ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026м. ДніпроСправа № 904/6870/25 (904/6612/25)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

За позовом Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства "Запорізький залізорудний комбінат", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором на відпуск паливно-мастильних матеріалів за паливними картками

Без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Підприємство з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства "Запорізький залізорудний комбінат" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" і просить суд стягнути попередню оплату у розмірі 302 339,35 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору № ТК58-20/1101 на відпуск паливно-мастильних матеріалів за паливними картками від 08.11.2021 (19.10.2021), оскільки пальне на його АЗС відсутнє.

У поданій позовній заяві викладене клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 26.11.2025 (суддя Красота О.І.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

23 грудня 2025 року ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області (Суддя Соловйова А.Є.) відкрито провадження у справі №904/6870/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, будинок 47, офіс 503, ); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Миговського Михайла Леонідовича. Повідомлення про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" опубліковано 23.12.2025.

Ухвалою суду від 05.01.2026 (суддя Красота О.І.) постановлено передати матеріали справи № 904/6612/25 за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства "Запорізький залізорудний комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" про стягнення заборгованості за договором на відпуск паливно-мастильних матеріалів за паливними картками Господарському суду Дніпропетровської області, у провадженні якого перебуває справа № 904/6870/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", для розгляду в межах цієї справи.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

21.10.2019 набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства. Однією з ключових новел Кодексу є повна концентрація майнових спорів за участю боржника саме у справі про банкрутство за правилами ГПК України.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.01.2026, на підставі положень частини 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи №904/6870/25(904/6612/25) передані до розгляду судді Соловйовій А.Є.

Ухвалою суду від 16.01.2026 прийняті матеріали справи №904/6870/25(904/6612/25) до свого провадження. Розгляд справи постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Також, у частині 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Так, судом встановлено, що ухвалою суду від 16.01.2026 зокрема, було роз`яснено відповідачу, що відповідно до ст. 178 ГПК України він має право надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. У разі ненадання відзиву на позовну заяву, додаткових доказів у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За змістом пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Враховуючи вказане, з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 16.01.2026 була отримана відповідачем 16.01.2026, що підтверджується Довідкою Господарського суду Дніпропетровської області про доставку електронного листа до електронного кабінету ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЛІВАЙН ТОРГ".

Станом на 16.03.2026 відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України 16.03.2026 судом прийнято рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

08.11.2021 між підприємством з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» (далі Замовник, Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІВАЙН ТОРГ» (далі Постачальник, Відповідач) був укладений договір на відпуск паливно-мастильних матеріалів (далі-ПММ) за паливними картками № ТК58-20/1101 (далі-Договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору, Постачальник - ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ» зобов`язується поставити Замовнику - ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» паливно-мастильні матеріали та Паливні картки, на яких вони обліковуються, організувати та забезпечувати відпуск ПММ на підставі Паливних карток. Відповідно до розділу 1 Договору місцем відпуску ПММ є АЗС, на яких відпуск ПММ здійснюється за пред`явленням Паливних карток.

Згідно п.2.2. Договору асортимент, кількість, ціна за відповідну одиницю ПММ визначаються в рахунках, які виставляються Постачальником та сплачуються Замовником згідно умов Договору. Відповідно до умов розділу 5 договору ціна на ПММ фіксується на дату кожної оплати за оплачений об`єм ПММ.

Вартість Договору на момент підписання становить: без ПДВ - 10 833 333.33 (Десять мільйонів вісімсот тридцять три тисячі триста тридцять гри гривні 33 копійки) грн.. ПДВ 20% -. 2 166 666,67 (Два мільйони сто шістдесят шість тисяч шістсот шістдесят шість гривень 67 копійок) грн. з ПДВ - 13 000 000,00 (Тринадцять мільйонів гривень 00 копійок ) грн (п. 5.1. Договору).

На виконання умов розділу 5 Договору на підставі рахунків-фактур № 0053/1000409 від 20.10.2021, № 0053/1000442 від 04.11.2021, № 0058/1001845 від 22.11.2021, № 0058/1000357 від 23.02.2022 та №0058/1000777 від 18.05.2022 Відповідача ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» була здійснена оплата за ПММ в повному обсязі відповідно платіжних інструкцій: № 504561 від 22.10.2021 за дизпаливо в кількості 7 350,00 л за ціною 28 грн за літр на загальну суму 205 800,00 грн; № 506460 від 08.11.2021 за дизпаливо в кількості 24 913 л за ціною 29 грн. за літр на загальну суму 722 477,00 грн; № 50844 від 24.11.2021 за бензин А-92 в кількості 6 100 л за ціною 29 грн. за літр та бензин А-95 в кількості 32 000 л за ціною 30,5 грн. за літр на загальну суму 1 152 900,00 грн; № 4631 від 23.02.2022 за дизпаливо в кількості 18 000 л за ціною 33 грн. за літр та 6 100 л бензину А-92 за ціною 33 грн. за літр на загальну суму 795 300,00 грн; № 8026 від 20.05.2022 за бензин А-95 в кількості 3 000 л за ціною 42 грн. за літр на загальну суму 126 000,00 грн., що були перераховані на 2 739,95 л за ціною 46 грн. за літр на загальну суму 126 000,00 грн. згідно з пунктом 5.4. договору на дату оплати виставленого рахунку-фактури. Загальна сума оплати ПММ за Договором складає: 3 002 477,00 грн в тому числі ПДВ.

Відповідно до п. 2.3 розділу 2 Договору право власності на ПММ у Замовника виникає з моменту фактичного отримання ПММ на підставі Авторизаційної відповіді у кількості, що вказана у квитанції Терміналу, в повному обсязі згідно з Договором.

Поставлені Відповідачем Паливні картки мають регіон дії - Україна.

Факт підписання сторонами видаткових накладних, оплата підтверджує факт передачі товарно-розпорядчих документів, які надають Позивачу право на отримання відповідної кількості товару у майбутньому. З огляду на умови договірних відносин між сторонами, паливні картки є лише способом забезпечення оперативного обліку та фактичного відпуску обсягів пального, продаж (постачання) якого мав би відбутись у межах виконання договірних відносин.

Акт звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2024 підписаний з обох сторін КЕП та скріплений печатками.

Згідно позиції Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №916/1727/17 від 04.12.2019 акти звірки взаємних розрахунків, підписані уповноваженою особою відповідача (боржника) є доказами, що свідчать про фактичне визнання Відповідачем наявності у нього перед Позивачем боргу.

Вважаємо, що підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою Відповідача та підтвердження наявності такого боргу первинними документами (доданими до матеріалів позовної заяви копіями видаткових накладних, рахунків-фактур, підтверджуючих здійснення поставки ПММ) свідчить про визнання Відповідачем заборгованості перед ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» в сумі 3 466 966,88 грн. станом на 31.12.2024.

Згідно п.2.4 розділу 2 Договору відпуск ПММ Постачальником замовнику відбувається через мережу АЗС після отримання позитивних Авторизаційних відповідей по Паливним карткам через Термінал.

За період з листопада 2021 року по січень 2025 року (включно) ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» отримало ПММ згідно видаткових накладних:

- № 0058/1001019 від 31.12.2021: дизпаливо - 1 060,72 л за ціною 29,00 грн. за літр на суму 30 760,88 грн; бензин А-92 - 313 л за ціною 29,00 грн. за літр на суму 9 077 грн.; бензин А-95 - 2 843,01 л за ціною 30,50 грн. за літр на суму 86 711,81 грн;

-за видатковою накладною № 0058/1000033 від 31.01.2022: дизпаливо - 3 545,98 л за ціною 29,00 грн. за літр на суму 102 833,42 грн.; бензин А-92- 1831,23 л за ціною 29,00 грн. за літр на суму 53105,67 грн.; бензин А-95 - 5 928,22 л за ціною 30,50 грн. за літр на суму 180 810,74 грн;

- № 0058/1000132 від 28.02.2022: дизпаливо - 4 412,23 л за ціною 29,00 грн. за літр на суму 127 954,68 грн.; бензин А-92 - 1 035л за ціною 29,00 грн. за літр на суму ЗО 015,00 грн.; бензин А-95 - 6 514,18 л за ціною 30,50 грн. за літр на суму 198 682,50 грн;

- № 0058/1000228 від 31.03.2022: дизпаливо - 50,30 л за ціною 29,00 грн. за літр на суму 1458,70 грн.; бензин А-95 - 713,52 л за ціною 30,50 грн. за літр на суму 21 762,36 грн;

- № 0058/1000317 від 30.04.2022: дизпаливо -251,23 л за ціною 29,00 грн. за літр на суму 7 285,67 грн.; бензин А-95 - 791,60 л за ціною 29,85 грн. за літр на суму 23 625,52 грн;

- № 0058/1000471 від 31.05.2022: дизпаливо -187,21 грн. за ціною 28,73 грн. за літр на суму 5379,09 грн.; бензин А-95 - 60 л за ціною 30,50 грн. за літр на суму 1 830,00 грн;

- № 0058/1000654 від 30.06.2022: бензин А-95- 336 л за ціною 45,00 грн. за літр на суму 15 120,24 грн;

- № 0058/1000710 від 31.07.2022: дизпаливо -182,84 л за ціною 27,38 грн. за літр на суму 5 006,59 грн.; бензин А-95 - 541,29 л за ціною 43,65 грн. за літр на суму 23 627,95 грн;

- № 0058/1000821 від 31.08.2022: дизпаливо - 116,4 л за ціною 27,31 грн. за літр на суму 3 178,90 грн.; бензин А-92 - 634,49 л за ціною 26,93 грн. за літр на суму 17 086,23 грн; бензин А-95 - 519,69 л за ціною 40,91 грн. за літр на суму 21 260,24 грн;

- № 0058/1000923 від 30.09.2022: дизпаливо -205,06 л за ціною 27,50 грн. за літр на суму 5 638,14 грн.; бензин А-92 - 435,15 л за ціною 25,50 грн. за літр на суму 11 096,33 грн.; бензин А-95 - 1 028,48 л за ціною 30,66 грн. за літр на суму 31 531,26 грн;

- № 0058/1000985 від 31.10.2022: дизпаливо - 203,26 л за ціною 27,91 грн. за літр на суму 5 672,29 грн.; бензин А-92 - 286,67 л за ціною 25,50 грн. за літр на суму 7 311,00 грн.; бензин А-95 - 1 780,63 л за ціною 31,12 грн. на суму 55 419,03 грн;

- № 0058/1001065 від 30.11.2022: дизпаливо -198,74 л за ціною 27,45 грн. на суму 5 454,81 грн.; бензин А-92 - 49,02 л за ціною 28,19 грн. за літр на суму 1 382,04 грн.; бензин А-95 - 1 953,91 л за ціною 28,40 грн. за літр 55 490,40грн;

- № 0058/1001127 від 31.12.2022: дизпаливо -270,53 л за ціною 27,13 грн. за літр на суму 7 340,37 грн.; бензин А-92 - 48,98 л за ціною 29,00 грн. за літр на суму 1 420,42 грн.; бензин А-95 - 1 693,75 л за ціною 29,55 грн. за літр на суму 50 056,49 грн;

- № 0058/1000009 від 31.01.2023: дизпаливо -314,47 л за ціною 27,20 грн. за літр на суму 8 554,01 грн.; бензин А-92 - 37,69 л за ціною 29,00 грн. за літр на суму 1 093,01 грн.; бензин А-95 - 691,62 л за ціною 32,32 грн. за літр на суму 22 354,29 грн;

- № 0058/1000040 від 28.02.2023: дизпаливо -997,88 л за ціною 29,00 грн. за літр на суму 28 938,52 грн.; бензин А-92 - 220 л за ціною 33,00 грн. за літр на суму 7 260,00 грн.; бензин А-95 - 980,84 л за ціною 30,10 грн. за літр на суму 29 520,07 грн;

- № 0058/1000072 від 31.03.2023: дизпаливо - 116 л за ціною 29,00 грн за літр на суму 3 364,00 грн.; бензин А-92 - 239 л за ціною 30,14 грн. за літр на суму 7 203 грн.; бензин А-95 - 772,77 л за ціною 31,09 грн. за літр на суму 24 022,08 грн;

- № 0058/1000093 від 30.04.2023: дизпаливо -81,04 л за ціною 29 грн. за літр на суму 2 350,16 грн.; бензин А-92 - 743,86 л за ціною 29,53 грн. на суму 21 968,22 грн.; бензин А-95 - 913,51 л за ціною 31,35 грн. за літр на суму 28 640,32 грн;

- № 0058/1000120 від 31.05.2023: дизпаливо - 1 090,50 л за ціною 28,56 грн. за літр на суму 31 141,35 грн.; бензин А-92 - 428,42 л за ціною 29,98 грн. за літр на суму 12 844,18 грн.; бензин А-95 - 925,21 л за ціною 31,36 грн. за літр на суму 29 012,20 грн;

- № 0058/1000135 від 30.06.2023: дизпаливо - 1 081,18 л за ціною 30,86 грн. за літр на суму 33 361,06 грн.; бензин А-92 - 540,21 л за ціною 29,06 грн. за літр на суму 15 697,81 грн.; бензин А-95 - 1 126,27 л за ціною 29,01 грн. за літр на суму 32 674,69грн;

-;№ 0058/1000145 від 31.07.2023: дизпаливо - 1 070,92 л за ціною 31,68 грн. за літр на суму 33 921,68 грн.; бензин А-92 - 270,28 л за ціною 29,00 грн. за літр на суму 7 838,12 грн.; бензин А-95 - 1 125,16 л за ціною 27,93 грн. за літр на суму 31 427,67грн;

-№ 0058/1000159 від 31.08.2023: дизпаливо 1 133.63 л за ціною 31,53 грн. за літр на суму 35 744,51 грн.; бензин А-92 - 490,53 л за ціною 29,00 грн. за літр на суму 14 225,37 грн; бензин А-95 - 1 124,15 л за ціною 27,49 грн. на суму 30 897,32 грн;

- № 0058/1000171 від 30.09.2023: дизпаливо - 1 095 л за ціною 31,48 грн. за літр на суму 34 468,04 грн.; бензин А-92 - 555 л за ціною 30,36 грн. за літр на суму 16 851,16 грн.; бензин А-95 - 1 260,48 л за ціною 27,23 грн. за літр на суму 34 321,89 грн;

- № 0058/1000182 від 31.10.2023: дизпаливо - 1 052,85 л за ціною 32,09 грн. за літр на суму 33 782,46 грн.; бензин А-92- 360 л за ціною 33,00 грн. за літр на суму 11 880,00 грн.; бензин А-95 - 1 583,21 л за ціною 27,23 грн. за літр на суму 43 107,21 грн;

- № 0058/1000191 від 30.11.2023: дизпаливо - 1 055,81 л за ціною 30,88 грн. за літр на суму 32 605,32 грн.; бензин А-92 - 63,22 л за ціною 33,00 грн. за літр на суму 2 086,26 грн.; бензин А-95 - 1 388,04 л за ціною 27,23 грн. за літр на суму 37 793,17 грн;

- № 0058/1000196 від 31.12.2023: дизпаливо - 1 099,56 л за ціною 29,14 грн. за літр на суму 32 035,88 грн.; бензин А-92- 40 л за ціною 33,00 грн. за літр на суму 1 320,00 грн.; бензин А-95 - 1 991,51 л за ціною 27,23 грн. за літр на суму 54 224,30 грн;

- № 0058/1000001 від 31.01.2024: дизпаливо -774,95 л за ціною 28,21 грн. за літр на суму 21 862,57 грн.; бензин А-92 - 20 л за ціною 33,00 грн. за літр на суму 660,00 грн.; бензин А-95 - 2 064,58 л за ціною 27,23 грн. за літр на суму 56 213,80 грн;

- № 0058/1000007 ввід 29.02.2024: дизпаливо - 940,88 л за ціною 29,00 грн. за літр на суму 27 285,52 грн.; бензин А-95 - 998,47 л за ціною 27,23 грн. за літр на суму 27 186,07 грн;

- № 0058/1000014 від 31.03.2024: дизпаливо - 1 232,75 л за ціною 29,14 грн. за літр на суму 35 919,65грн.; бензин А-95 - 784,50 л за ціною 30,40 грн. за літр на суму 23 849,94 грн;

-№ 0058/1000018 від 30.04.2024: дизпаливо -744,81 л за ціною 28,97 грн. за літр на суму 21 758,14 грн.; бензин А-95 - 647,44 л за ціною 29,67 грн. на суму 19 206,32 грн;

- № 0058/1000027 від 31.05.2024: дизпаливо -978,75 л за ціною 29,00 грн. за літр на суму 28 383,75грн.; бензин А-95 - 877,79 л за ціною 27,23 грн. за літр на суму 23 900,23 грн;

- № 0058/1000032 від 30.06.2024: дизпаливо -841,03 л за ціною 29,00 грн. за літр на суму 24 389,87грн.; бензин А-95 - 625,64 л за ціною 27,23 грн. за літр на суму 17 034,75 грн;

- № 0058/1000036 від 31.07.2024: дизпаливо - 1 080,21 л за ціною 29,00 грн. за літр на суму 31 326,09 грн.; бензин А-95 - 1 306,94 л за ціною 27,23 грн. за літр на суму 35 585,01 грн;

- № 0058/1000041 :від 31.08.2024: дизпаливо - 1 009,26 л за ціною 28,98 грн. за літр на суму 29 243,54 грн.; бензин А-95 - 729,99 л за ціною 27,23 грн. за літр на суму 19 875,97 грн;

- № 0058/ 1000048 від 30.09.2024: дизпаливо -645,16 л за ціною 29,00 грн. за літр на суму 18 709,64 грн.; бензин А-95 - 1071,15 л за ціною 27,23 грн. за літр на суму 29 164,97 грн;

- № 0058/1000054 від 31.10.2024: дизпаливо - 1 331 л за ціною 29,00 грн. за літр на суму 38 599,00 грн.; бензин А-95 - 1274,02 л за ціною 27,33 грн. за літр на суму 34 819,40 грн;

- № 0058/1000060 від 30.11.2024: дизпаливо 871,04 л за ціною 28,58 грн. за літр на суму 24 895,28 грн.; бензин А-95- 846,11 л за ціною 28,35 грн. за літр на суму 23 990,61 грн;

- № 0058/1000063 від 31.12.2024: дизпаливо -606,75 л за ціною 28,08 грн. за літр на суму 17 037,18 грн.; бензин А-92 - 48 л за ціною 33,00 грн. за літр на суму 1 584,00 грн.; бензин А-95 - 766,95 л за ціною 28,68 грн. за літр на суму 21 996,27 грн;

- № 0058/1000001 від 31.01.2025: дизпаливо -100 л за ціною 28,00 грн. за літр на суму 2 800,00 грн.; бензин А-92 - 20 л за ціною 33,00 грн. за літр на суму 660,00 грн.; бензин А-95 - 330,02 л за ціною 28,68 грн. за літр на суму 9 465,03 грн.

Загальна сума отриманих по видатковим накладним ПММ складає: 2 700 137,65 грн, в тому числі ПДВ. Відповідач в електронному кабінеті враховував тільки отримані ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» літри.

Починаючи з січня 2025 року касири АЗС фактично припинили відпуск ПММ за

Паливними картками, які надаються представниками Замовника - ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат», посилаючись на відсутність ПММ, забезпечених Паливними картками.

Представниками Позивача, які надавали Паливні картки для отримання ПММ на АЗС, були складені акти про безпідставну відмову від відпуску ПММ, а також акти про закриті АЗС.

31.10.2025 Позивач направив Відповідачу вимогу вих. № 20/218, щодо виконання договірних зобов`язань по відпуску ПММ, а у разі неможливості виконати договірні зобов`язання- повернути сплачені кошти в сумі, на яку не здійснено відпуск ПММ згідно умов договору - 302 339,35 грн, в тому числі ПДВ.

Відповідач у визначений у вимозі строк ніяких дій щодо врегулюванню спірних питань з виконання договірних зобов`язань не вжив. Відповіді на вимогу також не надав.

На час звернення з позовом до суду залишки неотриманих та забезпечених Паливними картками ПММ за Договором за даними бухгалтерського обліку ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» складають: Дизпаливо: 5 536,99 л на загальну суму 179 763,20 грн; Бензин А-92: 3 714,43 л на загальну суму 122 576,14 грн. Залишок суми, оплаченої ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат», на яку не отримані ПММ, складає 302 339,35 грн (згідно розрахунку до вимоги № 20/218 від 30.10.2025).

Згідно частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання має правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України визначено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Отже, на даний час, ані грошових коштів, ані відповіді на претензію про повернення коштів, ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат» від ТОВ ЛІВАЙН ТОРГ не отримано, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача вартість недопоставленого товару за договором на відпуск паливно-мастильних матеріалів за паливними картками № ТК58-20/1101 від 08.11.2021 у сумі 302 339,35 грн.

Під час розгляду справи Відповідач доказів повернення передоплати не надав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача виникла на підставі договору на відпуск паливно-мастильних матеріалів за паливними картками № ТК58-20/1101 від 08.11.2021.

Вартість Договору на момент підписання становить: без ПДВ - 10 833 333.33 (Десять мільйонів вісімсот тридцять три тисячі триста тридцять гри гривні 33 копійки) грн. ПДВ 20% -. 2 166 666,67 (Два мільйони сто шістдесят шість тисяч шістсот шістдесят шість гривень 67 копійок) грн з ПДВ - 13 000 000,00 (Тринадцять мільйонів гривень 00 копійок ) грн (п. 5.1. Договору).

Згідно пункту 2.1. Договору, а порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується поставити Замовнику паливно-мастильні матеріали та Паливні картки, на яких воно обліковується, організувати та забезпечувати відпуск ПММ Замовнику або Довіреній особі Замовника на підставі Панівних карток та оплачувати надані Постачальником ПММ.

Позивач у позовній заяві стверджує, що на виконання умов розділу 5 Договору, загальна сума оплати ПММ за Договором складає: 3 002 477,00 грн в тому числі ПДВ, яка була сплачена Позивачем.

Залишок суми, оплаченої ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат», на яку не отримані паливно-мастильні матеріали складає 302 339,35 грн.

Натомість до матеріалів справи Позивачем не надано копій залишку паливних карток на отримання пального в асортименті та кількості, а тому у суду відсутня можливість встановити суму недопоставленого Позивачу товару за договором №ТК58-20/1101 від 08.11.2021.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. У справах про невиконання боржником умов договору оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, якщо таке порушення може мати наслідком припинення права користування земельною ділянкою, що зазначена в аграрній ноті як місце вирощування, збирання, виробництва, переробки, зберігання та/або утримання майбутньої сільськогосподарської продукції, особа, яка передала в користування боржника за аграрною нотою таку земельну ділянку, повинна надати суду докази здійснення нею заходів досудового врегулювання спору, передбачених Законом України "Про аграрні ноти". Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Отже, обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Суд також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Оскільки матеріали справи не містять, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставини на які він посилався, як на підставу своїх вимог, чи на спростування наведених вище висновків, суд на підставі наявних у матеріалах справи доказах та з урахуванням встановлених під час розгляду справи обставин, вважає заявлені позовні вимоги не доведеними, не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В процесі розгляду справи № 904/6870/25 (904/6612/25) судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім доводам позивача, а тому з урахуванням наведеного, господарський суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що позивач не позбавлений права звернутись до суду з заявою з кредиторськими вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю ЛІВАЙН ТОРГ та документальними доказами які підтверджують заборгованість відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог Підприємство з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства "Запорізький залізорудний комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" про стягнення попередньої оплати у розмірі 302 339,35 грн.

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядки та строки, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 16.03.2026.

Суддя А.Є. Соловйова