ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" березня 2026 р. Справа № 910/11821/25

Господарський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Грамчука І.В., розглянувши в межах підготовчого провадження матеріали справи № 910/11821/25

за позовом Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне підприємство "Укроборонсервіс" м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажбудюг" м.Київ

про стягнення коштів у розмірі 434 692,65 грн.

Представники сторін:

від позивача: Черевко В.М. (в режимі відеоконференції)

від відповідача: Опалюк С.В. (в режимі відеоконференції)

В судовому засіданні 18.03.2026р. проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Встановив:

Дочірнє підприємство Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне підприємство "Укроборонсервіс" м.Київ звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажбудюг" м.Київ про стягнення коштів у розмірі 434 692,65 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справіза правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В послідуючому ухвалою від 26.09.2025р. справу N 910/11821/25 за позовом Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне підприємство "Укроборонсервіс" м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажбудюг" м.Київ про стягнення коштів у розмірі 434 692,65 грн. з усіма додатками, направлено за підсудністю до Господарського суду Хмельницької області ( 29005, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1).

У надісланому 03.10.2025р. через підсистему «Елетронний суд» відзиві на позовну заяву ТОВ "Монтажбудюг" м.Київ заперечило проти позовних вимог з посиланням на їх невідповідність фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

10 жовтня 2025р. Позивач через підсистему «Елетронний суд» направив Відповідь на відзиві, в якій з посиланням на викладені аргументи просив долучити дану Відповідь на відзив на позовну заяву до матеріалів справи № 910/11821/25 та задовольнити позовну заяву.

Натомість у Запереченнях відповідач керуючись ст.ст. 41, 42, 45, 56, 58, 60, 61, 161, 165, 167 ГПК України просив відмовити у задоволенні позовних вимог Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне підприємство "Укроборонсервіс" м.Київ повністю, а також стягнути з позивача в дохід державного бюджету штраф, в межах суми, встановленої ч.1 ст. 135 ГПК України, у зв`язку з ненаданням відповідей на питання сторони Відповідача.

21 жовтня 2025р. за вих. № 910/11821/25/6193/25 відповідно до ст.ст. 30, 31 ГПК України та на підставі ухвали Господарського суду м.Києва від 26.09.2025р. матеріали справи надіслано до Господарського суду Хмельницької області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2025 справу N 910/11821/25 передано на розгляд судді Грамчуку І.В., яким ухвалою від 03.11.2025 справу прийнято до свого провадження.

Ухвалою від 20.11.2025р. суд постановив розгляд справи № 910/11821/25 за позовом Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне підприємство "Укроборонсервіс" м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажбудюг" м.Київ про стягнення коштів у розмірі 434 692,65 грн, здійснювати за правилами загального позовного провадження.

В межах підготовчого провадження повноважний представник позивача наполягав на задоволенні позовних, заперечуючи можливість задоволення наявних клопотань відповідача з посиланням на їх невідповідність обраному позивачем предмету спору та фактичним обставинам справи.

Наразі розглядаючи клопотання представника ТОВ "Монтажбудюг" м.Київ щодо стягнення з позивача в дохід державного бюджету штрафу, в межах суми, встановленої ч.1 ст. 135 ГПК України, у зв`язку з ненаданням відповідей на питання сторони Відповідача, судом враховується наступне :

У відповідності ст. 135 Кодексу Суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

Під час здійснення судового контролю за виконанням судового рішення суд може стягнути в дохід державного бюджету з відповідача, боржника чи їх керівників (якщо відповідачем, боржником є юридична особа) штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частину першу статті 135 доповнено абзацом сьомим згідно із Законом № 4094-IX від 21.11.2024\

2. У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд, з урахуванням конкретних обставин, стягує в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від п`яти до п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

3. У випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

4. Ухвалу про стягнення штрафу може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Оскарження такої ухвали не перешкоджає розгляду справи. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про накладення штрафу є остаточною і оскарженню не підлягає.

У відповідності до статті 131 Кодексу, що регламентує підстави і порядок застосування заходів процесуального примусу, визначено, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

2. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Оскільки відповідачем в установленому порядку не доведено навність підстав для застосування заходів процесуального примусу, у задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажбудюг" м.Київ Опалюка С.В. про застосування заходів процесуального примусу до позивача у виді штрафу належить відмовити.

Додатково в межах підготовчого провадження судом отримано (вх. № 05-08/3702/25 від 16.12.2025р.) клопотання відповідача за вих. № 1512/25 про призначення експертизи у відповідності до якого на розгляді Господарського суду Хмельницької області перебуває справа № 910/11821/25 за позовом Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державне підприємство «Укроборонсервіс» (далі Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Монтажбудюг» (далі Відповідач) про стягнення коштів у розмірі 434 692,65 грн.

Позовні вимоги Позивача обґрунтовані тим, що Відповідачем неналежним чином виконано умови укладеного договору підряду в частині строків виконання будівельних робіт, у зв`язку з чим Позивач вважає, що має право нарахувати Відповідачу штрафні санкції на підставі статті 321 ГК України.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог Відповідач зазначав про те, що 08.11.2024 року між Позивачем та Відповідачем укладений договір підряду № 167-29012-24/24, згідно пункту 1.1. якого Підрядник (Відповідач) зобов`язувався на свій ризик за завданням Замовника виконати Роботи з капітального ремонту (далі Роботи) будівлі № 82 (інв. № 621), що розташована за адресою: Хмельницька обл., с.Грузевиця, вул. Військова, 1 (далі Об`єкт), здати Роботи Замовнику у встановлений Договором термін, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити Роботи на умовах, що визначені цим Договором.

В той же час правовідносини між сторонами виникли ще до моменту укладення Договору.

У вересні 2024 року представники Позивача звернулись до Відповідача і попросили без проведення процедури закупівель зробити капітальний ремонт у 6 будівлях, на що Відповідач погодився.

Однак, у зв`язку з тим, що не було експертизи вартості робіт, Відповідач не мав права проводити будівельні роботи, у зв`язку з чим Позивач попросив Відповідача, щоб не втрачати час, розпочати підготовчі роботи до моменту проведення експертизи та виділення грошових коштів на проведення капітального ремонту.

У зв`язку з цим, 19.09.2024 року Позивачем було надано Відповідачу гарантійний лист № 29/3.4.1.-5850 наступного змісту: «Державне підприємство «Укроборонсервіс» за результатами розгляду комерційної пропозиції від 10.09.2024 року № 10/09-22 зацікавлене у співпраці і здійснює відпрацювання проекту договору щодо виконання комплексу робіт по капітальному ремонту наступних будівель: № 82, № 83, № 92, № 95, № 102, № 103, що розташовані за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Грузевиця, та проводить відповідну процедуру його узгодження.

Беручи до уваги термінову необхідність отримання вказаних робіт та їх значення для підвищення обороноздатності держави, Підприємство звертається з проханням розпочати надання зазначених робіт до підписання вказаного договору. Державне підприємство «Укроборонсервіс» гарантує оплату виконаних робіт».

Таким чином, на думку представника, фактичні відносини між Позивачем та Відповідачем виникли до укладення вищевказаного договору підряду, про що свідчить також пункт 9.2. Договору, згідно якого відповідно до ч. 3 статті 631 ЦК України, Сторони встановили, що умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Між Сторонами була досягнута домовленість про здійснення передоплати оскільки до складу вартості робіт була включена також вартість усіх витрат Відповідача, пов`язаних з виконанням Договору.

У зв`язку з тим, що Позивачем тривалий час здійснювалась експертиза вартості будівельних робіт на об`єкті, договір підряду між сторонами не укладався та будь-які грошові кошти Замовником Відповідачу до моменту фактичного укладення договору підряду не сплачувались.

В той же час, отримавши гарантійний лист від Позивача, Відповідач розпочав підготовчі роботи, та навіть за власні грошові кошти придбав частину будівельних матеріалів, необхідних для виконання Договору.

Зазначені доводи підтверджуються п. 3.1. Договору, у якому вказано, що загальна вартість Робіт, що виконуються Підрядником за даним Договором, визначена Сторонами згідно комерційної пропозиції Підрядника та позитивним експертним звітом щодо розгляду проектної документації на будівництво за робочим проектом «Капітальний ремонт складу № 82 центра «УОС.ДМ» інв № 621 ДМ, розташованого за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Грузевиця, № 00-0617/01-24/ЦБ від 11 жовтня 2024 року Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза».

Тобто, 11 жовтня 2024 року була проведена експертиза вартості робіт, однак лише 08.11.2024 року між сторонами 08.11.2024 року був укладений Договір підряду.

При цьому термін виконання робіт, незважаючи на те, що сторони домовились про капітальний ремонт будівлі, був встановлений Позивачем до 15.12.2024 року, який запевнив Відповідача, що в подальшому строк виконання робіт за Договором буде пролонгований.

Зокрема, пунктом 4.1. Договору передбачено, що Підрядник зобов`язаний виконати Роботи, визначені цим Договором, відповідно до календарного плану виконання Робіт (Додаток № 1 до Договору) та в термін до 15.12.2024 року, за умови виконання Замовником п. 3.3. Договору.

Крім цього, 07.11.2024 року Відповідач звертався до Позивача листом, у якому повідомляв, що в результаті усних домовленостей було погоджено загальну вартість робіт у сумі 30 500 000,00 грн. по 6 будівлях.

В той же час, станом на 07.11.2024 року склалася така ситуація, що без погодження та письмового попередження на підпису були надані договори на загальну суму 29 487 514, 30 грн. У зв`язку з цим Відповідач просив привести у відповідність до досягнутих домовленостей загальну вартість робіт по усім об`єктам.

Позивач виконав обов`язок стосовно внесення передоплати за Договором лише 19.11.2024 року, в той час, як усі роботи мали бути виконані в термін до 15.12.2024 року.

У зв`язку з укладенням Договору, Відповідачем було відкрито казначейський рахунок, на який в подальшому Позивачем були зараховані грошові кошти. На усі грошові кошти, які надійшли на казначейський рахунок, відкритий Відповідачем, останнім було придбано будівельні матеріали, необхідні для проведення капітального ремонту.

Крім того, деякі оплати здійснювались Позивачем за рахунок власних коштів.

Фактично до 19.11.2024 року Відповідач не мав можливості розпочати виконання робіт, оскільки фінансування збоку Позивача не відбувалось. У зв`язку з цим до 19.11.2024 року Відповідачем були проведені лише підготовчі роботи, які він фактично виконав за власні кошти.

Тобто, з моменту внесення передоплати, у Відповідача було менше місяця для того, щоб здійснити капітальний ремонт будівлі, що фізично є неможливим.

При цьому фактично будівлю треба було збудувати з нуля, що підтверджується фотографіями та відеозаписом з місця проведення робіт.

Таким чином, за умовами укладеного Договору у Відповідача було менше місяця для того, аби здійснити будівництво об`єкта з нуля, що підтверджується фотографіями з будівельного майданчику, на якому видно стан об`єкта.

Згідно ч. 2 статті 216 ГК України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Частиною 1 статті 218 ГК України визначається, що підставою господарськоправової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів (ч. 2 статті 218 ГК України).

Частиною 3 статті 219 ГК України передбачено, що якщо правопорушенню сприяли неправомірні дії (бездіяльність) другої сторони зобов`язання, суд має право зменшити розмір відповідальності або звільнити відповідача від відповідальності.

Згідно ч. 3 статті 220 ГК України боржник не вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, поки воно не може бути виконано внаслідок прострочення кредитора.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч. 2 статті 614 ЦК України).

Таким чином, у випадку доведення відсутності вини Відповідача в порушенні зобов`язання, Позивач не матиме права вимагати з нього сплати неустойки.

Як було зазначено Відповідачем, Договором підряду був встановлений завідомо нереальний строк для виконання капітального ремонту, який в реальності був не капітальним ремонтом, а новим будівництвом.

Таким чином Відповідач не мав можливості виконати такий значний обсяг робіт в такі стислі терміни, з урахуванням того, що таких договорів з Позивачем було укладено не один, а декілька.

Відповідно до ч. 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно п. 2 ч. 2 статті 73 ГПК України ці дані встановлюються, серед іншого, висновками експертів.

Згідно ч. 1 статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов :

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза) (ч. 3 статті 99 ГПК України).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом (ч. 4 статті 99 ГПК України). Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (ч. 5 статті 99 ГПК України).

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч. 1 статті 100 ГПК України).

Враховуючи вищенаведене, відповідач вважав за необхідне просити суд призначити будівельно-технічну експертизу по справі.

Відповідно до підпункту 5.1. п. 5 розділу ІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5) (далі Інструкція) основними завданнями будівельно-технічної експертизи є :

визначення відповідності розробленої проектно-технічної та кошторисної документації вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;

визначення відповідності виконаних будівельних робіт та побудованих об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд тощо) проектно-технічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;

визначення відповідності виконаних будівельних робіт, окремих елементів об`єктів нерухомого майна, конструкцій, виробів та матеріалів проектнотехнічній документації та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;

визначення, перевірка обсягів і вартості виконаних будівельних робіт та складеної первинної звітної документації з будівництва та їх відповідність проектно-кошторисній документації, вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва;

визначення групи капітальності, категорії складності, ступеня вогнестійкості будівель і споруд та ступеня будівельної готовності незавершених будівництвом об`єктів;

визначення технічного стану будівель, споруд та інженерних мереж, причин пошкоджень та руйнувань об`єктів та їх елементів;

визначення вартості будівельних робіт, пов`язаних з переобладнанням, усуненням наслідків залиття, пожежі, стихійного лиха, механічного впливу тощо;

визначення можливості та розробка варіантів розподілу (виділення частки; порядку користування) об`єктів нерухомого майна.

Враховуючи наведений в підпункті 5.1.1. пункту 5 розділу ІІ Інструкції орієнтовний перелік питань, відповідач просив поставити на вирішення будівельно-технічної експертизи наступні питання:

1. Який вид будівництва (нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт тощо) фактично мав бути виконаний Товариством з обмеженою відповідальністю «Монтажбудюг» на об`єкті: будівля № 82 (інв. № 621), що розташована за адресою: Хмельницька обл., с. Грузевиця, вул. Військова, 1 на підставі договору підряду від 08.11.2024 року № 167-29012-24/24 виходячи зі стану об`єкта та розробленої проектної документації ?

2. Чи могло ТОВ «Монтажбудюг» виконати будівельні роботи на об`єкті: будівля № 82 (інв. № 621), що розташована за адресою: Хмельницька обл., с. Грузевиця, вул. Військова, 1 в строк, визначений договором підряду від 08.11.2024 року № 167-29012-24/24 та додатками до нього, враховуючи стан об`єкту, вид будівництва, який мав бути фактично виконаний на об`єкті, а також вимоги розробленої проектної документації? Якщо так, то за яких умов?

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 41, 42, 45, 56, 58, 60, 61, 99, 169, 170 ГПК України, відповідач просив призначити по справі № 910/11821/25 судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання :

Який вид будівництва (нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт тощо) фактично мав бути виконаний Товариством з обмеженою відповідальністю «Монтажбудюг» на об`єкті: будівля № 82 (інв. № 621), що розташована за адресою: Хмельницька обл., с. Грузевиця, вул. Військова, 1 на підставі договору підряду від 08.11.2024 року № 167-29012-24/24 виходячи зі стану об`єкта та розробленої проектної документації ?

Чи могло ТОВ «Монтажбудюг» виконати будівельні роботи на об`єкті: будівля № 82 (інв. № 621), що розташована за адресою: Хмельницька обл., с. Грузевиця, вул. Військова, 1 в строк, визначений договором підряду від 08.11.2024 року № 167-29012-24/24 та додатками до нього, враховуючи стан об`єкту, вид будівництва, який мав бути фактично виконаний на об`єкті, а також вимоги розробленої проектної документації? Якщо так, то за яких умов?

Доручити проведення експертизи експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03057, м. Київ, вул. Сім`ї Бродських, 6).

В отриманих судом (вх. № 05-22/54/26 від 05.01.2026р.) Запереченнях на клопотання (заяву) про призначення судової будівельно-технічної експертизи представник позивача відмітив, що користуючись правами, передбаченими статтями 42 та 169 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), Позивач подає заперечення проти клопотання Відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Стаття 99 ГПК України передбачає положення, згідно з яким суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Перше питання, запропоноване Відповідачем для вирішення судовою будівельнотехнічною експертизою (щодо виду будівництва, який фактично мав бути виконаний на підставі Договору), прямо суперечить імперативному припису пункту 1 частини 1 статті 99 ГПК України, оскільки вимагає від експерта надання правової оцінки змісту договірних зобов`язань сторін.

Пунктом 1.1 Договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 11.11.2024 № 171-29012-24/24 до Договору) визначено, що Підрядник зобов`язується на свій ризик за завданням Замовника виконати роботи з капітального ремонту (далі-Роботи) складу № 82 центра «УОС.ДМ» інв. № 621 ДМ, розташованого за адресою: Хмельницька обл., с. Грузевиця, вул. Військова 1 (далі-Об`єкт), здати Роботи Замовнику у встановлений Договором термін, а Замовник зобов`язуються прийняти та оплатити Роботи на умовах визначених Договором. Отже, предмет Договору чітко визначає, що роботи за своїм характером належать до капітального ремонту.

У зв`язку з цим встановлення виду будівництва шляхом призначення судової будівельно-технічної експертизи є юридично необґрунтованим та недоцільним, оскільки фактично зводиться до надання експертом правової оцінки змісту договірних зобов`язань сторін, однозначно погоджених сторонами під час укладення Договору.

Крім того, визначення виду будівництва (нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт тощо) не є обставиною, що має значення для справи, оскільки позовні вимоги Позивача ґрунтуються на порушенні Відповідачем строків виконання робіт, встановлених і погоджених сторонами у Договорі.

Друге питання, запропоноване Відповідачем для вирішення судовою будівельно-технічною експертизою, щодо «можливості» виконання робіт у строк визначений Договором має гіпотетичний характер і не відповідає завданням судової експертизи.

Згідно з частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України та умовами пункту 1.1 Договору, Підрядник виконує роботи на власний ризик. Як суб`єкт господарювання, що здійснює будівельну діяльність, Відповідач при підписанні Договору підтвердив свою спроможність виконати роботи у встановлений цим Договором термін.

Відтак, з`ясування шляхом призначення судової будівельно-технічної експертизи гіпотетичної «можливості» виконання Відповідачем робіт у строк, визначений Договором, не має жодного правового значення для вирішення спору у цій справі та фактично спрямоване на підміну оцінки належного виконання сторонами договірних зобов`язань суб`єктивними припущеннями експерта.

Додатково представник підприємства відзначив, що клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи Відповідача суперечить пункту 2 частини 1 статті 99 ГПК України, оскільки Відповідач не надав власного висновку експерта та не обґрунтував неможливість його отримання.

Необґрунтованість клопотання Відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи також підтверджується тим, що питання, запропоновані ним у клопотанні про призначення судової будівельно-технічної експертизи для вирішення експертом, відсутні у переліку орієнтовних питань, визначених підпунктом 5.1 пункту 5 розділу ІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), що свідчить про відсутність апробованих науково-методичних підходів для проведення відповідних досліджень.

Враховуючи, що призначення судової будівельно-технічної експертизи з правових та гіпотетичних питань призведе до безпідставного зупинення провадження у справі та порушення розумних строків її розгляду, керуючись статтями 42, 99, 169 Господарського процесуального кодексу України Позивач просив суд відмовити в задоволенні клопотання представника Опалюка С.В. про призначення судової будівельно-технічної експертизи в повному обсязі.

Вислухавши міркування представників сторін щодо необхідності призначення судової будівельно-технічної експертизи, зважаючи на обраний позивачем предмет спору, судом враховується наступне :

Згідно статті 99 ГПК України, що унормовує призначення експертизи судом, Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов :

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Оскільки відповідачем в установленому порядку не доведено існування сукупності умов, з наявністю яких можливе призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі, в задоволенні клопотання відповідача (вх. № 05-08/3702/25 від 16.12.2025р.) про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі № 910/11821/25 слід відмовити.

Сторони будь - яких інших клопотань, в тому числі щодо обставин, які потребують дослідження в порядку ст. 182 ГПК України, до матеріалів справи не подали.

З огляду на зазначене, беручи до уваги вчинення необхідних процесуальних дій у справі для виконання завдань підготовчого провадження, встановлених частиною 1 ст. 177 ГПК України, враховуючи позиції представників сторін, суд вважає за належне закрити підготовче провадження, призначити справу № 910/11821/25 до судового розгляду по суті.Керуючись ст.ст. 42, 99, 100, 119, 135, 216, 228, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Монтажбудюг" м.Київ Опалюка С.В. про застосування заходів процесуального примусу до позивача у виді штрафу відмовити.

У задоволенні клопотання (вх. № 05-08/3702/25 від 16.12.2025р.) про призначення судової будівельно-технічної експертизи у справі № 910/11821/25 відмовити.

Закрити підготовче провадження у справі № 910/11821/25.

Призначити справу № 910/11821/25 до судового розгляду по суті у загальному позовному провадженні на 12 год. "7" квітня 2026р.

Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1.

Роз`яснити, що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: http://court.gov.ua/ або у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала набрала законної сили 18.03.2026 та може бути оскаржена у строки та порядку, встановлені ст.ст. 256, 257 ГПК України, з урахуванням п. 17.5 розділу XI Перехідні положення ГПК України.

Примірники ухвали надіслати учасникам справи.

Повний текст ухвали підписано 19.03.2026р.

Суддя І.В. Грамчук