ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 р. м. Житомир Справа № 906/46/26

Господарський суд Житомирської області у складі судді Вельмакіної Т.М.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справу

за позовом Фізичної особи - підприємця Бушми Олега Володимировича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест технолоджі"

про стягнення 19900,00 грн.

Фізична особа - підприємець Бушма Олег Володимирович звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест технолоджі" про стягнення 19900,00 грн заборгованості за надані послуги з перевезення вантажу.

Ухвалою від 12.01.2026 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

16.02.2026 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява щодо визначення розрахунку судових витрат, у якій вказано, що розрахунок розміру витрат на правову допомогу складає 10000,00 грн.

13.03.2026 від представника позивача надійшла заява, згідно якої він повідомляє, що заборгованість відповідачем не сплачена, тому позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 12.01.2026 о 18:40, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (а.с.84), однак відзив на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором перевезення вантажу автомобільним транспортом №01/08/2024-1 від 01.08.2024 в частині оплати наданих послуг з перевезення вантажу у розмірі 19900,00 грн.

Матеріали справи не містять відзиву чи будь-якої іншої заяви відповідача, в яких було б викладено процесуальну позицію останнього з приводу заявленого позову, а також доказів проведення додаткових розрахунків з позивачем.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2024 між Фізичною особою - підприємцем Бушмою Олегом Володимировичем (перевізник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Форест технолоджі" (замовник, відповідач) був укладений договір перевезення вантажу автомобільним транспортом №01/08/2024-1 від 01.08.2024 (а.с.5-8), відповідно до п. 1.1 якого перевізник бере на себе зобов`язання доставляти лісопродукцію (згідно з транспортною накладною) транспортним засобом до пункту призначення і видати його уповноваженій на одержання вантажу особі, а також, в окремих випадках, за заявою замовника та за окрему плату здійснювати навантаження або розвантаження продукції. Замовник зобов`язується своєчасно сплачувати перевізнику.

За умовами п.5.1 договору, розрахунки здійснюються в гривнях в безготівковій формі шляхом перерахування відповідної суми на розрахунковий рахунок перевізника протягом 5 банківських днів після отримання замовником акта виконаних робіт.

Згідно з п.5.3 договору, розмір плати за перевезення вантажів та інші операції й послуги, пов`язані з перевезенням, зазначаються в актах виконаних робіт, що є невід`ємною частиною цього договору.

Пунктом 9.5 договору визначено, що цей договір складений в двох примірниках, які мають однакову юридичну силу, і вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2024. Якщо за 1 один місяць до закінчення терміну дії договору жодна з сторін не заявить про його припинення, договір уважається пролонгованим на тих же умовах на наступний строк.

У специфікації від 01.08.2024 (а.с.9) наведено тарифікацію на послуги перевезення вантажів автомобільним транспортом до договору №01/08/2024 від 01.08.2024, а саме:

1. Перевезення по відстані до 100 км становить 6000 грн.

2. Перевезення по відстані більше 100 км становить 48,00 грн за 1 км.

У пунктах 1 та 2 цієї специфікації вказано, що вона набуває чинності з моменту підписання сторонами. Текст цієї специфікації складено українською мовою в двох (оригінальних) примірниках, по одному для кожної зі сторін, що мають однакову юридичну силу та є невід`ємною частиною договору.

Суд встановив, що на виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги з перевезення вантажу (лісопродукції) автомобільним транспортом на загальну суму 396796,00 грн, що підтверджується актами виконаних робіт (а.с.10-37).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач 14.08.2025 звертався до відповідача з претензією, у якій вимагав сплатити заборгованість за надані послуги з перевезення вантажу автомобільним транспортом у розмірі 55900,00 грн (а.с.64-67). Вказану претензію відповідач отримав 21.08.2025, що підтверджується трекінгом Укрпошти, після чого сплатив 36000,00 грн (а.с.61-63, 68).

Таким чином, відповідач розрахувався за надані послуги з перевезення вантажу (лісопродукції) автомобільним транспортом частково на загальну суму 376896,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями (а.с.38-63), заборгувавши позивачу 19900,00 грн.

Згідно з п.1 ч.1 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом ст.908 ЦК України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч.1 ст.909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зважаючи на умови п.5.1 договору, згідно з яким розрахунки здійснюються в гривнях в безготівковій формі шляхом перерахування відповідної суми на розрахунковий рахунок перевізника протягом 5 банківських днів після отримання замовником акта виконаних робіт, з огляду на підписання відповідачем актів виконаних робіт за період з 13.08.2024 по 30.06.2025, строк виконання зобов`язання з оплати наданих послуг з перевезення вантажу (лісопродукції) автомобільним транспортом станом на дату звернення з позовом до суду є таким, що настав.

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем наданих позивачем послуг з перевезення вантажу (лісопродукції) автомобільним транспортом на загальну суму 19900,00 грн.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у розмірі 19900,00 грн заборгованості за надані послуги з перевезення вантажу.

З огляду на задоволення позову, судовий збір відповідно до ст.129 ГПК України, покладається на відповідача.

Стосовно вимоги про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 123 ГПК України передбачено що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (частина третя статті 123 ГПК України).

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з матеріалами справи, правова допомога Фізичній особі - підприємцю Бушмі Олегу Володимировичу надавалася адвокатом Реусом Денисом Сергійовичем, який діяв на підставі ордеру АМ №1176786 від 29.12.2025 (а.с.73).

Суд встановив, що між Фізичною особою - підприємцем Бушмою Олегом Володимировичем (клієнт) та адвокатом Реусом Д.С. 12.08.2025 був укладений договір про надання юридичної (правової) допомоги, відповідно до п.1.1 якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу.

Згідно з п.4.2 договору, оплатні послуги передаються згідно акта приймання-передачі наданих послуг, в якому вказується загальна сума вартості наданих послуг:

- акт приймання-передачі наданих послуг повинен бути підписаний не пізніше 2 (двох) робочих днів після його надання;

- за послуги, надані адвокатом згідно цього договору, клієнт здійснює оплату готівкою в національній валюті, або безготівковим способом на рахунок наданий адвокатом;

- вартість послуг за кожен календарний місяць визначається сторонами відповідно до часу витраченого за надання послуг адвокатом, що зазначений у акті приймання-передачі наданих послуг за ставками за годину.

Вартість послуг, які є предметом даного договору, визначається за кожен календарний місяць протягом дії договору на підставі часу, необхідного адвокату для їх надання відповідно до обсягу наданих послуг та розраховується по калькуляційній одиниці (людино/година) в залежності від складності робіт та умов завдання, очікуваного (запланованого) бюджету часу на виконання завдання, кваліфікації задіяних спеціалістів, вартості 1 людино-години. Вартість 1 людино/години визначається актом приймання-передачі наданих послуг (п.4.6 договору).

Пунктом 6.1 визначено, що даний договір укладений на строк до 12.08.2026 та набирає чинності з моменту його підписання.

Згідно з актом надання послуг від 11.02.2026 до договору про надання юридичної (правової) допомоги від 12.08.2025, адвокат надав позивачу послуги на загальну суму 10000,00 грн, а саме:

1. Надання юридичної консультації - 1 люд.год. - 1000,00 грн.

2. Розробка і формування претензії - 3 люд.год. - 3000,00 грн.

3. Розробка і формування позовної заяви - 6 люд.год. - 6000,00 грн.

Відповідно до частин першої і другої статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, згідно до положень ст.126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, тобто виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

Суд враховує, що клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від відповідача до суду не надходило.

Також суд враховує, що відповідно до ч.5 ст.129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Водночас суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд вважає за необхідне зазначити, що даний спір не відноситься до категорії складних справ, які потребують додаткового вивчення судової практики, опрацювання значного обсягу доказової бази, у позивача в наявності були всі документи, необхідні для звернення до суду з позовом, тому від адвоката не вимагалося додаткових дій щодо їх збирання (витребування) та значного обсягу часу та зусиль для підготовки відповідних документів до суду; до стягнення заявлено лише суму основного боргу на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт, що виключало необхідність проведення адвокатом додаткових розрахунків сум, що підлягають стягненню.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що розумними, справедливими та необхідними, а також пропорційними до предмета спору, ціни позову та складності справи, є витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн, у зв`язку з чим саме вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 233, 236-238, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Форест технолоджі" (11633, Житомирська область, Коростенський район, село Українка, вул. Лугова, будинок 2А, ід. код 39748644) на користь Фізичної особи - підприємця Бушми Олега Володимировича ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_1 ):

- 19900,00 грн заборгованості;

- 3028,00 грн витрат по сплаті судового збору;

- 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 13.03.26

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - до справи;

- позивачу та відповідачу - через "Електронний суд".