ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.03.2026 Справа № 917/2327/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши:

1. клопотання Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича (вх. № 2444 від 24.02.2026) про зустрічне забезпечення позову у справі № 917/2327/25

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Сидорчук Юлії Вячеславівни, АДРЕСА_1

до відповідача Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича, АДРЕСА_2

про стягнення 299 407,00 грн,

2. клопотання Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича (вх. № 2422 від 24.02.2026) про зустрічне забезпечення позову у справі № 917/2328/25

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Сидорчук Вікторії Вячеславівни, АДРЕСА_1

до відповідача Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича, АДРЕСА_2

про стягнення 299 415,00 грн,

3. клопотання Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича (вх. № 2443 від 24.02.2026) про зустрічне забезпечення позову у справі № 917/2329/25

за позовною заявою Фізичної особи-підприємця Прохонюк Наталії Йосипівни, АДРЕСА_3

до відповідача Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича, АДРЕСА_2

про стягнення 298 490,00 грн,

установив:

1. 22.12.2025 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Сидорчук Юлії Вячеславівни до відповідача Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 299 407,00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2025 справу № 917/2327/25 розподілено судді Ківшик О.В.

В додатки до позовної заяви позивачка надала заяву про забезпечення позову.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.12.2025 заяву про забезпечення позову по справі № 917/2327/25 передано на розгляд судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 23.12.2025 заяву Фізичної особи-підприємця Сидорчук Юлії Вячеславівни про забезпечення позову задовольнив частково, вжив заходи забезпечення позову у справі №917/2327/25 шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича у розмірі 299 407,00 грн.

29.01.2026 до Господарського суду Полтавської області від Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича надійшла заява вх. №1065 про скасування заходів забезпечення позову.

Суд ухвалою від 12.02.2026 відмовив у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича про скасування заходів забезпечення позову.

24.02.2026 Фізична особа-підприємця Дука Роман Сергійович надав суду клопотання про зустрічне забезпечення позову у справі №917/2327/25 (вх.№ 2444).

2. 22.12.2025 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Сидорчук Вікторії Вячеславівни до відповідача Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 299 415,00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2025 справу № 917/2328/25 розподілено судді Ківшик О.В.

В додатки до позовної заяви позивачка надала заяву про забезпечення позову.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.12.2025 заяву про забезпечення позову по справі № 917/2328/25 передано на розгляд судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 23.12.2025 заяву Фізичної особи-підприємця Сидорчук Вікторії Вячеславівни про забезпечення позову задовольнив частково, вжив заходи забезпечення позову у справі №917/2328/25 шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича у розмірі 299 415,00 грн.

29.01.2026 до Господарського суду Полтавської області від Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича надійшла заява вх. №1071 про скасування заходів забезпечення позову.

Суд ухвалою від 12.02.2026 відмовив у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича про скасування заходів забезпечення позову.

24.02.2026 Фізична особа-підприємця Дука Роман Сергійович надав суду клопотання про зустрічне забезпечення позову у справі №917/2328/25 (вх.№ 2442).

3. 22.12.2025 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Прохонюк Наталії Йосипівни до відповідача Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 298 490,00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2025 справу № 917/2329/25 розподілено судді Ківшик О.В.

В додатки до позовної заяви позивачка надала заяву про забезпечення позову.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.12.2025 заяву про забезпечення позову по справі № 917/2329/25 передано на розгляд судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 23.12.2025 заяву Фізичної особи-підприємця Прохонюк Наталії Йосипівни про забезпечення позову задовольнив частково, вжив заходи забезпечення позову у справі №917/2329/25 шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича у розмірі 298 490,00 грн.

Суд ухвалою від 12.02.2026 відмовив у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича про скасування заходів забезпечення позову.

24.02.2026 Фізична особа-підприємця Дука Роман Сергійович надав суду клопотання про зустрічне забезпечення позову у справі №917/2329/25 (вх.№ 2443).

Суд ухвалою від 23.02.2026 постановив, зокрема, справи №917/2327/25, №917/2328/25 та №917/2329/25 об`єднати в одне провадження із присвоєнням об`єднаній справі №917/2327/25, розглядати справу №917/2327/25 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначити на 19.03.2026 року на 12:00.

З тексту клопотань відповідача про зустрічне забезпечення у справах №917/2327/25, №917/2328/25 та №917/2329/25 вбачається, що обґрунтування підстав зустрічного забезпечення є подібним, відповідач просить застосувати зустрічне забезпечення шляхом внесення позивачками на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі 100 % ціни позову.

Заявник стверджує, що застосування жорстких заходів забезпечення позову без будь-яких гарантій компенсації шкоди відповідачу створює непропорційний процесуальний тягар.

Фактичне блокування господарської діяльності відповідача може завдати значно більшої шкоди, ніж потенційні ризики невиконання рішення суду, на які посилаються позивачки.

Застосування зустрічного забезпечення у вигляді внесення грошових коштів на депозитний рахунок суду є розумним, пропорційним та справедливим способом забезпечення балансу інтересів сторін.

При вирішенні клопотання відповідача про зустрічне забезпечення у справах №917/2327/25, №917/2328/25 та №917/2329/25 суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 141 ГПК України питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

За приписами ч. 1 ст. 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Відповідна вимога може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 у справі №911/1695/18.

Метою зустрічного забезпечення є співмірне вжиття судом заходів, спрямованих на забезпечення відшкодування можливих збитків відповідача відповідно до ст. 146 ГПК України, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Інститут зустрічного забезпечення спрямований на реалізацію таких основних засад господарського судочинства, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та пропорційність, адже забезпечення позову певною мірою обтяжує відповідача і у випадку незадоволення вимог позивача зустрічне забезпечення гарантує можливість відшкодувати збитки.

На відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача, зберігаючи існуючий status quo між сторонами до ухвалення рішення суду по суті спору.

Умовою застосування заходів зустрічного забезпечення є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів з урахуванням обставин справи може утруднити чи зробити неможливим відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Частиною 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Сторона, яка звертається із заявою про вжиття заходів зустрічного забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування відповідного заходу.

Саме лише посилання заявника на необхідність застосування такого інституту не є достатньою підставою для вжиття відповідних заходів, адже наряду із вжиттям заходів забезпечення позову має бути доведено існування правових підстав для їх застосування - обґрунтованої ймовірності виникнення негативних наслідків в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

При цьому у вирішенні питання про зустрічне забезпечення господарський суд має здійснити оцінку доказів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності заходів зустрічного забезпечення, а також наявності зв`язку між конкретним заходом зустрічного забезпечення і заходами забезпечення позову.

За положенням ч. 2 ст. 141 ГПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (ч. 3 ст. 141 ГПК України).

За правовою природою зустрічне забезпечення є процесуальною гарантією компенсаційного характеру, а не способом вирішення спору по суті чи формою перевірки обґрунтованості позовних вимог. При цьому суд має оцінити, чи доведено реальну ймовірність понесення збитків саме внаслідок вжиття заходів забезпечення позову та розмір потенційних збитків, а також співмірність заявленої суми зустрічного забезпечення характеру та наслідкам забезпечувальних заходів.

Подібної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 19.01.2026 у справі № 921/341/24, від 02.02.2026 у справі № 902/1281/25.

Суд звертає увагу, що зустрічне забезпечення не є інструментом перевірки правильності чи помилковості забезпечення позову, не спрямоване на нівелювання ризиків, які стали підставою для його застосування, і не може використовуватися як альтернатива заяві про скасування заходів забезпечення позову в порядку ст. 145 ГПК України.

Сам по собі факт накладення арешту на грошові кошти у межах ціни позову не є підставою для покладення на позивача обов`язку внести на депозит суду ідентичну суму: зустрічне забезпечення має компенсаційну природу та вимагає доведення реальних (ймовірних) збитків і їх орієнтовного розміру.

Аналогічна позиція наведена у постанові Верховного Суду від 19.01.2026 у справі №921/341/24.

В обґрунтування клопотання відповідач посилається на те, що внаслідок вжитих судом заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на грошові кошти та майно Фізичної особи-підприємця Дуки Романа у розмірі ціни позову, що знаходяться на його розрахункових рахунках, відповідач фактично позбавлений можливості користуватись грошовими коштами, що знаходяться на його розрахункових рахунках, що ставить його та сім`ю у скрутне матеріальне становище; є неможливим своєчасне виконання зобов`язань перед контрагентами; створено ризик застосування штрафних санкцій та пені; може призвести до розірвання чинних договорів; негативно впливає на ділову репутацію відповідача; перешкоджає сплаті податкових зобов`язань та інших обов`язкових платежів.

На підтвердження цих обставин відповідач надав податкові декларації за півріччя 2025, три квартали 2024, виписку А-Банк за період з 01.10.2025 по 17.02.2026, виписку А-Банк за період з 01.01.2025 по 17.02.2026, виписку А-Банк за період з 01.10.2025 по 17.02.2026, підписаний лише відповідачем договір субпідряду № 10/12-2025 від 10.12.2025.

Суд зазначає, що предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача грошових коштів в загальній сумі 897 312,00 грн, які, на думку позивачок, були ним безпідставно отримані.

У даному випадку суд наклав арешт на грошові кошти та майно відповідача виключно в межах суми позову, відповідно, до об`єднання справ в одне провадження 299 407,00 грн, 299 415,00 грн, 298 490,00 грн.

При вжитті заходів забезпечення позову суд дійшов висновку, що обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки арештоване майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним; грошові кошти залишаються у володінні та користуванні відповідача, а можливість ними розпоряджатися обмежується на певний час лише щодо частини коштів, якої стосується спір.

Жодних доказів на підтвердження факту понесення відповідачем будь-яких збитків внаслідок застосування судом заходів забезпечення позову відповідач не надав, не обґрунтував, яким чином перерахування позивачками на депозитний рахунок суду суми зустрічного забезпечення позову може вплинути на його майновий стан.

Отже, відповідачем не доведено реальну ймовірність понесення збитків саме внаслідок вжиття заходів забезпечення позову та розмір потенційних збитків, тому суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення клопотання відповідача про зустрічне забезпечення позову відсутні.

Керуючись ст. 141, 232-234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотань Фізичної особи-підприємця Дуки Романа Сергійовича про зустрічне забезпечення позову.

Повний текст ухвали підписано 05.03.2026.

Ухвала набирає законної в порядку, передбаченому ст.235 ГПК України та може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту оголошення (підписання) до Східного апеляційного господарського суду (ст.255 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик