ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09 березня 2026 р. м. Житомир Справа № 906/31/26

Господарський суд Житомирської області у складі судді Вельмакіної Т.М.,

розглядаючи справу за позовом: Керівника Бердичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі:

1. Гришковецької селищної ради

2. Райгородоцької сільської ради

3. Семенівської сільської ради

4. Швайківської сільської ради

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТА"

2. Комунального некомерційного підприємства "Центральна районна лікарня Бердичівського району" Гришковецької селищної, Райгородоцької, Семенівської та Швайківської сільських рад

про визнання недійсними додаткових угод до договору, стягнення 90018,60 грн,

за участю представників сторін:

від позивачів 1-4: не прибули;

від відповідачів 1,2: не прибули;

прокурор Бондарчук Л.Г. - службове посвідчення №071147 від 01.03.2023,

ВСТАНОВИВ:

Керівник Бердичівської окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Гришковецької селищної ради, Райгородоцької сільської ради, Семенівської сільської ради, Швайківської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТА" та Комунального некомерційного підприємства "Центральна районна лікарня Бердичівського району" Гришковецької селищної, Райгородоцької, Семенівської та Швайківської сільських рад, у якому просить:

1) визнати недійсною додаткову угоду №4 від 21.02.2023 до договору №2 від 02.01.2023 на закупівлю електричної енергії, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВГУСТА" та Комунальним некомерційним підприємством "Центральна районна лікарня Бердичівського району" Гришковецької селищної, Райгородоцької, Семенівської та Швайківської сільських рад;

2) визнати недійсною додаткову угоду №5 від 19.04.2023 до договору №2 від 02.01.2023 на закупівлю електричної енергії, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВГУСТА" та Комунальним некомерційним підприємством "Центральна районна лікарня Бердичівського району" Гришковецької селищної, Райгородоцької, Семенівської та Швайківської сільських рад;

3) визнати недійсною додаткову угоду №6 від 20.06.2023 до договору №2 від 02.01.2023 на закупівлю електричної енергії, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВГУСТА" та Комунальним некомерційним підприємством "Центральна районна лікарня Бердичівського району" Гришковецької селищної, Райгородоцької, Семенівської та Швайківської сільських рад;

4) визнати недійсною додаткову угоду №8 від 15.08.2023 до договору №2 від 02.01.2023 на закупівлю електричної енергії, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВГУСТА" та Комунальним некомерційним підприємством "Центральна районна лікарня Бердичівського району" Гришковецької селищної, Райгородоцької, Семенівської та Швайківської сільських рад;

5) визнати недійсною додаткову угоду №9 від 22.09.2023 до договору №2 від 02.01.2023 на закупівлю електричної енергії, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВГУСТА" та Комунальним некомерційним підприємством "Центральна районна лікарня Бердичівського району" Гришковецької селищної, Райгородоцької, Семенівської та Швайківської сільських рад;

6) стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТА" на користь Гришковецької селищної ради, Семенівської, Швайківської та Райгородоцької сільских рад у рівних частках, у тому числі:

- 22504,65 грн у дохід бюджету Гришковецької селищної ради;

- 22504,65 грн у дохід бюджету Семенівської сільської ради;

- 22504,65 грн у дохід бюджету Швайківської сільської ради;

- 22504,65 грн у дохід бюджету Райгородської сільської ради.

Ухвалою від 19.01.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 26.02.2026 об 11:00.

21.01.2026 до суду через систему "Електронний суд" від представника Райгородоцької сільської ради надійшла заява про проведення судового засідання за відсутності учасника справи.

05.02.2026 через систему "Електронний суд" від арбітражного керуючого Сидорчука І.С. надійшло клопотання від 04.02.2026 про передачу справи за підсудністю, згідно якого останній зазначає про те, що постановою Господарського суду Запорізької області від 17.09.2024 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "АВГУСТА" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Сидорчука І.С.

У судове засідання 26.02.2026 позивачі та відповідачі своїх повноважних представників не направили. Про дату, час та місце призначеного судового засідання повідомлялись належним чином. Прокурор у судовому засіданні заявив усне клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні з метою ознайомлення з клопотанням від 04.02.2026 про передачу справи за підсудністю.

Ухвалою від 26.02.2026 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 09.03.2026 о 14:30.

26.02.2026 до суду від прокурора надійшла заява від 25.02.2026 про ознайомлення з матеріалами справи та надання доступу до матеріалів справи №906/31/26 в підсистемі "Електронний суд".

У судове засідання 09.03.2026 позивачі та відповідачі своїх повноважних представників не направили. Про дату, час та місце призначеного судового засідання повідомлялись належним чином. Прокурор у судовому засіданні не заперечила щодо передачі справи для розгляду в межах справи про банкрутство.

Вирішуючи питання щодо передачі справи №906/31/26 в межах справи №908/1754/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТА", суд враховує таке.

17.09.2024 постановою Господарського суду Запорізької області визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "АВГУСТА" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Сидорчука І.С., про що на офіційному веб-сайті Верховного Суду 23.09.2024 (номер публікації 74114) розміщено відповідне повідомлення.

Частина 1 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

За приписами частини 2 вказаної статті, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до частини 3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо спорів, зазначених у частині другій цієї статті, провадження в якій відкрито до або після відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), за ініціативою учасника справи або суду невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів, надсилаються до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Виходячи зі змісту положень Кодексу України з процедур банкрутства, з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Приписи частини 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначають передачу в межах справи про банкрутство спорів, зазначених у частині 2 ст.7 КУзПБ, стороною в яких є боржник, провадження в яких відкрито як до, так і після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04.11.2024 у справі №756/3328/20 в контексті визначення юрисдикції спору у якому бере участь особа щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство зробив наступні висновки:

- норми статті 7 КУзПБ регулюють питання передачі справи господарському суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, ще на стадії розгляду справи у суді першої інстанції та до ухвалення рішення суду по суті заявлених вимог;

- передача справи до господарського суду на підставі частини третьої статті 7 КУзПБ можлива лише на стадії розгляду справи в суді першої інстанції та до ухвалення рішення судом першої інстанції по суті заявлених вимог. Неможливо передати матеріали справи до суду іншої юрисдикції з ухваленим у ній рішенням по суті заявлених вимог;

- не є підставою для скасування рішень при апеляційному/касаційному перегляді з передачею справи до господарського суду відкриття провадження у справі про банкрутство, яке відбулося після ухвалення судового рішення судом першої інстанції, за винятком якщо судове рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Отже, передача справи на підставі частини 3 ст.7 КУзПБ можлива до ухвалення рішення судом першої інстанції по суті заявлених вимог. При цьому, ні норми ГПК України, ні КУзПБ не визначають залежність стадії на якій перебуває позовне провадження.

За умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю норм Кодексу України з процедур банкрутства, які передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.06.2021 у справі №916/585/18 (916/1051/20) зазначила, якщо наслідком задоволення вимоги, заявленої у справі, стороною якої є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, таку справу слід розглядати у межах справи про банкрутство на підставі ст.7 КУзПБ, а спір є майновим у розумінні положень цього Кодексу.

Суд також звертається до висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 13.12.2025 у справі №910/10312/21, який виснував таке.

Згідно з частиною другою статті 31 ГПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

За правилами юрисдикції господарських судів у пункті 8 частини першої статті 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини 1 ст.20 ГПК України, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника (частина 9 ст.30 цього Кодексу), тобто є справами виключної підсудності.

Таким чином, процесуальний закон встановив імперативне правило виключної підсудності справ про банкрутство та справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, незалежно від моменту виникнення таких вимог, серед іншого справ за позовами з грошовими вимогами до боржника, позовне провадження у яких відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство відповідача.

З цими правилами кореспондуються приписи ст.7 КУзПБ, що визначає основні засади розгляду спорів, стороною в яких є боржник.

Отже, стаття 7 КУзПБ у сукупності із зазначеними нормами ГПК щодо предметної та виключної підсудності втілюють принцип концентрації справ з метою підвищення ефективності господарського процесу.

Зі змісту наведених норм убачається, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута. Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який здійснює провадження у справі про банкрутство відповідача.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Отже, імперативний припис частини 3 ст.7 КУзПБ про передачу справи, стороною якої є боржник, до суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, підлягає реалізації в порядку статті 31 ГПК України невідкладно, після отримання судом, що розглядає справу позовного провадження, інформації про відкриття провадження у справі про банкрутство сторони у спорі (аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01.04.2022 у справі №925/162/20 (711/6697/19)).

Враховуючи зазначені висновки та процесуальні норми, суд вважає, що оскільки в процесі розгляду справи №906/31/26 стороною є Товариство з обмеженою відповідальністю "АВГУСТА" - вона має розглядатися в межах справи №908/1754/24 про банкрутство цього Товариства, відтак закінчення розгляду справи позовного провадження №906/31/26 має відбутись у межах вказаної справи про банкрутство. В іншому випадку це буде порушенням порядку підсудності розгляду цієї справі та підставою для скасування рішення.

Частиною 5 ст.9 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що оскарження судових рішень у процедурі банкрутства (неплатоспроможності) не зупиняє провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність).

Станом на час постановлення даної ухвали, постанова Господарського суду Запорізької області від 17.09.2024 набрала законної сили та є чинною.

Приймаючи до уваги вищенаведене, приписи ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства та ст. 31 ГПК України, справа №906/31/26 за позовом Керівника Бердичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Гришковецької селищної ради, Райгородоцької сільської ради, Семенівської сільської ради, Швайківської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТА", Комунального некомерційного підприємства "Центральна районна лікарня Бердичівського району" Гришковецької селищної, Райгородоцької, Семенівської та Швайківської сільських рад, з вимогами про визнання недійсними додаткових угод до договору, стягнення 90018,60 грн, згідно наведеного у прохальній частині позову переліку, має розглядатись в межах справи №908/1754/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТА".

Керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 30, 233-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Справу №906/31/26 за позовом Керівника Бердичівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Гришковецької селищної ради, Райгородоцької сільської ради, Семенівської сільської ради, Швайківської сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТА" та Комунального некомерційного підприємства "Центральна районна лікарня Бердичівського району" Гришковецької селищної, Райгородоцької, Семенівської та Швайківської сільських рад, з вимогами про:

- визнання недійсною додаткової угоди №4 від 21.02.2023 до договору №2 від 02.01.2023 на закупівлю електричної енергії, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВГУСТА" та Комунальним некомерційним підприємством "Центральна районна лікарня Бердичівського району" Гришковецької селищної, Райгородоцької, Семенівської та Швайківської сільських рад;

- визнання недійсною додаткової угоди №5 від 19.04.2023 до договору №2 від 02.01.2023 на закупівлю електричної енергії, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВГУСТА" та Комунальним некомерційним підприємством "Центральна районна лікарня Бердичівського району" Гришковецької селищної, Райгородоцької, Семенівської та Швайківської сільських рад;

- визнання недійсною додаткової угоди №6 від 20.06.2023 до договору №2 від 02.01.2023 на закупівлю електричної енергії, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВГУСТА" та Комунальним некомерційним підприємством "Центральна районна лікарня Бердичівського району" Гришковецької селищної, Райгородоцької, Семенівської та Швайківської сільських рад;

- визнання недійсною додаткової угоди №8 від 15.08.2023 до договору №2 від 02.01.2023 на закупівлю електричної енергії, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВГУСТА" та Комунальним некомерційним підприємством "Центральна районна лікарня Бердичівського району" Гришковецької селищної, Райгородоцької, Семенівської та Швайківської сільських рад;

- визнання недійсною додаткової угоди №9 від 22.09.2023 до договору №2 від 02.01.2023 на закупівлю електричної енергії, укладеної між Товариством з обмеженою відповідальністю "АВГУСТА" та Комунальним некомерційним підприємством "Центральна районна лікарня Бердичівського району" Гришковецької селищної, Райгородоцької, Семенівської та Швайківської сільських рад;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТА" на користь Гришковецької селищної ради, Семенівської, Швайківської та Райгородоцької сільских рад у рівних частках, у тому числі:

- 22504,65 грн у дохід бюджету Гришковецької селищної ради;

- 22504,65 грн у дохід бюджету Семенівської сільської ради;

- 22504,65 грн у дохід бюджету Швайківської сільської ради;

- 22504,65 грн у дохід бюджету Райгородської сільської ради,

передати за підсудністю до Господарського суду Запорізької області для розгляду в межах справи №908/1754/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "АВГУСТА".

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена.

Повний текст ухвали складено 09.03.2026

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - до справи;

- прокуратурі, позивачам1,2,3,4, відповідачу1 - через "Електронний суд";

2 - відповідачу2 - рек. з повід.