ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

05 березня 2026 року Справа № 915/235/26

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О., розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «АДМІРАЛ» (вул. Адміральська, 31-Б, м. Миколаїв, 54001, ) про забезпечення позову до подачі позовної заяви

до особи, що визначена заявником як відповідач:

Миколаївська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (вул. Погранична, 159, м. Миколаїв, 54000; )

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «АДМІРАЛ» звернулося до Господарського суду Миколаївської області зі сформованою в системі «Електронний суд» заявою б/н від 04.03.2026 (вх. № 2896/26 від 04.03.2026) про забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просить суд: застосувати захід забезпечення позову у вигляді заборони Миколаївській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» () вчиняти дії по припиненню, обмеженню розподілу природного газу на об`єкті газоспоживання ОСББ «ЖК «Адмірал» (), що розташований за адресою місто Миколаїв, вулиця Адміральська, будинок 31Б, енергетичний ідентифікаційний код (EIC) № 56XQ000196WPV00K, шляхом зобов`язання утриматись від них.

Дослідивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про повернення вказаної заяви заявнику, з огляду на таке.

Відповідно до приписів ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти. Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін фізичних осіб, що не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

До заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За правилами ч. ч. 1, 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що заява б/н від 04.03.2026 (вх. № 2896/26 від 04.03.2026) про забезпечення позову не відповідає вимогам, встановленим статтею 139 Господарського процесуального кодексу України, за такими підставами:

Подана заява про забезпечення позову всупереч вимогам п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України, не містить пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Так, заявник, відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 139 ГПК України, повинен зазначити в заяві про забезпечення позову свої пропозиції щодо зустрічного забезпечення, зокрема, щодо відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Господарський процесуальний кодекс України у п. 6 ч. 1 ст. 139 встановлює, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Зазначене вище положення закону є імперативним та не допускає подвійного тлумачення.

Натомість заявником у заяві про забезпечення позову не вказано на заходи зустрічного забезпечення, які можуть бути застосовані судом, як і не наведено обґрунтувань щодо відсутності підстав для їх застосування.

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що зазначений ОСОБА_1 у заяві предмет позову (який готується) в контексті визначеного заявником відповідача суперечить вимогам чинного процесуального закону щодо правил підсудності.

Так, приписами ч. 1 ст. 45 ГПК України визначено, що сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. За змістом ч. 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

В даному випадку, у заяві б/н від 04.03.2026 (вх. № 2896/26 від 04.03.2026) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «АДМІРАЛ» вказує, що в позовній заяві, в якості відповідача, буде зазначено Миколаївську філію Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (). При цьому, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань судом встановлено, що за кодом 45192910 в Єдиному державному реєстрі знайдено запис про найменування та місцезнаходження філії. Тобто, відповідач Миколаївська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (ідентифікаційний код 45192910) є відокремленим підрозділом юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (ідентифікаційний код 44907200).

Водночас, суд зауважує, що Миколаївська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (ідентифікаційний код 45192910) не може виступати самостійною стороною спору в господарському судочинстві, адже не є самостійним суб`єктом господарювання та не має статусу юридичної особи, що підтверджується записом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про відокремлений підрозділ, відтак, не наділена цивільною правоздатністю і дієздатністю та не може бути самостійною стороною у судовому процесі.

Суд звертає увагу на те, що за наведених обставин (визначення відповідачем саме відокремленого підрозділу, а не юридичної особи в особі свого відокремленого підрозділу), такий потенційний позов заявника (а отже і заява про забезпечення такого позову) не може бути розглянутий ні в порядку господарського, ні в порядку іншого (ніж господарське) судочинства, що не позбавляє права заявника на звернення з відповідними вимогами безпосередньо до юридичної особи в особі її відокремленого підрозділу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про застосування наслідків, встановлених частиною 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України повернення заяви про забезпечення позову заявнику.

При цьому, у зв`язку із поданням Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «АДМІРАЛ» заяви б/н від 04.03.2026 (вх. № 2896/26 від 04.03.2026) про забезпечення позову до подачі позовної заяви через систему «Електронний суд», суд не здійснює її фактичне повернення заявнику.

Додатково, суд вважає за можливе роз`яснити заявнику, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись ст.ст. 139, 140, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «АДМІРАЛ» б/н від 04.03.2026 (вх. № 2896/26 від 04.03.2026) про забезпечення позову до подачі позовної заяви у справі № 915/235/26 повернути заявнику.

Ухвала суду у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Ухвала господарського суду, у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України, може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256-259 ГПК України.

Суддя Н.О.Семенчук