу прокурора не містить додатків, які б підтвердили викладене в них (як то запити, звернення, відповіді установ щодо необхідності отримання дозволів, заборон на знесення будівлі тощо).

При цьому, пунктом 19 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 червня 2017р. №406, знесення самочинно збудованих об`єктів за рішенням суду віднесено до робіт які не потребують документів, що дають право на їх виконання. Тобто для виконання робіт по знесенню будівлі автомийки літ. А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, розташованої по вул. Чарівна 107-113 в м. Запоріжжі, не передбачено дозвільних документів, що дають право на їх виконання.

Судом також встановлено, що Запорізьким окружним адміністративним судом при розгляді справи № 280/5325/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агатіс-Юніон» до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа на стороні відповідача Шевченківська окружна прокуратура міста Запоріжжя Запорізької області про визнання протиправною та скасування постанови, досліджено питання необхідності отримання дозвільної документації на знесення спірної автомийки ТОВ «Агатіс-Юніон».

Як встановлено у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 16.10.2025 у справі № 280/5325/25, ухваленої за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Агатіс-Юніон» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року у справі №280/5325/25 «Для знесення зазначеного об`єкту нерухомості не потрібно жодних дозвільних документів, а тим паче отримання містобудівних умов та обмежень. Вказаний об`єкт не будується, а навпаки підлягає знесенню як самочинно збудований за рішенням суду. ТОВ «Агатіс-Юніон» у доводах апеляційної скарги зазначає, що ним вживалися заходи щодо отримання містобудівних умов, які були отримані лише 09.06.2025 реєстраційний номер ЄДЕССБ MU 01:1135- 9394-8700-8578, затверджені наказом Архітектури та містобудування Запорізької міської ради від 09.06.2025 за №110р. по об`єкту «Будівництво культурно - розважального комплексу та магазину з продажу автотоварів в м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 107-113». Проте, такі дії навпаки свідчать, що позивачем не вживалися заходи, спрямовані на реальне виконання рішення суду у виконавчому провадженні №77153282, а вжиті заходи стосуються будівництва нового об`єкту нерухомості: культурно- розважального комплексу та магазину з продажу автотоварів. Будівля автомийки літ. А загальною площею 173,2 кв.м., яка находиться в м. Запоріжжі по ву. Чарівна, 107-113 не є частиною вказаного будівництва.».

В силу приписів ч.4. ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи, що учасниками справи № 280/5325/25 є ТОВ «Агатіс-Юніон», Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі, Шевченківська окружна прокуратура міста Запоріжжя Запорізької області, таким чином, з урахуванням положень ч. 4 ст. 75 ГПК України, встановлені в ході судового розгляду обставини, не підлягають доказуванню.

Таким чином, викладені у відзиві на скаргу заперечення відповідача, спростовуються наведеним вище.

Хоч судове рішення і зобов`язує саме боржника вчинити певні дії, однак воно не є нерозривно пов`язаним з особою боржника та не унеможливлює таке виконання без його участі шляхом вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання. Відповідне положення міститься у постанові КГС ВС від 25 вересня 2020 року у справі № 924/315/17.

Суд вважає, що вчинення державним виконавцем дій визначених ст. 63 Закону, як то, накладення штрафів і направлення подання (повідомлення) правоохоронним органам про притягнення боржника до кримінальної відповідальності самі собою не є достатніми заходами виконання судового рішення. Звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не означає, що виконавець вжив усіх можливих заходів для виконання рішення суду, а свідчить лише про вжиття ним передбачених законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

Рішення суду за наведених обставин залишається невиконаним, що не відповідає принципам та засадам судочинства.

Однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення (пункт 9 частини першої статті 129 Конституції України, п.7 ч.3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку

Частиною 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Саме з метою досягнення цілей визначених рішенням суду існує механізм примусового виконання рішення. Задля досягнення мети виконання рішення суду примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Слід зазначити, що якщо за судовим рішенням саме боржник зобов`язаний вчинити певні дії, то це не означає, що у разі невиконання ним цього рішення воно не може бути виконано без його участі.

Здійснюючи примусове виконання судових рішень немайнового характеру, за якими боржники зобов`язані вчинити певні дії, державний виконавець має право здійснювати інші заходи примусового характеру в межах наданих йому повноважень у спосіб, встановлений Законом.

Також не менш важливим є підстава закінчення виконавчого провадження у даній справі, а саме, визначений державним виконавцем п.11 ч. 1 ст. 39 Закону - надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Відповідно до ч.3 ст. 39 Закону, у випадку, передбаченому 11 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав. Тобто виконавчий документ повертається в суд, а не направляється стягувачу, що виключає можливість його повторного пред`явлення стяувачем.

Судом враховано такі висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 18 червня 2019 року у справі № 826/14580/16:

« 42.Відтак, здійснюючи примусове виконання судових рішень немайнового характеру, за якими боржники зобов`язані особисто вчинити певні дії, державний виконавець має право здійснювати інші заходи примусового характеру після внесення відповідного подання, оскільки не вийде за межі наданих йому повноважень та не буде діяти не у спосіб, встановлений Законом, оскільки сам факт направлення подання до правоохоронних органів не є підставою закінчення виконавчого провадження.

43. Доводи скаржника про те, що ч. 3 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений окремий порядок, який передбачає винесення постанови про закінчення виконавчого провадження після внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до кримінальної відповідальності, а інших дій не передбачено, не свідчить, однак, про відсутність у державного виконавця права вчиняти інші виконавчі дії з виконання рішення суду, передбачені Законом.»

При цьому суд зазначає, що приписами ст.18 Закону визначено право державного виконавця залучати в установленому порядку експертів, спеціалістів.

А статтею 20 Закону, для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, унормовано винесення виконавцем постанови про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів). Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Законом України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень. Крім того, за наслідками прийняття оскаржуваної постанови державного виконавця рішення суду не лише залишилось невиконаними, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін» («Жовнер проти України», № 56848/00, § 33, ЄСПЛ, від 29 червня 2004 року).

Суд вважає, що приймаючи оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», з посиланням на те, що виконати рішення без участі боржника неможливо, дії та рішення відповідача є такими, що не ґрунтується на вимогах закону.

Верховний Суд у постанові від 20.01.2021 у справі № 619/562/18 виснував, що належним доказом вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дій, є повне виконання рішення суду.

У рішенні «Горнсбі проти Греції» (§ 40) ЄСПЛ наголосив, що відповідно до усталеного прецедентного права пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь- яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

У справі «Глоба проти України» (заява № 15729/07, §§ 26, 27) ЄСПЛ зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності. Суд також повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. також рішення від 07.06.2005 у справі «Фуклев проти України», заява № 71186/01, § 84).

Враховуючи вищевикладене, а також висновки Верховного Суду у постанові від 20.01.2021 у справі № 619/562/18, суд вважає, що державним виконавцем не надано належних доказів вжиття усіх передбачених Законом заходів з примусового виконання рішення суду в межах наданих Законом повноважень та доказів неможливості виконання рішення суду без участі боржника, що свідчили б про повноту виконавчих дій.

Проаналізувавши обставини виконавчого провадження №77153282, аргументи прокурора, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не було вжито всіх можливих та необхідних заходів щодо виконання судового рішення, в зв`язку з чим відсутні законні підстави для закінчення виконавчого провадження з підстав, визначених п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, скарга прокурора є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів ч.3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Згідно з ч.2 ст. 343 Закону, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд скасовує оскаржувані рішення та визнає дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до наведеної норми, постанова про закінчення виконавчого провадження № 77153282 від 04.02.2026 підлягає скасуванню, а державний виконавець зобов`язується усунути встановлені порушення.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16.11.2022 у справі № 910/7310/20 виснувала, що постанову про закінчення виконавчого провадження, яка ухвалена без урахування вимог закону, можна оскаржити в судовому порядку, а відновлення відповідних прав скаржника може бути ефективно здійснене у разі задоволення скарги та скасування такої постанови.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав визнати незаконної та скасувати постанову головного державного виконавця Центрального ВДВС у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гостіщевої Т.В. від 04.02.2026 про закінчення виконавчого провадження у ВП №77153282, зобов`язати головного державного виконавця Центрального ВДВС у місті Запоріжжі Гостіщеву Т.М. у виконавчому провадженні № 77153282 провести виконавчі дії в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст.ст. 234, 235, 342-343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд-

УХВАЛИВ:

1. Скаргу першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя Запорізької області на рішення державного виконавця у справі № 908/2296/23 задовольнити.

2. Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гостіщевої Т.М. про закінчення виконавчого провадження від 04.02.2026 № 77153282.

3. Зобов`язати головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Гостіщеву Т.М. провести виконавчі дії у виконавчому провадженні № 77153282 в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 03.03.2026.

Суддя І.В. Давиденко