номер провадження справи 6/235/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.2026 Справа № 908/3921/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федько Олександри Анатоліївни, розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику представників сторін справу № 908/3921/25

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» (82660, Львівська область, Стрийський район, селище Славсько, вул. Франка Івана, буд. 14-А)

до відповідача-1: Приватного підприємства «АСКОН» (69095, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 100, кв. 106)

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКОН-2007» (08552, Київська область, Фастівський район, село Триліси, вул. Горького, буд. 101)

до відповідача-3: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯКИМІВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД» (72500, Запорізька область, Якимівський район, смт. Якимівка, вул. Леніна, буд. 221)

до відповідача-4: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про солідарне стягнення грошових коштів.

Процесуальні дії по справі.

29.12.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вх. №4356/08-07/25, документ сформований в системі Електронний суд 29.12.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» до відповідачів: Приватного підприємства «АСКОН», Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКОН-2007», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯКИМІВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД», ОСОБА_1 про солідарне стягнення штрафу в розмірі 200571,60 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 29.12.2025, здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3921/25 та визначено до розгляду судді Федько О.А.

Ухвалою суду від 05.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/3921/25 в порядку спрощеного позовного провадження. Присвоєно справі номер провадження 6/235/25. Постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи. Розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі № 908/3921/25. Запропоновано відповідачам протягом 15 днів з дня отримання даної ухвали надати суду відзив на позовну заяву разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача або визнання позовних вимог, якщо такі докази не надані позивачем.

Відповідно до п. 21 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються законами України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Учасники справи, остання відома адреса місця проживання (перебування) чи місцезнаходження яких знаходиться на тимчасово окупованій території і які не мають офіційної електронної адреси, повідомляються про ухвалення відповідного судового рішення шляхом розміщення інформації на офіційному вебпорталі судової влади з посиланням на вебадресу такого судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень або шляхом розміщення тексту відповідного судового рішення на офіційному вебпорталі судової влади України, з урахуванням вимог, визначених Законом України «Про доступ до судових рішень», у разі обмеження доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень.

З моменту розміщення такої інформації вважається, що особа отримала судове рішення.

Ухвалу суду від 05.01.2026 відповідно до вимог ст. 122 ГПК України офіційно оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Її копію відповідно до ч. 5 ст. 242 ГПК України направлено позивачу ТОВ «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» та відповідачам-1, 2 ПП «АСКОН» та ТОВ «АСКОН-2007» в електронному вигляді до їхніх електронних кабінетів в підсистемі «Електронний Суд» ЄСІКС.

Оскільки місцезнаходженням відповідача-3 та адресою місця проживання відповідача-4 є тимчасово окупована територія України, відповідачів повідомлено про прийняття судом до розгляду позовної заяви та відкриття провадження у даній справі шляхом розміщення 06.01.2026 тексту ухвали суду від 05.01.2026 на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет (https://zp.arbitr.gov.ua/sud5009/).

Згідно з ч. 2, 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 04.02.2026 сплив тридцятиденний строк наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, а тому суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Згідно ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд визнав надані документи достатніми для всебічного та об`єктивного розгляду спору.

Ураховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує повне рішення без його проголошення 06.03.2026.

Оскільки розгляд справи здійснювався без виклику представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилось.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В якості підстави для звернення з позовом позивач зазначив, що між ним та ПП «АСКОН» (відповідачем-1) 07.12.2021 був укладений договір поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2022 року №ОБП/22/20, за яким, з урахуванням умов Додатку №1 до договору, відповідач-1 зобов`язався у строк до 15 липня 2022 року поставити (продати) у власність Покупцеві Ріпак врожаю 2022 року в кількості 857 тон, загальною орієнтовною вартістю 11 995 200,00 грн, в тому числі ПДВ. Проте, Відповідач-1 не виконав взятих на себе зобов`язань, не поставив сільськогосподарську продукцію, а відтак, порушив установлені Договором строки поставки. За порушення строків виконання взятих на себе зобов`язань позивачем було нараховано відповідачу-1 штрафні санкції у розмірі 200 571,60 грн. Ураховуючи умови п. 8.18 договору позивач 21.11.2025 направив на адресу відовідача-1 вимогу про сплату штрафних санкцій. Вимога позивача залишена відповідачем-1 без реагування, сільськогосподарська продукція не поставлена, штрафні санкцій в добровільному порядку не сплачені.

Також позивач указує, що до Договору поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2022 року № ОБП/22/20 від 07.12.2021 року було укладено ряд забезпечувальних договорів, а саме: договір поруки між ТОВ «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» та ТОВ «АСКОН-2007» (); договір поруки між ТОВ «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» та ТОВ «ЯКИМІВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД» (); договір поруки між ТОВ «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» та громадянином України ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ). За умовами вказаних договорів Поручителі поручились за виконання відповідачем-1 зобов`язань перед Кредитором за Основним договором в повному обсязі. За твердженням позивача, на адресу поручителів були направлені вимоги про сплату штрафу, які не були виконані у визначені договором строки.

За неналежне виконання відповідачем-1 та поручителями (відповідачами - 2, 3, 4) зобов`язань щодо своєчасної поставки сільськогосподарської продукції (ріпак) в установлений договором строк, позивач на підставі п. 8.4 договору нарахував та заявив до солідарного стягнення з відповідачів пеню в розмірі 200571,60 грн.

У відзиві, який надійшов до суду 20.01.2026 (вх. №1462/08-08/25, документ передано до відділу документообігу суду) та підписаний адвокатом Сосніною Л.І, відповідачі-1, 2, 4 заперечили проти заявлених позовних вимог. Обґрунтовуючи заперечення посилались на форс-мажорні обставини, які підтверджені Сертифікатом №3100-26-0092. Зауважували, що про настання форс-мажорних обставин окупацію території України та введення бойових дій на ній Торгово-промислова палата України повідомила всіх заінтересованих осіб своїм листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, яким засвідчила форс-мажорні обставини. Звертали увагу суду, що рішенням господарського суду Запорізької області від 29.11.2023 у справі №908/2427/23, що набрало законної сили 20.12.2023, за позовом ПП «АСКОН» до Держави Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації з відповідача на користь позивача стягнуто збитки у розмірі 10 313 289,76 грн. Також рішенням господарського суду Запорізької області від 29.04.2024 у справі №908/3826/23 з Держави Російської Федерації на користь позивача стягнуто збитки в розмірі 320 438 282,00 грн. Вважають, що в силу настання форс-мажорних обставин відсутня вина відповідачів у невиконанні зобов`язань щодо поставки сільськогосподарської продукції, що виключає їх матеріальну відповідальність у вигляді сплати штрафних санкцій.

Стосовно солідарної відповідальності відповідачів 2, 3 та 4 зазначили, що спільний розгляд позовних вимог кредитора до боржника й кількох поручителів не створює солідарного обов`язку для останніх.

Просили суд врахувати, що ТОВ «ЯКИМІВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД» втратив своє нерухоме майно, яке було передано в оренду ПП «АСКОН» для зберігання продукції та мінеральних добрив. Зазначене товариство не перереєструвало свою податкову адресу на території України, тому вважають, що воно втратило права юридичної особи і не може бути відповідачем в даній справі. Просили відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідач ТОВ «ЯКИМІВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД» не скористався правом на подання відзиву.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповіді на відзив, яка надійшла до суду 04.02.2026 (вх. №2783/08-08/26, документ сформований в системі Електронний суд 04.02.2026) позивач зазначив, що всупереч погодженим сторонами умовам п.10.1 та 10.3 Договору відповідач-1 не повідомляв позивача про настання форс-мажорних обставин у погодженому Сторонами в Договорі порядку, не направляв позивачу жодних письмових повідомлень про неможливість виконання своїх зобов`язань за Договором внаслідок дії (впливу на нього) форс-мажорних обставин. При цьому, відповідно до погоджених сторонами умов у п.10.7 Договору, неповідомлення сторони договору позбавляє права іншу сторону посилатися на форс-мажорні обставини. Також позивач зазначив, що як убачається з договорів поруки, обсяг відповідальності поручителів включає не лише сплату штрафних санкцій, а й обов`язок здійснити поставку СГ продукції позивачу. Проте, поставка СГ продукції позивачу не була здійснена жодним із відповідачів (поручителів). Звертав увагу, що за ТОВ «АСКОН-2007» зареєстровано право оренди землі, яка розташована на території Київської області, що свідчить про можливість виконання ним зобов`язань за Основним договором.

Відповідачі не скористались наданим їм законом правом на подання заперечень.

20.02.2026 до суду надійшла спільна заява відповідачів 1, 2, 4 про застосування строку позовної давності. Так, відповідачі зауважують, що в п. 11.23 договору погоджено, що на підставі ст. 259 Цивільного кодексу України строк позовної давності про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється у три роки. Втім зазначають, що приписи пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, в редакції, чинній чинний до 04.09.2025, стосувались тільки строків, визначених цим Кодексом і до договірних умов не застосовуються. З урахуванням викладеного, на думку відповідачів, строк позовної давності для стягнення неустойки у даній справі почав свій перебіг 16.07.2022 та закінчився 15.07.2025, отже позов пред`явлений після спливу строку позовної давності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

07 грудня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» (Покупець, позивач у справі) та Приватним підприємством «АСКОН» (Постачальник, відповідач-1 у справі) укладено Договір поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2022 року №ОБП/22/20 (далі по тексту Договір).

Згідно пункту 2.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити (продати) у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити на умовах цього Договору сільськогосподарську продукцію врожаю 2022 року (надалі продукція) на умовах, що вказані в цьому Договорі та Додатках до Договору. Асортимент, кількість, якість, ціна, умови та строки (термін) поставки продукції, місце прийому передачі, строки оплати продукції, узгоджуються сторонами шляхом вказування їх у Додатках до Договору, які становлять їх невід`ємну частину.

Пунктом 4.2 Договору встановлено, що Постачальник здійснює поставку продукції окремими партіями в терміни, вказані в Додатку до Договору. Постачальник зобов`язаний проінформувати Покупця про готовність здійснити поставку Продукції за 14 календарних днів до запланованої дати поставки Продукції.

Згідно з п. 8.4 Договору в разі порушення терміну поставки або допоставки Продукції більше ніж на 3 (три) календарних дні, Постачальник залежно від культури сільськогосподарської продукції зобов`язаний сплатити на користь Покупця штраф в розмірі гривневого еквіваленту суми в доларах США, що вказана в таблиці в цьому пункті нижче, за офіційним курсом Національного банку України встановленого на день, що є граничним терміном поставки Продукції або на день сплати штрафу, якщо він передує граничному терміном поставки Продукції, згідно з відповідним Додатком до цього Договору, за кожну непоставлену/недопоставлену тонну Продукції. Постачальник сплачує штраф на четвертий день з дня, що є граничним терміном поставки згідно з відповідним Додатком до цього Договору. У таблиці встановлений розмір штрафу для культури ріпаку у розмірі 8 доларів США.

За умовами п. 8.18 Договору вказані вище штрафні санкції, збитки, витрати підлягають оплаті Постачальником протягом 5-ти банківських днів з дня отримання відповідної вимоги Покупця, або Покупець вправі здійснити зарахування зустрічних грошових зобов`язань в односторонньому порядку, шляхом зменшення належної до сплати суми (боргу) на користь Постачальника на суму штрафів (штрафних санкцій), вказаних у вимозі Покупця, повідомивши про це Постачальника відповідною заявою про зарахування, згідно ч. 2 ст. 601 Цивільного кодексу України.

У розділі 10 договору сторони врегулювали умови звільнення від відповідальності внаслідок виникнення форс-мажорних обставин.

Так, згідно з п. 10.1 договору сторона звільняється від визначеної цим договором та (або) чинним в Україні законодавством відповідальності за повне чи часткове порушення Договору, якщо вона доведе, що таке порушення сталося внаслідок дії форс-мажорних обставин, визначених у цьому Договорі, за умови, що їх настання було засвідчено у визначеному цим Договором порядку.

Під непереборною силою в цьому договорі розуміються, серед іншого війна, воєнні дії (п. 10.2.1 договору).

Сторона, для якої наступили форс-мажорні обставини, зобов`язана письмово протягом 24 годин з моменту настання цим обставин повідомити іншу сторону про це, вказати орієнтовний термін дії і закінчення форс-мажорних обставин, а також вжити всіх заходів для зменшення збитків другої сторони (п. 10.3 договору).

Згідно з пунктом 10.6 договору, належним доказом наявності форс-мажорних обставин є сертифікат Торгово-промислової палати України.

У пункті 10.7 договору сторони погодили, що сторона, яка прострочила виконання своїх зобов`язань до моменту настання форс-мажорних обставин або несвоєчасно повідомила про їх настання, не вправі посилатись на наявність цих обставин, якщо тільки неповідомлення, в свою чергу, не було наслідком непереборної сили.

Пунктом 11.1. Договору визначено, що цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення їх печатками.

Відповідно до п. 11.2 Договору, строк дії Договору починає свій перебіг у момент, що визначений у п. 11.1 цього Договору та закінчується після повного і належного виконання сторонами всіх своїх зобов`язань згідно цього Договору.

У пункті 11.23 договору зазначено, що на підставі ст. 259 Цивільного кодексу України, Сторони дійшли згоди, що строк позовної давності про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється тривалістю у три роки.

07 грудня 2021 року між Сторонами укладено Додаток № 1 в рамках Договору поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2022 року № ОБП/22/20 від 07 грудня 2021 року.

Відповідно до умов п. 1 Додатку №1 від 07.12.2021 року (далі Додаток) до Договору Відповідач зобов`язався передати Покупцеві ріпак врожаю 2022 року у загальному обсязі 857 тонн (+-3%) (далі продукція).

Пунктом 2 Додатку №1 встановлено, що загальна орієнтовна вартість продукції згідно з цим Додатком до Договору становить 11 995 200,00 грн (одинадцять мільйонів дев`ятсот дев`яносто п`ять тисяч двісті гривень 00 копійок), в тому числі ПДВ.

За пунктом 4.1 Договору та п. 1, п. 4 Додатку № 1 встановлено, що продукція поставляється на умовах CPT ІНКОТЕРМС-2010, місце передачі сільськогосподарської продукції згідно Додатку № 1: Миколаївський морський торгівельний порт та/або ТОВ МСП Ніка-Тера, , адреса: 54052, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Айвазовського, буд. 23А та/або 23В, на вибір Покупця.

У пункті 5 Додатку № 1 сторони погодили, що датою поставки партії продукції вважається дата підпису Покупця на видатковій накладній та/або складському документі.

З урахуванням положень п.6. Додатку №1 оплата за продукцію мала здійснюватися після її поставки, зокрема Сторони погодили, що після поставки Постачальником усієї кількості продукції згідно з цим Додатком Покупець здійснює повну оплату (доплату) вартості продукції за цінами, що визначені згідно з умовами цього Додатку. При цьому: 1) 80% від загальної вартості продукції згідно з цим Додатком сплачується Покупцем протягом 10 (десяти) банківських днів від дня поставки усієї кількості продукції згідно з цим Додатком та надання Постачальником копій документів: видаткової накладної, товарно-транспортної накладної або залізничної накладної або складського свідоцтва, та рахунку-фактури із зазначенням точної кількості та ціни Товару без ПДВ, суми ПДВ; 2) 20% від загальної вартості продукції згідно з цим Додатком сплачується Покупцем протягом 5 (п`яти) банківських днів

Термін поставки продукції до 15 липня 2022 року (п. 7 Додатку №1).

Пунктом 9 Додатку №1 визначено, що цей Додаток набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та становить невід`ємну частину Договору.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Основним договором (№ОБП/22/20 від 07.12.2021) 07 грудня 2021 року між Позивачем та ТОВ «АСКОН-2007» (Поручитель 1, Відповідач 2) укладено Договір поруки (надалі Договір поруки 1) до Договору поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2022 року № ОБП/22/20 від 07 грудня 2021 року, що укладений між Позивачем та Відповідачем 1, з усіма змінами та доповненнями до нього (основне зобов`язання Боржника поставка сільськогосподарської продукції орієнтовної вартості 11 995 200,00 грн (одинадцять мільйонів дев`ятсот дев`яносто п`ять тисяч двісті гривень 00 копійок), термін виконання « 15» липня 2022 року, якщо інше не передбачено умовами договору або додатками до нього).

Статтею 1 Договору поруки 1 визначено, що порушення зобов`язань по Основному договору - це невиконання, або неналежне (неповне, несвоєчасне) виконання Боржником у встановлені Основними договорами строки (терміни) будь-якого із зобов`язань, зазначених в п. 3.1.1. цього Договору Згідно з п. 3.1.

Відповідно до п. 2. 1. Статті 2 Договору поруки 1, ТОВ «АСКОН-2007» поручився за виконання Боржником зобов`язань перед Кредитором за Основними договорами в повному обсязі. У разі Порушення Боржником зобов`язань по Основному договору, Поручитель нестиме солідарну відповідальність з Боржником за таке порушення в межах всього належного йому (Поручителю) майна.

За змістом статті 3 Договору поруки 1, відповідальність ТОВ «АСКОН-2007» перед позивачем включає, серед іншого, зобов`язання здійснити поставку продукції за Основним договором та додатковими угодами до нього, зобов`язання щодо сплати штрафних санкцій (штраф, неустойка, пеня тощо), розмір яких визначається відповідно до Основного договору та додаткових угод до нього та інші грошові зобов`язання, які виникають/можуть виникнути у Боржника відповідно до Основного договору та додаткових угод до нього.

Поручитель відповідно до цього договору приймає на себе зобов`язання відповідати за виконання Основного договору за Боржника, а також за будь-якого нового боржника в разі переведення боргу Боржника на іншу особу чи за правонаступників (спадкоємців) Боржника (п. 3.3 Статті 3 договору поруки 1).

У п.п. 4.4 Статті 4 договору поруки 1 встановлено, що Поручитель підтверджує, що він ознайомлений та погоджений зі всіма умовами Основного договору.

Відповідно до п.5.1. Статті 5 Договору поруки 1 Боржник та ТОВ «АСКОН-2007» відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Поручитель 1 відповідає перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник, що означає право Кредитора вимагати виконання зобов`язань, визначених у п.3.1. цього Договору, в повному обсязі, як від Боржника і Поручителя разом, так і від кожного з них окремо.

У випадку порушення Боржником зобов`язань за Основним договором, Кредитор має право звернутися до Поручителя з письмовою вимогою про виконання зобов`язань, що зазначені в п.п. 3.1 цього договору, зазначивши їх обсяг. Вимога про виконання зобов`язань може бути надіслана (передана) Поручителю одним з таких способів на розсуд Кредитора: надіслати поштою, кур`єрською поштою за місцем реєстрації Поручителя чи вручена особисто (під розписку) Поручителю чи його уповноваженому представнику. Вимога про Виконання зобов`язань вважається такою, що отримана Поручителем; (і) у разі надсилання поштою чи службовою кур`єрською доставки з дати, вказаної на повідомлені про вручення чи накладній кур`єрської служби, як дата отримання (вручення) листа (відправлення), або по спливу п`яти календарних днів з моменту відправлення такої Вимоги про виконання зобов`язань (залежно від того, яка з цих дат настає раніше); (іі) у разі вручення особисто Поручителю (його представнику) дати особистого вручення вимоги про виконання зобов`язань Поручителю, що засвідчена підписом Поручителя (його довіреною особою, працівником) на другому примірнику такої вимоги (п.п 5.3 Статті 5 договору поруки 1).

Пунктом 8.1 Статті 8 договору поруки 1 встановлено, що цей договір набуває чинності (є укладеним) з дати його підписання сторонами і діє протягом п`яти років з моменту його укладення. Не допускається припинення поруки, передбаченої цим договором без припинення основного зобов`язання, якщо інше не передбачено законом.

Закінчення строку дії цього договору не звільняє жодну із сторін від відповідальності за порушення цією стороною своїх зобов`язань, яке мало місце під час дії цього договору (зокрема, не звільняє Поручителя від обов`язку належним чином виконати свої зобов`язання перед Кредитором, передбачені цим договором) (п.п. 8.3 Статті 8 договору поруки 1)

07.12.2021 з метою забезпечення виконання зобов`язань за Основним договором (№ОБП/22/20 від 07.12.2021) між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯКИМІВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД» (Поручитель-2, відповідач 3 у справі) укладено договір поруки (надалі договір поруки 2), умови якого ідентичні умовам договору поруки 1.

Також 07.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» та ОСОБА_1 (Поручитель 3, відповідач 4 у справі) укладено аналогічний за змістом договорі поруки, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. та зареєстрований в реєстрі за №2420.

У зв`язку з невиконанням Постачальником (відповідачем 1) станом на 10.11.2025 зобов`язань за договором поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2022 року № ОБП/22/20 від 07.12.2021, позивач 21.11.2025 направив засобами поштового зв`язку Вимогу вих. №2/10-25 від 10.11.2025 про сплату боржником штрафу. У вимозі зазначено, що боржник протягом трьох банківських днів з дня отримання цієї вимоги, враховуючи умови п. 8.4 договору, повинен сплатити на користь позивача штраф у розмірі 287 802,54 грн, який розрахований таким чином: 857 т * 41,98 грн * 8 дол. США. Крім того, боржника повідомлено, що у випадку несплати штрафу в зазначений строк, ТОВ «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» з метою захисту своїх порушених прав, буде змушений звернутися до суду.

Зазначена вимога не була отримана відповідачем-1 та повернута відправникові у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання (№ поштового відправлення 957), про що свідчить витяг з сайту АТ «Укрпошта».

21.11.2025 вимоги про сплату штрафу за порушення виконання Постачальником (відповідачем-1) зобов`язань за договором № ОБП/22/20 від 07.12.2021 були направлені засобами поштового зв`язку Поручителям, а саме: ТОВ «АСКОН-2007» - вих. №7/10-25 від 10.11.2025 (кореспонденція отримана 25.11.2025 (№ поштового відправлення 659); ТОВ «ЯКИМІВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД» - вих. №8/10-25 від 10.11.2025 (кореспонденція 16.12.2025 повернута відправнику у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання, № поштового відправлення 869); ОСОБА_1 вих. №6/10-25 від 10.11.205 (кореспонденція 16.12.2025 повернута відправнику у зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання, № поштового відправлення 252).

Оскільки місцезнаходженням ТОВ «ЯКИМІВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД» та місцем проживання ОСОБА_1 є тимчасово окупована територія України, вимоги про сплату штрафу направлялись позивачем на адресу відповідача-1, який є засновником відповідача-3, відповідач-4 в свою чергу є засновником відповідача-1.

Відповідачі в добровільному порядку суму штрафних санкцій не сплатили, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду, за яким відкрито провадження у даній справі.

Доказів оплати сум штрафних санкцій відповідачі на час розгляду справи суду не надали.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Між сторонами виникли господарські відносини на підставі договору поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2022 року №ОБП/22/20 від 07.12.2021 року.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України).

Частиною 1 ст. 664 ЦК України визначено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як установлено судом, Постачальник прийняв на себе зобов`язання передати (поставити) продукцію позивачеві Ріпак врожаю 2022 року в кількості 857 тон за адресою: Миколаївський морський торгівельний порт та/або ТОВ МСП Ніка-Тера, , адреса: 54052, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Айвазовського, буд. 23А та/або 23В, на вибір Покупця (п. 1 Додатку №1 до договору №ОБП/22/20 від 07.12.2021).

У пункті 7 Додатку №1 до договору №ОБП/22/20 від 07.12.2021 Постачальником та Покупцем був погоджений строк (термін) поставки продукції до 15 липня 2022 року.

Відповідно до п. 4.3 договору №ОБП/22/20 від 07.12.2021 право власності на продукцію переходить від Постачальника до Покупця з моменту поставки продукції останньому та належного документального оформлення поставки продукції шляхом підписання трьохстороннього Акту приймання-передачі Продукції (Постачальник - Покупець Зерновий склад).

Матеріали справи не містять доказів виконання Постачальником зобов`язань щодо поставки (передачі) обумовленої в Додатку №1 до договору №ОБП/22/20 від 07.12.2021 продукції.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що відповідач-1 не дотримався встановлених Додатком №1 в рамках договору поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2022 року №ОБП/22/20 від 07.12.2021 умов щодо передачі ріпака в кількості 857 тонн позивачеві в обумовлений строк.

У зв`язку з неналежним виконання відповідачем-1 зобов`язання (поставка ріпака врожаю 2022 року в узгоджений строк), позивачем нараховано та заявлено до стягнення з штраф у розмірі 200571,60 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 610 та п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Пунктом 8.4 Договору №ОБП/22/20 від 07.12.2021 передбачено, що в разі порушення терміну поставки або допоставки Продукції більше ніж на 3 (три) календарних дні, Постачальник залежно від культури сільськогосподарської продукції зобов`язаний сплатити на користь Покупця штраф в розмірі гривневого еквіваленту суми в доларах США, що вказана в таблиці в цьому пункті нижче, за офіційним курсом Національного банку України встановленого на день, що є граничним терміном поставки Продукції або на день сплати штрафу, якщо він передує граничному терміном поставки Продукції, згідно з відповідним Додатком до цього Договору, за кожну непоставлену/недопоставлену тонну Продукції. Постачальник сплачує штраф на четвертий день з дня, що є граничним терміном поставки згідно з відповідним Додатком до цього Договору. У таблиці встановлена сума штрафу для культури ріпаку у розмірі 8 доларів США.

Відповідно до інформації Національного банку України офіційний курс долара США станом на 15.07.2022 (кінцева дата виконання відповідачем-1 зобов`язання щодо поставки продукції) становить 29,2549 грн.

Відповідно до розрахунку, здійсненого позивачем, загальна сума неустойки (штрафу) за прострочення поставки сільськогосподарської продукції складає 200 571,60 грн (857 тонн х 29,2549 грн (офіційний курс долара станом на 15.07.2022 року) х 8 дол. США).

Факт неналежного виконання відповідачем-1 зобов`язання щодо своєчасної поставки ріпака у кількості 857 тонн за договором №ОБП/22/20 від 07.12.2021 підтверджується матеріалами справи та є доведеним.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача щодо наявності правових підстав для застосування положень ст. 611 ЦК України та пункту 8.4 укладеного між сторонами договору №ОБП/22/20 від 07.12.2021.

Як свідчать матеріали справи, 07.12.2021 з метою забезпечення виконання зобов`язань за Основним договором (№ОБП/22/20 від 07.12.2021) між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «АСКОН-2007», Товариством з обмеженою відповідальністю «ЯКИМІВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД», ОСОБА_1 укладені ідентичні за змістом договори поруки.

Договір поруки від 07.12.2021, який укладено з громадянином ОСОБА_1 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. та зареєстрований в реєстрі за №2420.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як установлено судом, відповідно до п. 2.1. Статті 2 Договорів поруки Поручителі поручилися за виконання Боржником зобов`язань перед Кредитором за Основним договором - №ОБП/22/20 від 07.12.2021 - у повному обсязі. У разі Порушення Боржником зобов`язань по Основному договору, Поручитель нестиме солідарну відповідальність з Боржником за таке порушення в межах всього належного йому (Поручителю) майна.

Відповідно до п.5.1. Статті 5 укладених 07.12.2021 Договорів поруки, Боржник та Поручителі відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник, що означає право Кредитора вимагати виконання зобов`язань, визначених у п.3.1. цього Договору, в повному обсязі, як від Боржника і Поручителя разом, так і від кожного з них окремо.

Як свідчать матеріали справи, позивач 21.11.2025 з урахуванням умов договорів поруки направив на адреси поручителів вимоги про сплату протягом одного календарного дня з дня отримання цієї вимоги штрафу за неналежне виконання відповідачем-1 договору поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2022 року №ОБП/22/20 від 07.12.2021.

Відтак суд виснує, що у відповідачів 2, 3, 4 настав строк виконання зобов`язання зі сплати штрафу, обумовленого пунктом 8.4 договору №ОБП/22/20 від 07.12.2021.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафу суд зазначає, що він є арифметично правильним.

Відповідачі заявлені позовні вимоги не спростували, доказів своєчасної поставки продукції або добровільної сплати штрафних санкцій не надали, а тому позивач мав підстави для звернення до суду за захистом своїх прав.

Суд не вважає слушними доводи відповідачів 1, 2, 4 про наявність підстав для звільнення від сплати штрафних санкцій внаслідок настання форс-мажорних обставин з огляду на таке.

Статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно з частиною 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» військові дії вважаються форс-мажорними обставинами, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Наразі строк дії режиму воєнного стану в Україні продовжений та діє на час ухвалення судового рішення.

Війна як обставина непереборної сили звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин юридична чи фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання.

Тобто, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але і причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання.

Лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 щодо засвідчення форс-мажорних обставин, на який посилаються відповідачі, адресований «всім, кого він стосується», відтак носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

Ураховуючи наведене, вказаний лист не підтверджує неможливість виконання зобов`язань саме за договором №ОБП/22/20 від 07.12.2021 у зв`язку з настанням обставин непереборної сили.

Також відповідачами до матеріалів справи наданий Сертифікат №3100-26-0092 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 15.01.2026 №26/05-4, яким засвідчено форс-мажорні обставини: військова агресія російської федерації проти України, тимчасова окупація Російською Федерацією території Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, здійснений представниками збройних сил російської федерації на початку березня 2022 року, внаслідок чого було знищено складське приміщення ПП «АСКОН» та майно, яке знаходилось в ньому, Приватному підприємству «АСКОН» щодо обов`язку поставити (продати) сільськогосподарську продукцію врожаю 2022 року, а саме ріпак врожаю 2022 року в кількості 857 тон у термін до 15.07.2022 за договором поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2022 року №ОБП/22/20 від 07.12.2021.

Оцінюючи такий доказ на предмет наявності підстав для звільнення відповідачів від відповідальності за неналежне виконання зобов`язань за договором №ОБП/22/20 від 07.12.2021, суд вважає за необхідне звернутися до умов указаного вище договору поставки.

Так, за змістом п. 10.1. договору №ОБП/22/20 від 07.12.2021 сторона звільняється від визначеної цим Договором та (або) чинним в Україні законодавством відповідальності за повне чи часткове порушення Договору, якщо вона доведе, що таке порушення сталося внаслідок дії форс-мажорних обставин, визначених у цьому Договорі, за умови, що їх настання було засвідчено у визначеному цим Договором порядку…

Сторона, для якої наступили форс-мажорні обставини, зобов`язана письмово протягом 24 годин з моменту настання цих обставин повідомити іншу Сторону про це, вказати орієнтовний термін дії і закінчення форс-мажорних обставин, а також вжити всіх заходів для зменшення збитків другої Сторони (п. 10.3 договору).

Згідно з п. 10.7. договору №ОБП/22/20 від 07.12.2021 Сторона, яка прострочила виконання своїх зобов`язань до моменту настання форс-мажорних обставин або несвоєчасно повідомила про їх настання, не вправі посилатись на наявність цих обставин, якщо тільки неповідомлення, в свою чергу, не було наслідком непереборної сили.

Матеріали справи не містять повідомлення, направленого відповідачем-1 позивачеві у відповідності до п.п.10.1, 10.3 Договору №ОБП/22/20 від 07.12.2021, про настання форс-мажорних обставин, які перешкоджають виконати зобов`язання за договором поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2022 року №ОБП/22/20 від 07.12.2021.

З урахуванням наведеного, а також погодження сторонами у договорі умови про відсутність у сторони договору права посилатись на наявність форс-мажорних обставин у випадку несвоєчасного повідомлення про їх настання, суд виснує, що відповідачі не мають права посилатися на форс-мажорні обставини у зв`язку з недотриманням останніми умов пункту 10.3 Договору та не повідомлення позивача про настання обставин непереборної сили.

За змістом ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у пунктах 46-50 постанови від 31.08.2022 по справі №910/15264/21 звернув увагу на те, що потрібно розрізняти вчасне повідомлення сторони про виникнення форс-мажорних обставин (яке сторона має зробити у передбачений договором строк) від звернення до ТПП за отриманням сертифікату, яке є можливим лише після порушення виконання зобов`язання. Через це сертифікат ТПП може бути отриманий значно пізніше за дату, коли сторона з`ясувала неможливість виконання договору через вплив форс-мажорних обставин. Саме ж повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору. Водночас неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилання на форс-мажор).

Також суд зауважує, що з аналізу умов Договору поставки сільськогосподарської продукції слідує, що сторонами не було погоджено, що продукція, яка є предметом поставки, мала бути вирощена саме на території Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, яка є тимчасово окупованою територією з 24.02.2022 року. Відповідач-1 не був об`єктивно позбавлений можливості придбати її у інших осіб для виконання своїх зобов`язань з поставки СГ продукції позивачу або ініціювати питання солідарного виконання зобов`язань з поставки продукції позивачу поручителями, зокрема, ТОВ «АСКОН-2007», яке має у користуванні земельні ділянки, що розташовані на території Київської області.

Також суд вважає безпідставним посилання відповідачів на відсутність солідарного обов`язку поручителів за основним зобов`язанням боржника, оскільки підписуючи договори поруки, поручителі погодились нести солідарну відповідальність з ПП «АСКОН». До того ж, приписами частини 3 ст. 554 ЦК України визначено, що особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Суд не вважає слушними доводи відповідачів про те, що ТОВ «Якимівський комбікормовий завод» втратив права юридичної особи та не може виступати відповідачем у даному спорі, оскільки його місцезнаходженням є тимчасово окупована територія України.

Так, законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України (частина 2 ст. 13). Втім, наявність законодавчих обмежень на здійснення господарської діяльності суб`єктами господарювання, місцезнаходження яких зареєстроване на тимчасово окупованих територіях України, не свідчить про втрату такими юридичними особами правосуб`єктності. Юридичні особи з місцезнаходженням на тимчасово окупованій території України зберігають свій український правовий статус, право власності та інші права, а отже можуть виступати стороною у судовому процесі.

Оцінюючи заяву відповідачів 1, 2, 4 про сплив позовної давності за вимогами про стягнення неустойки суд зазначає таке.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 2 статті 258 ЦК України визначено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина 1 ст. 259 ЦК України).

Так, судом установлено, що сторони в договорі поставки сільськогосподарської продукції врожаю 2022 року №ОБП/22/20 від 07.12.2021 погодили збільшення строку позовної давності за вимогами про стягнення неустойки та встановили її тривалість у три роки.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2025 у справі №903/602/24 викладені наступні висновки щодо питання перебігу позовної давності:

« 83.За загальним правилом позовна давність триває безперервно з моменту усвідомлення учасником правовідносин порушення його права і до спливу цього строку звернення до суду.

84. Законодавство може визначати певні обставини, які впливають на перебіг позовної давності і змінюють порядок її обчислення. До таких обставин відноситься зупинення перебігу позовної давності та її переривання, що передбачено статтями 263 та 264 Цивільного кодексу України.

85. Водночас під час дії карантину та воєнного стану законодавець застосував нову конструкцію, якою тимчасово доповнив перелік обставин, які впливають на перебіг позовної давності, а саме продовження позовної давності.

86. Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року на всій території України було встановлено карантин.

87. Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 540-IX) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цьогоКодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Цей Закон набрав чинності 02 квітня 2020 року.

88. Відтак початок продовження строку для звернення до суду потрібно пов`язувати саме з моментом набрання чинності 02 квітня 2020 року Законом № 540-IX.

89. Подібний правовий висновок висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 вересня 2023 року у справі № 910/18489/20 (провадження № 12-46гс22).

90. Строк дії карантину неодноразово продовжувався, а відмінений він був з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

91. Отже, під час дії карантину позовна давність була продовжена з 02 квітня 2020 року до 30 червня 2023 року.

92. Поряд із цим Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Надалі строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався Указами Президента України, цей стан триває до теперішнього часу.

93. Законом України від 15 березня 2022 року № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-ІХ) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Закон № 2102-IX набрав чинності 17 березня 2022 року.

94. Надалі Законом України від 08 листопада 2023 року № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» (далі - Закон № 3450-ІХ) пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України викладено в новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Закон № 3450-ІХ набрав чинності 30 січня 2024 року.

95. Таким чином, в умовах дії воєнного стану строк звернення до суду (позовна давність) було продовжено від початку воєнного стану до 29 січня 2024 року, а після 30 січня 2024 року перебіг такого строку зупинився і такий стан триває дотепер.

96. Підсумовуючи, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що в разі якщо позовна давність не спливла станом на 02 квітня 2020 року, то цей строк звернення до суду спочатку було продовжено (до 30 червня 2023 року - на строк дії карантину, а надалі до 29 січня 2024 року - на строк дії воєнного стану), а з 30 січня 2024 року перебіг строку звернення до суду зупинився на строк дії воєнного стану.

97. Отже, оскільки в цій справі станом на 02 квітня 2020 року позовна давність щодо визнаних судами обґрунтованими позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних не спливла, то перебіг цього строку є зупиненим і дотепер (внаслідок продовження на строк дії карантину та воєнного стану й подальшого зупинення його перебігу на строк дії воєнного стану)».

На підставі аналізу пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України в редакції Закону України від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» т а висновків Великої Палати Верховного Суду, які містяться у наведеній Постанові, господарський суд зазначає, що законодавець чітко визначив, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями, в тому числі 257-259 ЦК України, продовжуються на строк його дії. Закон №2120-ІХ набрав чинності 17.03.2022. Пункт 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України діяв у зазначеній редакції до 29.01.2024 року.

Отже, встановлений сторонами відповідно до ст. 259 ЦК України строк позовної давності за вимогами про стягнення неустойки у три роки, був продовжений з моменту виникнення у позивача права вимоги (16.07.2022) до 29.01.2024.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача неустойки 29.12.2025.

На підставі наведеного, не оцінюючи застосування до спірних правовідносин пункту 19 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України в редакції Закону України від 08 листопада 2023 року № 3450-ІХ «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини», з урахуванням наведених вище висновків, станом на 29.12.2025 позовна давність за вимогами про стягнення неустойки, визначена сторонами в п. 11.23 Договору №ОБП/22/20 від 07.12.2021 тривалістю три роки, не спливла.

Ураховуючи зазначені обставини та наведені висновки Великої Палати Верховного Суду господарський суд дійшов висновку, що позов є таким, що пред`явлений в межах позовної давності, встановленої договором, а тому відсутні підстави для застосування наслідків спливу позовної давності, передбачених статтею 267 ЦК України.

Господарський суд зазначає, що поза увагою суду не може залишитися той факт, що строк виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки товару за договором №ОБП/22/20 від 07.12.2021 настав після повномасштабного вторгнення військ рф на територію України та окупації території Якимівської селищної територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, де до січня 2024 року було зареєстроване ПП «АСКОН».

Завданням господарського суду є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів у сфері господарської діяльності та розгляд інших справ, що належать до його юрисдикції.

Відповідно до положень ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Тлумачення частини третьої статті 551 ЦК України свідчить, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них.

Відтак, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

На підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі, і з власної ініціативи, може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені) до її розумного розміру (аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 925/577/21, від 28.06.2022 у справі № 902/653/21).

Позивач заявив до стягнення з відповідачів штраф за несвоєчасну поставку сільськогосподарської продукції (ріпака врожаю 2022 року), загальною (орієнтовною) вартістю 11 995 200,00 грн, який за умовами договору повинен бути поставлений позивачу у строк до 15 липня 2022 року (тобто у період введення в Україні воєнного стану та тимчасової окупації території, яка до січня 2024 року була адресою місцезнаходження ПП «АСКОН» та де до теперішнього часу зареєстровані відповідач 3 та відповідач 4.

Відповідно до бази даних «Діловодство спеціалізованого суду» у 2023 та 2024 роках Господарським судом Запорізької області ухвалені рішення про стягнення з Держави Російської Федерації на користь ПП «АСКОН» збитків, які були спричинені знищенням майна та бізнесу позивача, а саме справи №908/2427/23 та №908/3826/23. Так, господарським судом у межах указаних справ установлено, що на території Якимівської селищної ради Мелітопольського (раніше Якимівського) району Запорізької області на праві власності ПП «АСКОН» належало 8 об`єктів нерухомого майна, 8 земельних ділянок під будівлями і спорудами та 5 земельних ділянок для ведення товарного сільгоспвиробництва. Також на території Якимівської селищної ради Мелітопольського (раніше Якимівського) району Запорізької області в користуванні на умовах оренди у позивача знаходилися землі площею близького 3692 га на підставі 417 договорів оренди земельних ділянок (паїв). Також судом установлено, що внаслідок дій військових збройних сил Російської Федерації та інших військових формувань, підконтрольних Російській Федерації, на початку березня 2022 року здійснено обстріл смт. Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, внаслідок чого було знищено складське приміщення Приватного підприємства «АСКОН», що знаходиться за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, смт. Якимівка, вул. Центральна, буд. 68, та майно, яке знаходилося у ньому. За наслідками розгляду справи №908/3826/23 господарський суд дійшов висновку, що вартість реальних збитків внаслідок пошкодження, втрати та (або) знищення єдиного майнового комплексу Приватного підприємства «АСКОН» (ідентифікаційний код 22120822) станом на 01.09.2023 склала (без урахування ПДВ): 8 762 662,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 01.09.2023 (1 USD = 36,5686 грн.) складає 320 438 282,00 грн.

При вирішенні питання про можливість зменшення розміру штрафу, який підлягає стягненню з відповідачів, суд ураховує вказані вище обставини тимчасової окупації Якимівської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області, наявність збитків, заподіяних відповідачеві-1 внаслідок тимчасової окупації та пошкодження, втрати, знищення майна Приватного підприємства «АСКОН», відсутність в матеріалах справи доказів того, що порушення відповідачами зобов`язання завдало збитків позивачеві.

Відтак, з метою дотримання балансу інтересів сторін, суд ухвалив зменшити розмір штрафу на 50%, що складає 100285,80 грн, та в цій частині задовольняє позовні вимоги про стягнення такої суми штрафу з відповідачів (солідарно).

Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачі заявлені позовні вимоги належними та допустимими доказами не спростували, доказів оплати штрафу суду не надали.

Ураховуючи встановлені обставини у даній справі, предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку про задоволення позову частково, стягнення з відповідачів солідарноштрафу в розмірі 100285,80 грн. В іншій частині вимог суд відмовляє.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства, віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 129 ГПК України.

Згідно з частиною 9 статті 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Беручи до уваги, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідачів, суд покладає на останніх судові витрати зі сплати судового збору повністю, без урахування зменшення штрафу.

При цьому, суд зазначає, що судові витрати підлягають розподілу між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Керуючись ст.ст.123, 129, 232,233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Приватного підприємства «АСКОН» (69095, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 100, кв. 106; ідентифікаційний код юридичної особи 22120822), Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКОН-2007» (08552, Київська область, Фастівський район, село Триліси, вул. Горького, буд. 101; ідентифікаційний код юридичної особи 34830399), Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯКИМІВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД» (72500, Запорізька область, Якимівський район, смт. Якимівка, вул. Леніна, буд. 221; ідентифікаційний код юридичної особи 00688249) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» (82660, Львівська область, Стрийський район, селище Славсько, вул. Франка Івана, буд. 14-А; ідентифікаційний код юридичної особи 37693620) штраф в розмірі 100285,80 грн (сто тисяч двісті вісімдесят п`ять гривень 80 коп.).

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства «АСКОН» (69095, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 100, кв. 106; ідентифікаційний код юридичної особи 22120822) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» (82660, Львівська область, Стрийський район, селище Славсько, вул. Франка Івана, буд. 14-А; ідентифікаційний код юридичної особи 37693620) судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АСКОН-2007» (08552, Київська область, Фастівський район, село Триліси, вул. Горького, буд. 101; ідентифікаційний код юридичної особи 34830399) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» (82660, Львівська область, Стрийський район, селище Славсько, вул. Франка Івана, буд. 14-А; ідентифікаційний код юридичної особи 37693620) судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЯКИМІВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД» (72500, Запорізька область, Якимівський район, смт. Якимівка, вул. Леніна, буд. 221; ідентифікаційний код юридичної особи 00688249) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» (82660, Львівська область, Стрийський район, селище Славсько, вул. Франка Івана, буд. 14-А; ідентифікаційний код юридичної особи 37693620) судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОККО-БІЗНЕС ПАРТНЕР» (82660, Львівська область, Стрийський район, селище Славсько, вул. Франка Івана, буд. 14-А;ідентифікаційний код юридичної особи 37693620) судовий збір в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 06.03.2026.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.А. Федько