ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"12" березня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/908/25
Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участю секретаря судового засідання Ярощук О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного підприємства "ІБК "ДЕДАЛ" про ухвалення додаткового рішення по справі
про стягнення 674 882 грн 04 коп.
про стягнення 2 026 350 грн 32 коп
у судовому засіданні приймали участь:
- від ТОВ "БІЛД ЛАЙФ" : не з`явився;
- від ПП "ІБК "ДЕДАЛ": не з`явився;
29 вересня 2025 року на поштову адресу Господарського суду Рівненської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЛД ЛАЙФ" (далі - ТОВ "БІЛД ЛАЙФ") до Приватного підприємства "ІБК "ДЕДАЛ" (далі - ПП "ІБК "ДЕДАЛ") про стягнення 674 882 грн 04 коп.
Ухвалою від 06.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/908/25. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
22 жовтня 2025 року від ПП "ІБК "ДЕДАЛ" надійшов зустрічний позов до ТОВ "БІЛД ЛАЙФ" про стягнення 2 026 350 грн 32 коп.
Ухвалою від 03.11.2025 прийнято зустрічну позовну заяву ПП "ІБК "ДЕДАЛ". Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.
У судовому засіданні 10.02.2026 судом відкладено ухвалення та проголошення судового рішення у справі № 918/908/25 на 20.02.2026.
Рішенням від 20.02.2026 первісний позов ТОВ "БІЛД ЛАЙФ" до ПП "ІБК "ДЕДАЛ" про стягнення 674 882 грн 04 коп. задоволено частково. Постановлено стягнути із ПП "ІБК "ДЕДАЛ" на користь ТОВ "БІЛД ЛАЙФ" 518 000 грн 00 коп. основного боргу, 75 053 грн 47 коп. пені, 10 728 грн 79 коп. 3 % річних, 34 171 грн 36 коп. інфляційних втрат, 9 569 грн 30 коп. судового збору, 34 739 грн 10 коп. витрат на професійну (правничу) допомогу. У задоволенні решти первісних позовних вимог про стягнення пені на суму 35 244 грн 87 коп., 3 % річних у розмірі 239 грн 51 коп та інфляційних втрат у розмірі 1 444 грн 04 коп. - відмовлено. Судовий збір у розмірі 553 грн 93 коп. та витрати на професійну (правничу) допомогу у розмірі 2 010 грн 90 коп. залишено за ТОВ "БІЛД ЛАЙФ". Зустрічний позов ПП "ІБК "ДЕДАЛ" до ТОВ "БІЛД ЛАЙФ" про стягнення 2 026 350 грн 32 коп задоволено частково. Ухвалено стягнути із ТОВ "БІЛД ЛАЙФ" на користь ПП "ІБК "ДЕДАЛ" 528 065 грн 19 коп. витрат за Договором підряду № 010724-МКТ від 01.07.2024, 6 336 грн 78 коп. судового збору. У задоволенні решти зустрічних позовних вимог про стягнення пені на суму 1 367 451 грн 80 коп. та штрафу на суму 130 833 грн 33 коп. - відмовлено. Судовий збір у розмірі 17 979 грн 42 коп. залишено за ПП "ІБК "ДЕДАЛ". Ухвалено провести зустрічне зарахування сум за первісними і зустрічними позовними вимогами та стягнути різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму, - ТОВ "БІЛД ЛАЙФ". Ухвалено стягнути із ПП "ІБК "ДЕДАЛ" на користь ТОВ "БІЛД ЛАЙФ" 109 888 грн 43 коп., 3 232 грн 52 коп. судового збору, 34 739 грн 10 коп. витрат на професійну (правничу) допомогу. На виконання пункту 10 резолютивної частини рішення видати наказ.

Повне рішення складене та підписане суддею "20" лютого 2026 року.

24 лютого 2026 року через підсистему Електронний суд ЄСІТС від ПП "ІБК "ДЕДАЛ" до Господарського суду Рівненської області надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі № 918/908/25 та стягнення витрат понесених зустрічним позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі у розмірі 40 000 грн 00 коп. із відповідача за зустрічним позовом.

Ухвалою від 02.03.2026 заяву ПП "ІБК "ДЕДАЛ" про ухвалення додаткового рішення по справі № 918/908/25 призначено до розгляду у судовому засіданні на 12.03.2026. Запропоновано ТОВ "БІЛД ЛАЙФ" надати свої пояснення щодо поданої заяви про стягнення витрат понесених позивачем за зустрічним позовом по оплаті професійної правничої допомоги до 10.03.2026 (включно).

12 березня 2026 року судом встановлено, що у судове засідання учасники справи не забезпечили явку уповноважених представників. Належним чином повідомлені про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується довідками про доставку ухвали від 02.03.2026 до їх електронних кабінетів в підсистемі Електронний суд ЄСІТС - 02.03.2026 після 17:00 год.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, серед іншого, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до абз 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до ч. 7 ст. 242 ГПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Відтак сторони у справі вважаються такими, що отримали ухвалу від 02.03.2026 - 03.03.2026.

12 березня 2026 року від представника заявника ПП "ІБК "ДЕДАЛ" надійшла заява про проведення судового засідання 12.03.2026 без його участі.

Згідно з ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою, та з огляду на наявність заяви представника ПП "ІБК "ДЕДАЛ" поданої на підставі п. 3 ст. 196 ГПК України, враховуючи ч. 4 ст. 244 ГПК України суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання з розгляду заяви позивача за зустрічним позовом про ухвалення додаткового рішення по справі № 918/908/25 без участі представників сторін.

У відповідності до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За змістом частин 1, 3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, у зустрічній позовній заяві було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ПП "ІБК "ДЕДАЛ" понесло і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, яка складається із витрат на оплату професійної правової (правничої) допомоги у розмірі 40 000 грн 00 коп.

У зустрічній позовній заяві позивач просив суд стягнути з ТОВ «Білд Лайф» судові витрати за надання професійної правничої допомоги.

Господарський суд Рівненської області ухвалив судове рішення у даній справі 20.02.2026, згідно з яким позовні вимоги за зустрічним позовом задовольнив частково.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

При цьому відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, та надання цією стороною необхідних доказів або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Така заява про відшкодування (компенсацію, стягнення, розподіл) судових витрат, про намір подати докази на підтвердження витрат після ухвалення рішення в будь-якому випадку має бути подана (зроблена) до закінчення судових дебатів у справі.

Перевірка поданих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом лише у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.01.2019 у справі № 927/26/18, від 09.07.2019 у справі №922/4366/16, ухвала Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/13193/19, ухвала Верховного Суду від 19.01.2023 у справі № 910/16513/21).

Судом встановлено, що позивач за зустрічним позовом/відповідач за первісним позовом до ухвалення рішення у справі виявив намір про подання у майбутньому доказів понесених судових витрат. Так, представник ПП "ІБК "ДЕДАЛ" у судовому засіданні 29.01.2026 вчинив заяву в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України про те, що докази понесених витрат по професійній правничій допомозі будуть подані суду впродовж 5-ти днів після ухвалення рішення.

Отже, стороною ПП "ІБК "ДЕДАЛ" дотримано порядок, встановлений абз. 2 ч. 8 ст. 129, ч. 1 ст. 221 ГПК України.

Як вбачається заява про ухвалення додаткового рішення надійшла до суду 24.02.2026, тобто в межах 5-денного строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України, позаяк датою ухвалення рішення у справі № 918/908/25 є 20.02.2026.

За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Розглянувши заяву Приватного підприємства "ІБК "ДЕДАЛ", дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд встановив таке.

Як вбачається із заяви, Приватне підприємство "ІБК "ДЕДАЛ" просить суд стягнути на свою користь із ТОВ "БІЛД ЛАЙФ" витрати на професійну правничу допомогу, понесені при розгляді справи у розмірі 40 000 грн 00 коп.

Судом встановлено, що 14.10.2025 між Адвокатським об`єднанням "Рівненська правозахисна група" (33001, м. Рівне, вул. Фруктова, кв. 2, ) в особі голови об`єднання Олексія Мартинова та Приватним підприємством «ІБК`ДЕДАЛ» в особі директора Богдана Файфури було укладено Договір про надання правової допомоги № б/н.

Згідно з п. 1.1. Договору об`єднання приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правничу допомогу по судовій справі № 918/908/25 у Господарському суді Рівненської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛД ЛАЙФ» про стягнення коштів.

У відповідності до п. 3.1. Договору гонорар, який Клієнт сплачує Об`єднанню за надану в межах цього Договору правову допомогу складає 40 000,00 грн., та має бути сплачений Клієнтом в строк до закінчення провадження справи у суді першої інстанції.

Згідно з п. 4.1., 4.2. Договору цей договір діє з моменту погодження сторонами усіх істотних умов та підписання сторонами тексту договору та додатків (додаткових угод) до нього. Дія договору припиняється після закінчення судового провадження у справі в Господарському суді Рівненської області. У разі не здійснення Клієнтом оплати в строк визначений п.3.1. Договору, Договір в цій частині діє до повного виконання стороною своїх грошових зобов`язань.

За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України.

Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

У ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017, передбачено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.

23 лютого 2026 року між сторонами, на виконання Договору, у місті Рівне складено і підписано акт приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги № б/н від 14.10.2026.

У Акті зафіксовано, що виконавець та замовник склали цей Акт про те, що послуги, передбачені вказаним Договором, надані виконавцем у встановлений термін, у повному обсязі та із дотриманням усіх умов Договору. Вартість наданих Виконавцем Замовнику послуг складає: 40 000,00 грн. 00 коп. У Замовника претензій до якості наданих послуг немає.

23 лютого 2026 року голова Адвокатського об`єднання "Рівненська правозахисна група" Олексій Мартинов виписав рахунок для Приватного підприємства "ІБК "ДЕДАЛ" на суму 40 000 грн 00 коп за надання правової допомоги згідно з договором про надання правничої допомоги № б/н від 14.10.2026.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В матеріалах справи відсутні письмові заперечення відповідача за зустрічним позовом проти стягнення заявленої суми витрат на оплату послуг адвоката відповідача в розмірі 40 000 грн 00 коп.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява позивача за зустрічним позовом господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви Приватного підприємства "ІБК "ДЕДАЛ" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з огляду на наступне.

У постанові від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду сформулювала висновок про те, що заява про стягнення / розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа Гімайдуліна і інші проти України від 10.12.2009, справа Баришевський проти України від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: East/West Alliance Limited проти України від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; Ла-вентс проти Латвії від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Правова позиція щодо розумності та співмірності розміру витрат на правову допомогу також відображена у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18.

Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того чи була їх сума обґрунтованою.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано сукупність доказів: договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Враховуючи викладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Така правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

Частинами 1-3 ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частина 3 ст.126 ГПК визначає, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

При цьому відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Судом встановлено, що у цьому судовому провадженні інтереси позивача за зустрічним позовом Приватного підприємства "ІБК "ДЕДАЛ" представляв адвокат Діонісьєв Ігор Миколайович, що підтверджено ордером серії ВК № 1194476 від 21.10.2025, виданим Адвокатським об`єднанням "Рівненська правозахисна група" на підставі Договору № б/н від 14.10.2025.

Приватним підприємством "ІБК "ДЕДАЛ" надано усю сукупність документів, якими стверджується, що адвокатом Діонісьєвим Ігорем Миколайовичем була надана правова правнича допомога у справі № 918/908/25.

Судом встановлено, що на час розгляду справи, доказів недійсності Договору № б/н від 14.10.2025 суду не надано. Договір правомірний.

Як встановлено судом, Адвокатське об`єднання та клієнт (замовник, позивач за зустрічним позовом) керуючись принципом вільного волевиявлення щодо укладення договору про надання правової допомоги, погодили між собою відповідно розмір та вартість такої допомоги у сумі 40 000 грн 00 коп. що підтверджується Договором № б/н від 14.10.2025, актом від 23.02.2026 та рахунком від 23.02.2026.

У зустрічній позовній заяві зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, яка складається із витрат на оплату професійної правової (правничої) допомоги у розмірі 40 000 грн 00 коп.

Згідно з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зробленим у постанові від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 дійшла висновку про те, чи потрібно надавати суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, у разі, якщо сторони погодили оплату у фіксованій сумі.

Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у наведеній вище постанові зазначила таке:

"140. подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.

141. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

143 ч. 3 ст. 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.

144. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис".

Суд зазначає, що із акту чітко вбачається, яка саме правова правнича допомога була надана і те, що вона стосувалася договору від 14.02.2025, а відтак безпосередньо справи № 918/908/25. Вбачається, що вона прийнята без зауважень і замовник підтверджує отримання послуг.

При погодженому між адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) та клієнтом фіксованому розмірі гонорару останній обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги, що виключає необхідність відображення інформації про понесені адвокатом витрати часу по кожному з видів робіт (наданих послуг) в детальному описі робіт (наданих послуг) чи іншому документі, що містить такий детальний опис. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро / об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту.

Процесуальним законом від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, а достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, навіть без обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №823/2638/18 та від 09.07.2019 у справі №923/726/18).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N19336/04).

Судом встановлено, що позивачем за зустрічним позовом підтверджено розмір наданої правової допомоги як клієнта на суму 40 000 грн 00 коп.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Суд зазначає, що детальний опис робіт у даному випадку не є необхідним, оскільки між сторонами погоджено фіксований розмір гонорару адвоката.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу, заявлені Приватним підприємством "ІБК "ДЕДАЛ" у справі відповідають таким критеріям як дійсність, обґрунтованість та розумність, співмірність до ціни позову, а також зі складністю справи.

Спір за первісним позовом у даній справі є майновим, що виник у зв`язку із несплатою ПП "ІБК" ДЕДАЛ" за виконані роботи за договором підряду.

Спір за зустрічним позовом у даній справі є також майновим, що виник у зв`язку із несплатою ТОВ "БІЛД ЛАЙФ" витрат замовника пов`язаних із підрядними роботами, пені та штрафу (з яких: 1 367 451 грн 80 коп. пеня, 130 833 грн 33 коп. - штраф, 528 065 грн 19 коп. витрати).

Правовідносини між сторонами у даній справі виникли з договору підряду від 01.07.2024, укладеного між ПП "ІБК "ДЕДАЛ" (замовник) та ТОВ "БІЛД ЛАЙФ" (підрядник) за № 010724-МКТ.

Справа розглядалася у загальному позовному провадженні у зв`язку із ціною первісного позову. У даній справі було пред`явлено первісний та зустрічний позови. Зустрічний позов задоволено частково.

При розгляді спору судом було проведено 9 судових засідань, а саме: 04.11.2025, 25.11.2025, 11.12.2025, 18.12.2025, 13.01.2026, 22.01.2026, 27.01.2026, 29.01.2026, 10.02.2026.

У шести судових засіданнях на представлення інтересів ПП "ІБК "ДЕДАЛ" у справі № 918/908/25 був присутній адвокат Діонісьєв Ігор Миколайович (а саме у судових засіданнях: 25.11.2025, 11.12.2025, 22.01.2026, 27.01.2026, 29.01.2026, 10.02.2026).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зробила висновок, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (п.146).

Суд зауважує, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд констатує, що відповідач за зустрічним позовом не надав суду доказів та/або належних обґрунтувань, які свідчили б про неспівмірність, та/або нерозумність, та/або нереальність здійсненого ПП "ІБК "ДЕДАЛ" розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до цієї справи. ТОВ "БІЛД ЛАЙФ" не скористався правом на подання заперечень проти заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 918/908/25.

У відповідності до п. 3.1. Договору гонорар, який Клієнт сплачує Об`єднанню за надану в межах цього Договору правову допомогу складає 40 000,00 грн., та має бути сплачений Клієнтом в строк до закінчення провадження справи у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази оплати 40 000,00 грн. зі сторони клієнта на рахунок адвокатського об`єднання. В той же час суд враховує положення п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України та правові висновки, викладені в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, а також у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 904/1038/19, відповідно до яких - витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи такі витрати вже фактично сплачені стороною, чи лише підлягають сплаті відповідно до умов договору.

Як слідує з матеріалів справи, понесення позивачем за зустрічним позовом витрат на професійну правничу допомогу підтверджено договором та актом приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правничої допомоги № б/н від 14.10.2026, а також безпосередньо погодженим сторонами розрахунком гонорару в договорі.

Умовами договору передбачено, що оплата наданих послуг здійснюється клієнтом до закінчення провадження справи у суді першої інстанції. Таким чином, обов`язок зі сплати гонорару є відкладеним у часі та пов`язаний із настанням визначеної договором події.

Отже, факт відсутності платіжних документів на момент розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення не свідчить про відсутність у позивача за зустрічним позовом обов`язку оплатити надані послуги адвокатському об`єднанню, а також не спростовує факту їх надання і погодження вартості останніх сторонами, а тому не є підставою для відмови у розподілі витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У п. 26 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Надточій проти України" та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини "Гурепка проти України № 2" наголошено, що принцип рівності сторін - один зі складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, за змістом якого кожна сторона повинна мати розумну можливість обстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Враховуючи викладене, в силу приписів наведених вище норм, для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову.

Надавши оцінку усім доданим до заяви доказам з урахуванням усіх аспектів і складності цієї справи, врахувавши критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, визначені ч. 4 ст. 126 ГПК України, зокрема, критеріям розумності, суд дійшов висновку про те, що справедливим та співмірним є покладення всього розміру витрат (пропорційно задоволеним позовним вимогам) на професійну правничу допомогу, які понесені ПП "ІБК "ДЕДАЛ" на відповідача за зустрічним позовом ТОВ "БІЛД ЛАЙФ".

Вирішуючи вказане питання, суд також керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Згідно з ст. ст. 126, 129 ГПК України - стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує за рахунок іншої сторони витрати на професійну правничу допомогу.

Рішенням від 20.02.2026 зустрічний позов Приватного підприємства "ІБК "ДЕДАЛ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЛД ЛАЙФ" про стягнення 2 026 350 грн 32 коп задоволено частково. Ухвалено стягнути із ТОВ "БІЛД ЛАЙФ" на користь ПП "ІБК "ДЕДАЛ" 528 065 грн 19 коп. витрат за Договором підряду № 010724-МКТ від 01.07.2024. У задоволенні решти зустрічних позовних вимог про стягнення пені на суму 1 367 451 грн 80 коп. та штрафу на суму 130 833 грн 33 коп. - відмовлено.

Таким чином, оскільки зустрічні позовні вимоги по даній справі задоволені частково, то до стягнення із ТОВ "БІЛД ЛАЙФ" на користь ПП "ІБК "ДЕДАЛ" підлягає 10 423 грн 97 коп. витрат на професійну (правничу) допомогу.

Решта витрат на професійну (правничу) допомогу у розмірі 29 576 грн 03 коп. залишається за позивачем за зустрічним позовом - ПП "ІБК "ДЕДАЛ".

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 196, 202, 221, 222, 233, 238, 241, 244, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного підприємства "ІБК "ДЕДАЛ" про ухвалення додаткового рішення по справі № 918/908/25 задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЛД ЛАЙФ" (бульв. Незалежності, 18Б, м. Бровари, Броварський р-н, Київська обл., 07406; ) на користь Приватного підприємства "ІБК "ДЕДАЛ" (вул. Шевченка, 36, с. Варковичі, Дубенський р-н, Рівненська обл., 35612, ) 10 423 (десять тисяч чотириста двадцять три) грн 97 коп. витрат на професійну (правничу) допомогу.

3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

4. Решта витрат на професійну (правничу) допомогу у справі № 918/908/25 у розмірі 29 576 грн 03 коп. залишається за позивачем за зустрічним позовом/відповідачем за первісним позовом - Приватним підприємством "ІБК "ДЕДАЛ" (вул. Шевченка, 36, с. Варковичі, Дубенський р-н, Рівненська обл., 35612, ).

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку визначеному ст. 257 ГПК України.

Повне додаткове рішення складене та підписане суддею "16" березня 2026 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич