ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2026 р. Справа№ 911/1322/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Алданової С.О.

за участю:

секретаря судового засідання: Лукінчук І.А.,

представників сторін:

від позивача: Нежута С.О. (поза межами приміщення суду);

від відповідача: Іванов А.В. (в залі суду);

розглянувши апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Східенергоприлад»

на рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2025 (повний текст складено 19.09.2025)

у справі № 911/1322/25 (суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал Пром Трейд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Східенергоприлад»

про стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

У квітні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсал Пром Трейд» (далі - ТОВ «Універсал Пром Трейд») звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою, у якій просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Східенергоприлад» (далі - ТОВ «Східенергоприлад») 1 332 720,28 грн, з яких 1 201 945,50 грн основного боргу, 35 995,14 грн інфляційних втрат, 9 023,74 грн 3% річних, 85 755,90 грн. пені.

На обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання ТОВ «Східенергоприлад» зобов`язань за договором №23/10-2024 від 23.10.2024 в частині повного розрахунку у встановлений договором строк за надані послуги з оренди спеціальної та автотранспортної техніки відповідно до актів виконаних робіт №1 від 07.11.2024 на суму 600 000 грн, №2 від 02.12.2024 на суму 829 113,00 грн, №3 від 30.12.2024 на суму 300 000,00 грн, №4 від 02.01.2025 на суму 372 832,50 грн.

За час прострочення грошових зобов`язань ТОВ «Універсал Пром Трейд» здійснило нарахування інфляційних втрат, 3% річних та пені у заявлених до стягнення розмірах.

До початку розгляду справи по суті ТОВ «Універсал Пром Трейд» заявою від 08.09.2025 про зменшення розміру позовних вимог зменшило заявлені до стягнення суми інфляційних втрат, 3 % річних, пені та просило стягнути з ТОВ «Східенергоприлад» 1 201 945,50 грн основного боргу, 18 030,68 грн інфляційних втрат, 9 023,74 грн 3% річних, 11 229,13 грн пені.

Заявою від 09.09.2025 про виправлення описки в заяві про зменшення розміру позовних вимог ТОВ «Універсал Пром Трейд» просило суд виправити допущену у прохальній частині заяви про зменшення розміру позовних вимог описку у розмірі заявленої до стягнення суми 3% річних з 9 023,74 грн на 1 086,69 грн.

Позиції учасників справи.

У встановлений судом строк відповідач своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позовну заяву та інших документів до суду не надав.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Київської області від 09.09.2025 позов ТОВ «Універсал Пром Трейд» до ТОВ «Східенергоприлад» задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ «Східенергоприлад» на користь ТОВ «Універсал Пром Трейд» 1 201 945,50 грн основного боргу, 18 030,67 грн інфляційних втрат, 1 086,69 грн 3% річних, 11 229,13 грн пені, 18 484,38 грн витрат по сплаті судового збору.

Суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених ТОВ «Універсал Пром Трейд» вимог, оскільки відповідач всупереч умовам укладеного сторонами договору не виконав своїх договірних зобов`язань щодо здійснення повного розрахунку за надані послуги з оренди спеціальної та автотранспортної техніки, доказів сплати боргу у заявленому до стягнення розмірі суду не надав.

Здійснені позивачем розрахунки інфляційних втрат, 3% річних та пені на підставі п. 5.1 договору суд визнав арифметично вірними, такими, що відповідають нормам законодавства та обставинам справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Київської області від 09.09.2025 у справі №911/1322/25, ТОВ «Східенергоприлад» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Скаржник вважає, що оскаржуване рішення постановлене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права.

ТОВ «Східенергоприлад» зауважує на тому, що суд першої інстанції розглянув справу лише на підставі доказів та пояснень позивача, відповідач не надав обґрунтування своєї позиції, що пов`язано з тим, що він фактично не був обізнаний про розгляд справи, оскільки у компанії відсутній юрист, а весь інший персонал не має певних навичок слідкування за електронним кабінетом в ЄСІТС.

Апелянт заперечує отримання ним актів виконаних робіт, направлених йому ТОВ «Універсал Пром Трейд» 27.02.2025 поштою з описом вкладення, на що посилається позивач у позовній заяві, а також зазначає, що у матеріалах справи відсутня роздруківка трекінгу Укрпошти, який би показав причини не вручення цінного листа.

ТОВ «Східнергоприлад» визнає надання йому позивачем послуг на суму 900 000 грн, які він (відповідач) оплатив у листопаді-грудні 2024 року, однак щодо решти послуг на суму 1 201 945,50 грн ТОВ «Східенергоприлад» стверджує, що позивач їх не надав.

Оскільки відповідач не визнає позовні вимоги в цілому, він не погоджується з нарахуванням штрафних санкцій. Окремо відповідач зазначає, що навіть ті розрахунки, які навів позивач, не можуть бути вірними, оскільки відповідно до п. 2.2 договору оплата здійснюється протягом 5 банківських днів з моменту надіслання виконавцем на електронну пошту замовника акта наданих послуг. Матеріали справи не містять доказів направлення актів на електронну пошту, а тому неможливо належним чином встановити час порушення зобов`язань.

Скаржник зазначає про необхідність дослідження нових доказів - штатного розпису, який підтверджує, що у відповідача відсутня посада юриста, а також відповідь на адвокатський запит щодо відсутності трудових відносин з майстром на прізвище «Маслюк», який нібито підписував якісь документи позивачу. Ці докази не подавались в суд першої інстанції, оскільки відповідач фактично не був обізнаний про цю справу, у компанії відсутній юрист, а весь інший персонал не має певних навичок слідкування за електронним кабінетом ЄСІТС.

Позиції учасників справи.

ТОВ «Універсал Пром Трейд» надало відзив на апеляційну скаргу, у якому проти її доводів та вимог заперечує та наводить власні доводи на їх спростування, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін як законне та обґрунтоване.

ТОВ «Універсал Пром Трейд» також надало пояснення, які просить долучити до матеріалів справи.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2025 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.10.2025 витребувано у Господарського суду Київської області матеріали справи №911/1322/25 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою ТОВ «Східенергоприлад» на рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2025 до надходження матеріалів справи №911/1322/25.

29.10.2025 матеріали справи №911/1322/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Східенергоприлад» на рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2025 у справі №911/1322/25. Розгляд справи призначено на 15.12.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.12.2025 на задоволення відповідного клопотання представника відповідача відкладено судове засідання на 26.01.2026. Доручено представнику ТОВ «Універсал Пром Трейд» адвокату Нежуті С.О. забезпечити проведення судового засідання у справі №911/1322/25 в режимі відеоконференції 26.01.2026.

У судовому засіданні 26.01.2026 суд протокольно оголосив перерву у розгляді справи до 02.03.2026, про що повідомив ТОВ «Східенергоприлад» відповідною ухвалою, якою також доручив представнику ТОВ «Універсал Пром Трейд» адвокату Нежуті С.О. забезпечити проведення судового засідання у справі №911/1322/25 в режимі відеоконференції 02.03.2026.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Статтею 269 ГПК України встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1).

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2).

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч. 5).

Щодо наданих скаржником до матеріалів справи доказів, які не подавалися до суду першої інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Приписи ч. 3 ст. 269 ГПК України передбачають наявність таких критеріїв, які є обов`язковою передумовою для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, а саме «винятковість випадку» та «причини, що об`єктивно не залежать від особи».

Отже, при поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.

Така обставина (відсутність обґрунтування, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції) виключає можливість прийняття апеляційним господарським судом додаткових доказів у порядку ст. 269 ГПК України.

Така обставина як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку ст. 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вище наведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже - системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Тобто, суд апеляційної інстанції має право досліджувати нові докази, але лише якщо неподання таких доказів до суду першої інстанції зумовлене поважними причинами (поважність причин повинен довести скаржник). Вказане положення закріплене законодавцем з метою забезпечення змагальності процесу в суді першої інстанції, де сторони повинні надати всі наявні в них докази, і недопущення зловживання стороною своїми правами.

Оскільки станом на дату постановлення оскаржуваного рішення (09.09.2025) лист вих. №08/10/1 від 08.10.2025 (відповідь на запит адвоката Іванова А.В. вих. №03-10/25 від 03.10.2025) не існував взагалі, цей документ не може бути прийнятий апеляційним судом як доказ.

З наведених підстав колегія суддів залишає клопотання скаржника щодо цього доказу без задоволення та відхиляє його (скаржника) посилання на всі докази (обставини), що мали місце після ухвалення оскаржуваного рішення місцевого суду.

Щодо наданих з апеляційною скаргою наказу №1-шр від 30.09.2024 з додатком Штатний розпис (вводиться з 01.01.2024), наказу №1/к від 30.09.2024 «Про перейменування професійної назви роботи та внесення змін до штатного розпису» суд зазначає, що подання таких документів з апеляційною скаргою ТОВ «Східенергопролад» обґрунтовує тим, що не брало участь у розгляді справи у суді першої інстанції, оскільки не перевіряло свій електронний кабінет у системі ЄСІТС .

Колегія суддів відзначає, що єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом (у т. ч. апеляційної інстанції) доказів з порушенням встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії, тягар доведення яких покладений на учасника справи.

Наведені скаржником обставини колегія суддів вважає такими, що не можуть вважатися причиною, яка дійсно перешкоджала йому (відповідачу) бути обізнаним про розгляд справи та надати суду першої інстанції докази, про долучення яких просить відповідач в апеляційній скарзі. У зв`язку з цим апеляційний суд не вбачає наявності об`єктивних обставин, які унеможливили своєчасне вчинення такої процесуальної дії (подання доказу суду першої інстанції).

Відповідно до ч. 5 ст. 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку (абз. 1 ч. 6 ст. 6 ГПК України).

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (ч. 7 ст. 6 ГПК України).

В силу п. 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (далі - Положення) особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з п. 37 глави 2 наведеного розділу Положення підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя.

Суд зауважує, що, зареєструвавши Електронний кабінет у підсистемі "Електронний суд", відповідач мав усвідомлювати, що будь-які документи у справах, у яких товариство бере участь або може брати участь, будуть надсилатись йому саме в електронній формі шляхом їх направлення до Електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд". Відповідно, ТОВ «Східенергоприлад» в особі його керівника та/або іншої відповідальної особи повинно було з певною періодичністю вживати заходів для перевірки повідомлень, направлених до його Електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" та не міг розраховувати на отримання будь-яких документів від суду виключно у паперовому вигляді засобами поштового зв`язку.

Апеляційний суд відзначає, що наявні у справі матеріали свідчать, що усі процесуальні документи місцевого суду направлялися до електронного кабінету ТОВ «Східенергоприлад» у встановленому законом порядку, що підтверджується, зокрема, відповідними довідками про доставку електронного листа до електронного кабінету цього товариства.

Так само, наявні квитанції про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС (ТОВ «Східенергоприлад») щодо заяв по суті, які подавав позивач.

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 30.08.2024 управі №908/3731/23 зазначив, що в умовах воєнного стану багато юридичних осіб не знаходяться за своїми офіційними адресами (зазначеними у реєстрі, статуті, укладених договорах). У такому разі саме реєстрація електронного кабінету надає можливість особі бути обізнаною про наявні судові справи, швидко та своєчасно отримувати інформацію про подані до неї позови та ухвалені судові рішення, ефективно користуватися своїми процесуальними правами, незалежно від свого реального місцезнаходження, що сприяє виконанню завдання господарського судочинства - а саме справедливому, неупередженому та своєчасному вирішенню судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляду інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Колегія суддів вважає, що неперевірка відповідачем свого електронного кабінету у системі ЄСІТС є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настають у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач не може та не повинен намагатись отримати вигоду від власних організаційних складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, у т. ч. і щодо вчасного подання доказів.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформував практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків в т.ч. звернення до суду, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску, які мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду та не може розцінюватись як надмірний формалізм (подібні висновки висловив Верховний Суд у постанові від 28.10.2025 у cправі №916/3625/24).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

23.10.2024 ТОВ «Універсал Пром Трейд» (виконавець) та ТОВ «Східенергоприлад» уклали договір №23/10-2024 про надання послуг з оренди спеціальної та автотранспортної техніки (далі - договір), за умовами п. 1.1 якого виконавець зобов`язується за завданням замовника протягом установленого в договорі строку надавати послуги з оренди спеціальної та автотранспортної техніки, а замовник зобов`язується на підставі виданих виконавцем рахунків оплачувати надані послуги за цінами, зазначеними у цих рахунках.

За надання виконавцем послуг замовник зобов`язаний здійснювати оплату за цінами, зазначеними у додатку № 1 до цього договору (п. 2.1 договору).

Згідно з п. 2.2 договору оплата послуг здійснюється замовником протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту надіслання виконавцем на електронну адресу замовника акту наданих послуг. Акти на оплату вважаються належним чином пред`явленими, якщо вони надіслані виконавцем на електронну адресу замовника, зазначену у п. 7.1 договору.

Оплата здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський рахунок виконавця, або в інший передбачений чинним законодавством спосіб (п. 2.3 договору).

Відповідно до п. 3.2 договору замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих виконавцем послуг.

Виконавець має право, зокрема, отримувати за надані послуги оплату в розмірі та у строки, передбачені цим договором (п. 4.1 договору).

Згідно з п. 5.1 договору за прострочення оплати наданих виконавцем послуг замовник повинен сплатити виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

За умовами п. 7.1 цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2025.

У додатку №1 до договору сторони погодили вартість послуг оренди спеціальної та автотранспортної техніки.

ТОВ «Універсал Пром Трейд» стверджує, що на виконання умов договору на підставі актів виконаних робіт №1 від 07.11.2024 на суму 600 000,00 грн, №2 від 02.12.2024 на суму 829 113,00 грн, №3 від 30.12.2024 на суму 300 000,00 грн, №4 від 02.01.2025 на суму 372 832,50 грн надало ТОВ «Східенергоприлад» послуги з оренди спеціальної та автотранспортної техніки на загальну суму 2 101 945,50 грн.

На підтвердження надання цих послуг позивач, окрім вказаних вище актів виконаних робіт, також долучив до матеріалів справи змінні рапорти, подорожні листи.

Для оплати наданих за договором послуг з оренди спеціальної та автотранспортної техніки, ТОВ «Універсал Пром Трейд» виставило ТОВ «Східенергоприлад» рахунки-фактури №222 від 07.11.2024 на суму 600 000,00 грн, №233 від 02.12.2024 на суму 829 113,00 грн, №246 від 30.12.2024 на суму 300 000,00 грн, №2 від 02.01.2025 на суму 372 832,50 грн.

У листопаді та грудні 2024 року ТОВ «Східенергоприлад» платіжними інструкціями №36 від 08.11.2024 на суму 600 000,00 грн (призначення платежу: оплата за послуги оренди спец. трансп. техніки згідно рахунку №222 від 07.11.2024) та №81 від 30.12.2024 на суму 300 000,00 грн (призначення платежу: оплата послуг з оренди спеціальної та автотранспортної техніки згідно рахунку №246 від 30.12.2024) здійснило часткову оплату наданих ТОВ «Універсал Пром Трейд» послуги з оренди спеціальної та автотранспортної техніки у загальній сумі 900 000,00 грн.

27.02.2025 ТОВ «Універсал Пром Трейд» направило зазначені вище акти виконаних робіт та рахунки-фактури на адресу місцезнаходження ТОВ «Східенергоприлад» (опис вкладення у цінний лист №870 від 27.02.2025 та накладна АТ «Укрпошта» №870 від 27.02.2025).

ТОВ «Східенергоприлад» акти виконаних робіт №1 від 07.11.2024 на суму 600 000,00 грн, №2 на суму 829 113,00 грн від 02.12.2024, №3 від 30.12.2024 на суму 300 000,00 грн, №4 від 02.01.2025 на суму 372 832,50 грн не підписало, ТОВ «Універсал Пром Трейд» не повернуло, мотивовану відмову від їх підписання чи заперечення щодо їх підписання позивачу не надало.

ТОВ «Універсал Пром Трейд» надало до матеріалів заяви податкові накладні №6 від 07.11.2024 на суму 600 000,00 грн, №1 від 02.12.2024 на суму 829 113,00 грн, №23 від 30.12.2024 на суму 300 000,00 грн, №1 від 02.01.2025 на суму 372 832,50 грн та квитанції про прийняття податкових накладних та їх реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних №1 від 02.12.2024, №1 від 03.01.2025, №1 від 16.01.2025, №1 від 04.02.2025.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 758 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України).

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 ГК України, який був чинним станом на час спірних правовідносин).

Згідно зі ст. 798 ЦК України предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує. Сторони можуть домовитися про надання наймодавцем наймачеві комплексу послуг для забезпечення нормального використання транспортного засобу.

Суд встановив, що ТОВ «Універсал Пром Трейд» та ТОВ «Східенергоприлад» уклади договір, на виконання якого ТОВ «Універсал Пром Трейд» як виконавець надало ТОВ «Східенергоприлад» як замовнику послуги з оренди спеціальної та автотранспортної техніки.

ТОВ «Універсал Пром Трейд» склало акти виконаних робіт №1 від 07.11.2024 на суму 600 000,00 грн, №2 від 02.12.2024 на суму 829 113,00 грн, №3 від 30.12.2024 на суму 300 000,00 грн та №4 на суму 372832,50 грн від 02.01.2025.

На оплату наданих за цими актами послуг ТОВ «Універсал Пром Трейд» виставило рахунки-фактури №222 від 07.11.2024 на суму 600 000,00 грн, №233 від 02.12.2024 на суму 829 113,00 грн, №246 від 30.12.2024 на суму 300 000,00 грн, №2 від 02.01.2025 на суму 372 832,50 грн.

Отримані від ТОВ «Універсал Пром Трейд» послуги ТОВ «Східенергоприлад» оплатило частково платіжними інструкціями №36 від 08.11.2024 та №81 від 30.12.2024 на суму 300 000,00 грн, зокрема згідно з рахунками №222 від 07.11.2024 на суму 600 000,00 грн та №246 від 30.12.2024 на суму 300 000,00 грн відповідно, а всього на суму 900 000,00 грн.

Суд встановив, що 27.02.2025 ТОВ «Універсал Пром Трейд» направило на адресу ТОВ «Східенергоприлад» засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» акти виконаних робіт, рахунки-фактури на їх оплату та акт звірки взаєморозрахунків.

Надані до матеріалів справи докази направлення цих документів свідчать, що позивач направив документи на адресу відповідача, зазначену у договорі, а отже вчинив достатніх заходів для надсилання відповідачеві документів, зазначених вище. Водночас отримання поштової кореспонденції відповідачем знаходиться за межами контролю відправника.

Доводи відповідача про відсутність у матеріалах справи роздруківки щодо трекінгу вказаного поштового відправлення як доказу, який би підтвердив причини невручення, колегія суддів оцінює критично та зазначає, що за встановлення направлення позивачем відповідачу документів на адресу, що відповідає зазначеній у договорі, таке направлення є належним і відповідальність за неотримання відповідачем документів не може покладатися на відправника (в цьому випадку - позивача). Суд також враховує, що відповідач не надав будь-яких доказів, які свідчили би про наявність можливих незалежних від нього причин неотримання відповідної кореспонденції.

ТОВ «Східенергоприлад» акти виконаних робіт та акт звірки взаєморозрахунків ТОВ «Універсал Пром Трейд» не повернуло, обґрунтованої відмови від їх підписання не надало, повну оплату наданих послуг не здійснило.

Колегія суддів зазначає, що передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності (1) реального надання послуг (виконання робіт) за договором у разі (2) неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

За загальним правилом під час вирішення спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно надання послуг / виконання робіт як зі сторони замовника, так і виконавця, суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані послуги (виконані роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє замовника від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як-от надання послуг чи виконання робіт, є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою.

Водночас неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема, непідписання замовником актів приймання робіт/послуг без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг / виконання робіт), а не первинні документи.

Оскільки, як встановлено вище, вмотивованої відмови від підписання актів виконаних робіт відповідач не надав, колегія суддів (враховуючи надання позивачем також і інших доказів на підтвердження надання відповідачу послуг за договором) вважає, що вимоги ТОВ «Універсал Пром Трейд» є обґрунтованими.

Суд також враховує, що ТОВ «Універсал Пром Трейд» зареєструвало податкові накладні за кожною з операцій датами відповідних актів, а тому ТОВ «Східенергоприлад» як його контрагент було обізнане про їх подання та зміст.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, та за відсутності доказів протилежного (в т. ч. доказів сплати наданих за договором послуг у повному обсязі), колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про обґрунтованість вимог ТОВ «Універсал Пром Трейд» про стягнення 1 201 945,50 грн основного боргу.

Щодо вимог про стягнення пені.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За визначенням ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України).

Текстуальне тлумачення положень ст. 549 ЦК України свідчить, що законодавець у цій нормі пов`язує визначення пені як виду неустойки з такими кваліфікуючими ознаками як її обчислення: 1) за кожен день прострочення виконання; 2) у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання.

Суд встановив, що сторони у п. 5.1 договору узгодили, що за прострочення оплати наданих виконавцем послуг замовник повинен сплатити виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Позивач здійснив нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення за період прострочення 10.03.2025-20.03.2025 на суми боргу 829 113,00 грн та 372 832,50 грн, всього на суму 11 229,13 грн.

Перевіривши наданий позивачем та здійснений місцевим судом розрахунок пені, колегія суддів вважає його арифметично вірним та погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у відповідній частині.

Щодо вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника.

У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних є правом кредитора, яким останній наділений у силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Інфляційні та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Відповідно й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимогою.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Позивач заявив до стягнення з відповідача 18 030,68 грн інфляційних втрат та 1 086,69 грн 3% річних, нарахованих на суми боргу 829 113,00 грн та 372 832,50 грн за період прострочення 10.03.2025-20.03.2025.

Перевіривши наданий позивачем та здійснений місцевим судом розрахунок, колегія судді вважає його арифметично вірним та погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення цих позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за її подання відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 275-277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Східенергоприлад» на рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2025 у справі №911/1322/25 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 09.09.2025 у справі №911/1322/25 залишити без змін.

3. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на скаржника.

4. Справу повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 16.03.2026.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

С.О. Алданова