РІШЕННЯ

02 березня 2026 року м. ТернопільСправа № 921/657/25

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Охотницької Н.В.

за участі секретаря судового засідання Коляски І.І.

розглянув матеріали справи

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя", вул. Деркачева, буд. 19, с. Юськівці, Кременецький район, Тернопільська область, 47422

до відповідача Лановецької міської ради, вул. Незалежності, буд. 34, м. Ланівці, Кременецький район, Тернопільська область, 47402

про скасування рішення виконавчого комітету Лановецької міської ради та визнання права власності на нерухоме майно

За участі представників:

позивача: Коваль Є.Б.;

відповідача: Блажейчук Т.В.

В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Суть справи:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя" звернулося до Господарського суду Тернопільської області через систему "Електронний суд" з позовною заявою до відповідача - Лановецької міської ради, про:

- скасування рішення виконавчого комітету Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області №217 від 25 липня 2024 року "Про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна";

- визнання права власності на будівлі та споруди, що знаходяться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці, Кременецького району, Тернопільської області, а саме: споруда піднавісу тракторної бригади; будівля складу (для розміщення паливо-мастильних матеріалів); будівля складу (для розміщення мінеральних добрив); будівля пункту штучного запліднення; будівля кормоцеху; нежитлове приміщення (кузня); будівля свинарника; будівля зерноскладу; будівля майстерні тракторної бригади; будівля прохідної з вагою та спорудні ваги; будівля тваринницької ферми (з урахуванням заяви про зміну предмету позову (вх.№8406 від 01.12.2025), яка судом прийнята).

Обґрунтовуючи позовні вимоги Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя" посилається на безпідставне прийняття виконавчим комітетом Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області рішення №217 від 25.07.2024 "Про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна", яке фактично перебуває у власності позивача, що призвело до втручання та порушення майнових інтересів товариства.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 05 листопада 2025 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у цій справі на 01 грудня 2025 року об 11:00 год. Крім того, суд встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи.

21 листопада 2025 року до суду від Лановецької міської ради надійшов відзив на позовну заяву б/н від 21.11.2025 (вх. №8210 від 20.11.2025) згідно якого відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, такими що не відповідають дійсності та просить відмовити у їх задоволенні.

27 листопада 2025 року до суду від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" надійшла відповідь на відзив б/н від 26.11.2025 (вх. №8341 від 27.11.2025) у якій позивач наводить свої доводи та позицію на заперечення, викладені відповідачем у відзиві на позов.

01 грудня 2025 року до суду від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" надійшла заява про зміну предмету позову б/н від 28.11.2025 (вх. №8406 від 01.12.2025) відповідно до якої позивач просив здійснювати розгляд позовної заяви з урахуванням зміни предмета позову, шляхом викладення позовних вимог у наступній редакції:

1) Скасувати рішення виконавчого комітету Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області від 25 липня 2024 року № 217.

2) Визнати право власності на будівлі та споруди, що знаходяться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці, Кременецького району, Тернопільської області: споруда піднавісу тракторної бригади, будівля складу (для розміщення паливо-мастильних матеріалів); будівля складу (для розміщення мінеральних добрив); будівля пункту штучного запліднення; будівля кормоцеху; нежитлове приміщення (кузня); будівля свинарника; будівля зерноскладу; будівля майстерні тракторної бригади; будівля прохідної з вагою та спорудні ваги; будівля тваринницької ферми.

При цьому, у поданій заяві позивач вказав на те, що споруда піднавісу тракторної бригади, будівля складу (для розміщення ПММ), будівля складу (для розміщення МД), будівля пункту штучного запліднення, будівля кормоцеху, нежитлове приміщення (кузня), будівля свинарника, будівля зерноскладу, будівля майстерні тракторної бригади, будівля прохідної з вагою та спорудні ваги, будівлі тваринницької ферми, - належать до цілісного майнового комплексу. Крім того, під час опрацювання відзиву позивачу стало відомо що право власності на будівлю тваринницької ферми, на яку раніше було зареєстровано право власності за позивачем, скасовано. Тому, оскільки раніше позивачу про це не було відомо, а зазначене майно товариство вважає своє власністю, згідно із Передаточним актом, позивач вважає за доцільне включити будівлю тваринницької ферми до переліку об`єктів нерухомого майна, щодо яких просить визнати за ним право власності у цій справі. Зазначає, що вартість тваринницької ферми охоплюється вартістю цілого комплексу, вказаної в Довідці №173 від 15.06.2025, що долучена до позову, в межах якої сплачено судовий збір, що не призводить до збільшення розміру позовних вимог.

Також позивачем, в силу описки в позовній заяві, змінено первинну вимогу про скасування рішення Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області від 25 липня 2025 року №217 на "скасувати рішення виконавчого комітету Лановецької міської ради від 25 липня 2024 року №217".

У підготовчому засіданні 01.12.2025, враховуючи надходження від позивача заяви про зміну предмету позову б/н від 28.11.2025 (вх. №8406 від 01.12.2025), беручи до уваги клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання та його неявку в засідання, з метою надання сторонам передбаченого ст. ст. 7, 13 ГПК України, рівного права на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів, та відповідно належного вирішення судом завдань підготовчого провадження, суд відклав підготовче засідання на 15 грудня 2025 року об 11:00 год., без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України, про що присутніх у підготовчому засіданні представників позивача повідомлено під розписку, а відповідача відповідною ухвалою суду.

03 грудня 2025 року до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив б/н від 02.12.2025 (вх. №8504 від 03.12.2025), у яких останній серед іншого звертає увагу суду на те, що позивачем невірно розраховано ціну позову. При цьому зауважує, що у розраховану загальну суму у Довідці про вартість нерухомого майна від 15.06.2025 за №173 в розмірі 1 092 600 грн входять об`єкти нерухомості щодо яких відсутня позовна вимога про визнання права власності: "Заправка 62 000 тис. грн; Піднавіс 20 000 тис. грн; Стоянка автомобілів 42 000 тис. грн; Водонапірна башня 11 500 тис. грн; Критий тік 125 600 тис. грн". Крім цього, у розраховану загальну суму у Довідці не входить об`єкт нерухомості, щодо якого наявна позовна вимога про визнання права власності, а саме "будівля зерноскладу".

З огляду на тимчасову непрацездатність судді Охотницької Н.В. у період з 08.12.2025 по 16.12.2025 підготовче засідання, призначене у справі №921/657/25 на 15.12.2025 об 11:00 год., не відбулося.

Ухвалою суду від 17.12.2025 повідомлено учасників справи про те, що підготовче засідання у справі №921/657/25, відбудеться 29 грудня 2025 року о 12:30 год.

У підготовчому засіданні 29.12.2025, враховуючи усне клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання, з метою надання пояснення щодо об`єктів нерухомого майна, які зазначені у прохальній частині позовної заяви та довідці БТІ №173 від 15.06.2025, зокрема щодо відмінностей у назвах та сплати судового збору з огляду на визначені об`єкти нерухомого майна, з метою надання сторонам передбаченого ст. ст. 7, 13 ГПК України, рівного права на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів, та відповідно належного вирішення судом завдань підготовчого провадження, судом оголошено перерву до 12:00 год. 12.01.2026, без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України, про що присутніх у підготовчому засіданні представників сторін повідомлено під розписку.

09 січня 2026 року до суду від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" надійшли додаткові пояснення б/н від 09.01.2026 (вх. №198), у яких останній серед іншого зазначив, що відмінність між назвами об`єктів нерухомого майна в прохальній частині та в довідці БТІ №173 від 15.06.2025 зумовлена тим, що в прохальній частині зазначалась назви об`єктів відповідно до Рішення виконавчого комітету Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області №217 від 25 липня 2024 року з урахуванням змісту Передаточного акту прийому-передачі майна, а для довідки було використано назви об`єктів виключно відповідно до Передаточного акту прийому-передачі майна від 02 жовтня 2001 року, в підтвердження чого наведено порівняльну таблицю щодо назв об`єктів нерухомого майна. Крім того, позивач повідомив, що "будівля зерноскладу" у зазначеній Довідці іменується як "Критий тік". Найменування "будівля зерноскладу" була взята саме із рішення Виконавчого комітету. Також зазначив, що оскільки право власності на "будівлю тваринницької ферми" уже було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав як тваринницьку ферму, до складу якої входять 3 корівники, і про факт скасування права власності позивач дізнався під час судового процесу, то назву об`єкту у прохальній частині позову вказували як - будівлю тваринницької ферми.

Таким чином, оскільки загальна вартість об`єктів нерухомого майна згідно довідки №173 від 15.06.2025 становить 1 092 600 грн, з яких судовий збір становить 16 389 грн, як за вимогу майнового характеру, а за подання вимоги щодо скасування рішення Виконавчого комітету сплачено додатково судовий збір в розмірі 3028 грн, що сумарно складає 19 417 грн, позивач стверджує про сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

У підготовчому засіданні 12.01.2026, враховуючи клопотання представника відповідача б/н від 12.01.2026 (вх.№234) про відкладення підготовчого засідання та його неявку в засідання, з метою надання сторонам передбаченого ст. ст. 7, 13 ГПК України, рівного права на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів, та відповідно належного вирішення судом завдань підготовчого провадження, суд відклав підготовче засідання на 26 січня 2025 року об 11:30 год., без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України, про що присутніх у підготовчому засіданні представників позивача повідомлено під розписку, а відповідача відповідною ухвалою суду.

26 січня 2026 року від Лановецької міської ради надійшли пояснення у справі (вх.№582 від 26.01.2026), у яких остання вказує на те, що позивач не наводить будь-яких доказів в підтвердження того, що "будівля зерноскладу" зазначена у прохальній частині позову та заяви про зміну предмету позову є "критим током", як зазначається у Передаточному акті та довідці від 15 червня 2025 року №173, відтак міська рада із зазначеним не погоджується. Також відповідач звертає увагу суду на той факт, що у рішенні №217 наявні 2 об`єкта із назвою "будівля зерноскладу": в абзаці третьому пункту 1 цього рішення "будівля зерноскладу орієнтовною площею забудови 594,54 м2"; в абзаці четвертому пункту 1 цього рішення "будівля зерноскладу орієнтовною площею забудови 364,36 м2". При цьому з тверджень позивача не можна зрозуміти на яку саме будівлю зерноскладу останній просить визнати право власності.

Також, відповідач зауважує, що в абзаці дев`ятому пункту 1 рішення № 217 наявний об`єкт нерухомості із назвою "будівля складу орієнтовною площею забудови 904,82 м2", яку позивач у порівняльній таблиці відносить до "будівлі складу (для розміщення паливо-мастильних матеріалів)" або ж як зазначено у Передаточному акті до "склад ПММ". Тоді як у прохальній частині позову також наявний інший об`єкт нерухомості із назвою "будівля складу (для розміщення мінеральних добрив)" (у Передаточному акті "склад міндобрив"). Проте, позивач не наводить будь-яких аргументів (у тому числі доказів), що у рішенні №217 йдеться саме про "будівлю складу (для розміщення паливо-мастильних матеріалів)", а не про "будівлю складу (для розміщення мінеральних добрив)", що дозволяє зробити висновок, що це лише припущення позивача, а не фактичні обставини.

Крім цього, відповідач просить врахувати, що у прохальній частині позову наявний об`єкт "будівля прохідної з вагою та спорудні ваги". З наведеного варто зробити висновок, що йдеться про 2 об`єкти "будівлю прохідної з вагою" та окремо "спорудні ваги", оскільки двічі застосовується слово "вага". Тоді як у Передаточному акті взагалі відсутній об`єкт "будівля прохідної з вагою", натомість наявний об`єкт "автовага". Щодо твердження позивача у порівняльній таблиці про те, що рішення №217 містить об`єкт із назвою "будівля прохідної з вагою", то таке не відповідає дійсності, оскільки у рішенні №217 наявні 2 (два) окремих об`єкта: в абзаці десятому пункту 1 цього рішення "споруда ваги орієнтовною площею забудови 51 м2"; в абзаці чотирнадцятому пункту 1 цього рішення "будівля прохідної орієнтовною площею забудови 94,91 м2".

Враховуючи наведені обставини, відповідач вказує на те, що неможливо належним чином встановити об`єкти, на які позивач просить визнати право власності.

Окрім того, щодо ціни позову, відповідач зазначив що вартість спірного майна, зазначена у довідці БТІ, є значно занижена та не відповідає середній ринковій вартості, а довідка БТІ видана суб`єктом, який відповідно до вимог законодавства України не має права (та відповідної компетенції) здійснювати оцінку майна.

У підготовчому засіданні 26.01.2026, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийняв до розгляду заяву позивача про зміну предмета позову (вх.№8406 від 01.12.2025), як таку що подана у відповідності до норм ГПК України та враховуючи, що звернення із вказаною вище заявою є формою реалізації прав позивача, без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України. Відтак, подальший розгляд цієї справи здійснюється, виходячи із вимог, визначених позивачем у заяві (вх.№8406 від 01.12.2025).

Крім того, у підготовчому засіданні 26.01.2026 суд у відповідності до ст. 185 ГПК України закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 16 лютого 2026 року об 11:00 год. без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання, відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України, про що представників сторін повідомлено під розписку.

У судовому засіданні, яке відбулось 16.02.2026 за участі представників сторін, суд розпочав розгляд справи №921/657/25 по суті, заслухав вступні слова представників сторін, з`ясував обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідив усі наявні в матеріалах справи докази, перейшов до стадії судових дебатів та за усним клопотанням представника позивача зі стадії судових дебатів оголосив перерву до 12:00 год. 24.02.2026 без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання, відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України, про що представників сторін повідомлено під розписку.

Ухвалою суду від 24.02.2026, враховуючи клопотання представника позивача про відкладення судового засідання, суд з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави та надання сторонам, передбаченого ст. ст. 7, 13 ГПК України, рівного права на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів, відклав судове засідання у цій справі відповідно до ст.216 ГПК України на 02.03.2026 об 11:00 год. в межах строків, передбачених ст. 195 ГПК України.

В судове засідання 02.03.2026 прибули представники сторін та повністю підтримали свої вимоги та заперечення, попередньо викладені ними у заявах по суті справи.

Під час розгляду справи судом заслухано позиції представників сторін та досліджено докази, що містяться в матеріалах справи.

02 березня 2026 року справу розглянуто по суті та у відповідності до вимог ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України, проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Позиції учасників справи.

Представник позивача повністю підтримав заявлені вимоги з підстав, наведених у позовній заяві (з урахуванням заяви про зміну предмету позову (вх.№8406 від 01.12.2025), відповіді на відзив (вх.№8341 від 27.11.2025), додаткових поясненнях у справі (вх.№198 від 09.01.2026) та посилаючись на долучені до матеріалів справи докази.

Зокрема, позивач вказує на те, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя" () є правонаступником колективного сільськогосподарського підприємства на території с. Юськівці, котре в різні часи називалось Колгосп "Нове життя", Селянська спілка "Нове життя", Товариство власників земельних і майнових паїв "Нове життя", . В підтвердження тотожності цих суб`єктів господарювання долучено Відомості із Головного управління статистики у Тернопільській області від 19.11.2024, згідно яких колгосп "Нове життя", Товариство власників земельних і майнових паїв "Нове життя" та Селянська спілка "Нове життя" мають однаковий ідентифікаційний код - 03783072. Більше того, селянська спілка була створена згідно розпорядження представника Президента України № 81 від 07.04.1994.

Зазначає, що СТОВ "Нове життя" є юридичною особою, котре є правонаступником Товариства власників земельних і майнових паїв "Нове життя" / Селянської спілки "Нове життя", яке не було припинене в рамках ліквідації чи реорганізації. З точки зору реєстраційної процедури, відбувалася зміна організаційно-правової форми, а юридична особа залишалася тією самою. При цьому, обсяги правонаступництва за майновими правами та обов`язками КСП, а саме Товариства власників майнових та земельних паїв "Нове життя", в контексті даної справи підтверджуються:

- Протоколом №1 загальних зборів працівників селянської спілки "Нове життя" від 4 лютого 2000 року (у позовній заяві помилково зазначено 2021 року), згідно якого пунктом 1 було прийнято рішення створити на базі селянської спілки "Нове життя" сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя" із заключенням договорів оренди на земельні частки паї в розмірі 1% від вартості земельної частки паю;

- Протоколом №2 від 2 квітня 2000 року, з аналізу якого слідує, що вже функціонує новостворене сільськогосподарське Товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя", члени якого є ті ж самі, що в попередника Товариства власників земельних і майнових паїв "Нове життя"/ Селянської спілки "Нове життя" та вирішується питання повсякденної діяльності за поточний 2000 рік;

- Передаточним Актом прийому-передачі майна від 02 жовтня 2001 року, з якого слідує факт передачі від Товариства власників земельних та майнових паїв "Нове Життя" правонаступнику Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Нове Життя" майна, а саме: споруда піднавісу тракторної бригади; будівля складу (для розміщення паливо-мастильних матеріалів); будівля складу (для розміщення мінеральних добрив); будівля пункту штучного запліднення; будівля кормоцеху; нежитлове приміщення (кузня); будівля свинарника; будівля зерноскладу; будівля майстерні тракторної бригади; будівля прохідної з вагою та споруді ваги. Даний Акт підписано головою комітету співвласників цілісного майнового комплексу, як уповноваженим органом КСП;

- Протоколом №10 від 2 жовтня 2001 року загальних зборів засновників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя", в якому зафіксовано обставину, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове Життя" є правонаступником Товариства власників земельних і майнових паїв "Нове життя", доповнено Статут Підприємства щодо правонаступництва та обрано директора Товариства (на виконання пункту 16 Наказу);

- Статутом ТОВ "Нове життя" (в актуальній редакції), Доповненням до Статуту сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" №0026 від 6 жовтня 2001 року, затвердженого заступником голови Лановецької райдержадміністрації М.Д. Веселовським, та які зареєстровані в Журналі обліку внесених змін до реєстраційних справ суб`єктів підприємницької діяльності - юридичних осіб, який вело Управління економіки Лановецької райдержадміністрації (запис про державну реєстрацію Доповнення до Статуту ТОВ "Нове життя" від 06.10.2001 №26).

Позивач зауважує, що всі вищенаведені документи, та їх зміст повністю відповідають вимогам законодавства України, що діяло на момент відповідних правовідносин. З наведених документів та приписів цивільного законодавства України, що діяло в 2000-2001 роки, явно простежується правонаступництво ТОВ "Нове життя" щодо всіх активів, що належали раніше КСП, та свідчить про надуманість позиції відповідача про відсутність правонаступництва при реформуванні КСП. З моменту створення ТОВ "Нове життя", всі питання діяльності КСП, в т.ч. його права та обов`язки, повністю перейшли до нього, і у цьому не було жодних сумнівів в органів державної влади, оскільки останні звертались до Товариства з проханням погашення заборгованості, яка накопичувалась в період діяльності колективного сільськогосподарського підприємства (лист Лановецької райдержадміністрації від 27.07.2001 №09-461/3-28, Вимога Прокуратури Лановецького району Тернопільської області за №985 від 28.08.2001). Також, на той час виконавчий комітет сільської ради видавав майнові сертифікати (свідоцтва) при розпаюванні майна між членами цього КСП - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове Життя".

Звертає увагу суду, що з аналізу документації, яка велась у КСП, та визначала господарську діяльність колективного господарства, вбачається, що особи, які були спочатку членами селянської Спілки чи Товариства власників земельних та майнових паїв "Нове життя" є одночасно і засновниками сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя", що свідчить про ідентичний склад учасників і те, що власне відбувся перехід діяльності від форми колективного господарства до правонаступника ТОВ "Нове життя". До прикладу у Протоколі від 16 січня 2000 року Селянської спілки "Нове Життя" зазначено 10 осіб членів правління: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 … Разом з тим, ОСОБА_2 , ОСОБА_6 були Головою та секретарем Зборів Спілки, на якому було створено на базі колективного господарства ТОВ "Нове Життя", і ті ж особи є засновниками ТОВ "Нове Життя" згідно Протоколу та первинної редакції Статуту. Більше того Протоколи загальних зборів за 2000-2001 роки і в подальшому, що стосувались Селянської Спілки, а згодом ТОВ "Нове Життя" рік велись послідовно неперервно від запису до наступного запису та зафіксовані в одних і тих же книгах. Самі факти як відбувся процес правонаступництва з колективного господарства в с. Юськівці до ТОВ "Нове Життя" з врахуванням ситуації 2000-х років додатково підтверджують заяви свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Також позивач повідомив, що в розпорядженні товариства наявна вся багатотомна документація, починаючи із 2000 року, що стосувалась діяльності ще колгоспу "Нове життя" за часів СРСР, а згодом колективного господарства селянської спілки товариства власників земельних та майнових паїв сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя", в т.ч., але не обмежуючись наведеним: Укази Представника Президента, Статути господарств, Протоколи зборів, Звіти, Журнали обліку Плани, Процеси реформування колективного господарства, Колективний Державний акт на землю, Списки членів тощо. Всі дані документи за необхідності можуть бути надані на огляд суду в якості підтвердження того, ТОВ "Нове життя" окрім правонаступника є ще володільцем всієї документальної спадщини КСП.

Позивач стверджує, що всі основні засоби ще в 2001 році фактично перейшли до ТОВ "Нове життя" від Селянської спілки "Нове життя", спочатку на підставі Договору схову №1 від 30.06.2001, згідно якого ТОВ "Нове життя" було Охоронцем майна, яке чітко ідентифіковане в Списку майна, що передається на схов (Додаток до Договору), та включає, зокрема, нерухоме майно, що становить предмет спору. В подальшому нерухоме майно було остаточно передано до ТОВ "Нове життя" на підставі Передаточного Акту прийому-передачі майна від 02.10.2001. Також, станом на 2024 рік, ТОВ "Нове життя" було замовником та здійснило фінансування технічної інвентаризації будівель та споруд належних товариству, що розташовані на території с. Юськівці.

Зазначає, що обставину про те, що ТОВ "Нове життя" є власником нерухомого майна підтверджує висновок Акту Комісії з питань виявлення, обліку та набуття у комунальну власність Лановецької міської ради безхазяйного майна та відумерлої спадщини від 22.07.2024, у якому зафіксовано, що в ході обстеження комісією виявлено, що деякі об`єкти нерухомості (корівники, будівля майстерні тракторної бригади, будівля гаражів автопарку тракторної бригади) використовуються ТОВ "Нове життя" без правовстановлюючих документів на будівлю та на земельні ділянки.

Поряд з цим, рішенням виконавчого комітету Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області №217 від 25 липня 2024 року визнано безхазяйним майно, власником якого є позивач, як правонаступник КСП, і про ці факти було добре відомо відповідачу. Також, у друкованих медіа не було жодного оголошення про взяття належного Товариству майна на облік як безхазяйного.

Позивач також просить врахувати, що ТОВ "Нове життя" постійно, безперервно, відкрито, публічно, добросовісно володіє, користується та розпоряджається нерухомим майном як правонаступник КСП, про що відомо відповідачу. При цьому, посилається на положення статті 344 Цивільного кодексу України, якою передбачено що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Разом з тим, представник позивача в судовому засіданні 16.02.2026 зазначив про те, що стаття 344 ЦК України не є підставою позову у цій справі.

Представники відповідача в судових засіданнях 16.02.2026 та 02.03.2026 проти позову заперечили з підстав, викладених у відзиві на позов (вх.№8210 від 21.11.2025), запереченнях на відповідь на відзив (вх.№8504 від 03.12.2025) та поясненнях (вх.№582 від 26.01.2026).

Зокрема, у відзиві на позов відповідач вважає суперечливими твердження позивача про те, що реорганізація Товариства власників земельних і майнових паїв "Нове життя"/Селянської спілки "Нове життя" не відбувалася, а відбулася лише перереєстрація цієї юридичної особи, тоді як надалі позивач посилається на ч.6 ст. 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" стверджуючи, що до новостворених унаслідок перетворення КСП юридичних осіб перейшло права на майно КСП, а також на Порядок оформлення правонаступництва за зобов`язаннями реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затверджений наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року №63. Наведене унеможливлює здійснення аналізу правової позиції позивача про те, що саме на його думку відбулося з Товариством власників земельних і майнових паїв "Нове життя"/Селянською спілкою "Нове життя".

Вказує на те, що наявність Протоколу загальних зборів працівників селянської спілки "Нове життя" від 04 лютого 2000 року №1 не підтверджує факту створення СТОВ. Оскільки, як вбачається з поданих позивачем доказів, а саме Довідки про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 30 березня 2000 року №22-484 та листа Головного управління статистики у Тернопільській області від 19 листопада 2024 року №02.1-05/1712-24 "Про надання відомостей з ЄДРПОУ", СТОВ зареєстровано (належним чином створено) 30 березня 2000 року. Крім цього, як вбачається із Статуту СТОВ, зареєстрованого 30 березня 2000 року, реєстраційний №0036, останній затверджено на зборах засновників від 14 березня 2000 року, протокол №1.

Відповідно до Протоколу зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" від 14 березня 2000 року №1, за результатами розгляду питань порядку денного вирішили: 1. Створити товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя" 2. Затвердити Статут товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" 3. Обрати директора товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" в особі ОСОБА_1 і надати йому право розпорядчого підпису при здійсненні господарських операцій.

Отже, у березні 2000 року створено іншу (окрему) юридичну особу. З цього моменту та до 06 жовтня 2001 року (до моменту ліквідації) діє дві окремі юридичні особи СТОВ та Колективне підприємство сільськогосподарське товариство власників земельних і майнових паїв "Нове життя".

Враховуючи, що СТОВ було створено раніше, відповідач припускає, що КСП реорганізовано відповідно до вимог Порядку, шляхом злиття (приєднання). А згідно із пунктом 8 Порядку, при приєднанні КСП до іншого підприємства до останнього переходять всі майнові права та обов`язки КСП. Рішення про реорганізацію в такий спосіб приймається вищим органом управління КСП та вищим органом управління підприємства, до якого КСП приєднується.

На думку відповідача, реорганізація КСП шляхом приєднання до СТОВ, спростовується наступними обставинами:

- Протокол загальних зборів працівників селянської спілки "Нове життя" від 04 лютого 2000 року №1 не являється рішенням вищого органу управління КСП про реорганізацію шляхом злиття (приєднання), оскільки: в останньому відсутнє формулювання "реорганізувати шляхом злиття (приєднання)"; загальні збори працівників селянської спілки "Нове життя" відбулися до моменту створення Порядку; загальні збори працівників селянської спілки "Нове життя" відбулися до моменту створення СТОВ.

- будь-якого рішення вищого органу управління КСП про реорганізацію шляхом злиття (приєднання) до СТОВ позивачем не надано, що дозволяє зробити висновок про його відсутність (до того ж, позивач наводить саме вищезазначений Протокол, як доказ правонаступництва);

- Протокол загальних зборів сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" від 02 жовтня 2001 року №10 не являється рішенням вищого органу управління підприємства, до якого КСП приєднується, оскільки в останньому відсутнє формулювання "приєднати КСП до СТОВ", а лише вирішується питання про внесення доповнень до Статуту СТОВ;

- також, сам позивач стверджує, що відбулося саме перетворення КСП у СТОВ.

Крім того, відповідач посилається на те, що вимогами Порядку (пункт 10) встановлено, що КСП може бути реорганізовано шляхом перетворення виключно в інше підприємство, яке щойно виникло. Водночас, до моменту ліквідації КСП, СТОВ проіснувало більше 18-ти місяців, а тому його безсумнівно не можна вважати таким, яке щойно виникло.

До того ж відсутні будь-які докази, що підтверджують факт реорганізації КСП шляхом поділу чи виділення.

Крім того, зауважує, що відповідно до пункту 15 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України (в редакції від 25 серпня 1998 року), у разі включення суб`єкта господарської діяльності до Державного реєстру йому присвоюються ідентифікаційний код і коди класифікаційних ознак. Суб`єктам підприємницької діяльності ідентифікаційний код присвоюється органами державної реєстрації під час реєстрації. Ідентифікаційний код є єдиним для всього інформаційного простору України і зберігається за суб`єктом протягом усього періоду його існування. У разі перереєстрації (створення) суб`єкта господарської діяльності, що є правонаступником прав і майнових зобов`язань свого попередника, за ним зберігається ідентифікаційний код попередника.

Проте, як вбачається з листа Головного управління статистики у Тернопільській області від 19 листопада 2024 року № 02.1-05/1712-24 "Про надання відомостей з ЄДРПОУ", ідентифікаційний код (код ЄДРПОУ) Колективного підприємства сільськогосподарське товариство власників земельних і майнових паїв "Нове життя" 03783072, а ідентифікаційний код (ЄДРПОУ) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" 30786954. Також, в листі щодо відомостей про колгосп "Нове Життя" (Колективне підприємство сільськогосподарське товариство власників земельних і майнових паїв "Нове життя") (ідентифікаційний код 03783072) зазначено Підприємство ліквідовано. Дата ліквідації 06/10/2001, Номер запису Б/Н. Наведена інформація з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України спростовує твердження позивача про реорганізацію (перетворення) КСП, та підтверджує факт ліквідації останнього.

Звертає увагу суду на той факт, що у протоколі від 04 лютого 2000 року зазначено "загальних зборів працівників", а далі по тексту зазначається "Всього уповноважених 90 чол.". Ця обставина не дає можливості встановити, які ж у цьому випадку відбувалися збори (чи загальні збори працівників КСП (вищого органу управління), чи збори уповноваженого органу), та викликає сумніви щодо достовірності інформації, зазначеної у цьому протоколі. Якщо відбувалися збори уповноважених, до для встановлення правомочності останніх необхідне рішення загальних зборів працівників про визначення уповноважених осіб та обсягу їх повноважень, оскільки на той час у КСП працювало значно більше людей, ніж зазначена у цьому протоколі кількість присутніх. Крім цього, позивачем не надано реєстраційного листа (із зазначенням ініціалів присутніх та їх підпису), що унеможливлює встановлення осіб, які були присутні (і чи взагалі були присутні).

Також, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, зазначених у листі Головного управління статистики у Тернопільській області, 30 липня 1997 року колишній колгосп змінює назву юридичної особи з Колективного підприємства селянська спілка "Нове життя" на Колективне підприємство сільськогосподарське товариство власників земельних і майнових паїв "Нове життя". Проте, у наданих позивачем Протоколах від 16 січня 2000 року та від 04 лютого 2000 року зазначається інша назва "Протокол засідання правління селянської спілки "Нове життя" та "Протокол загальних зборів працівників селянської спілки "Нове життя". Отже, КСП більше 2-ох років має назву Колективне підприємство сільськогосподарське товариство власників земельних і майнових паїв "Нове життя", а у протоколах з незрозумілих причин зазначається інша назва.

Просить врахувати, що державна реєстрація змін (доповнень) до Статуту СТОВ 06 жовтня 2001 року не здійснювалася. Оскільки відповідно до вимог Положення про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 1998 року №740 (в редакції від 16 березня 2000 року), у випадку проведення державної реєстрації змін (доповнень) до Статуту СТОВ, інформація про це мала б передатися органу державної статистики та мала б міститися у відомостях з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Проте, як вбачається із листа Головного управління статистики, реєстраційна дія з датою змін 06 жовтня 2001 року та номером запису 0026 у відомостях з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України відсутня.

Також, на Доповненні мав бути зазначений відповідний установчий документ (у цьому випадку Статут СТОВ) до якого вносяться зміни. Проте, на Доповненні зазначено "є невід`ємною частиною установчих документів" (без конкретизації самого установчого документу). До того ж, на титульному аркуші Статуту СТОВ, зареєстрованому 30 березня 2000 року реєстраційний № 0036, відсутня відмітка про внесення змін (доповнень).

Щодо Журналу обліку внесення змін до реєстраційних справ суб`єктів підприємницької діяльності юридичних осіб, зокрема звертає увагу суду, що на останньому відсутня відмітка про те, коли розпочато ведення Журналу та коли завершено, а подані позивачем аркуші Журналу візуально відрізняються (графи аркушів різні).

Також, як вбачається із Витягу з ЄДРЮОФОПГФ від 17 листопада 2025 року №36333709, у графі "Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа:" зазначено "відомості відсутні".

Щодо передаточного акта, як доказу, відповідач просить врахувати, що: назва юридичної особи, що передає майно, вказана у Передаточному акті не вірно, без частини назви "Колективне підприємство сільськогосподарське"; у Передаточному акті зазначено підставу передачі "на виконання Протоколу №10 зборів засновників", проте у протоколі загальних зборів засновників сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" від 02 жовтня 2001 року №10 відсутні будь-які відомості про прийняття уповноваженими органами КСП рішення про передачу цього майна; у Передаточному акті відсутні будь-які відомості щодо прийняття загальними зборами членів КСП або зборами уповноваженого ними органу рішення про передачу майна СТОВ; відсутня печатка КСП сторони яка передає майно; стороною в Передаточному акті є "Голова комітету співвласників цілісного майнового комплексу "ЦМК" ОСОБА_2 ", "Передав: ОСОБА_2 ", та відсутні будь-які відомості щодо повноважень останнього відчужувати (передавати у власність) майно КСП.

Відтак відповідач вважає, що Передаточний акт є таким, що порушує вимоги Законів України "Про власність" та "Про колективне сільськогосподарське підприємство" (у редакції, чинній на момент створення Передаточного акта), створений та підписаний особами, які не мали повноважень його створювати.

Також, відповідач звертає увагу суду, що позивачем не надано будь-якого документа, що підтверджував би факт державної реєстрації в 2001 році права власності на зазначене у позовній заяві майно. У зв`язку з чим вважає, що право власності на спірні об`єкти нерухомості не реєструвалося (в тому числі не відбувалася видача свідоцтва про право власності), у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа. Передаточний акт у розумінні тогочасного законодавства України правовстановлюючим документом не являється.

Оскільки СТОВ не мало належних (таких, що відповідають вимогам чинного законодавства України, у тому числі оформлених відповідно до цих вимог) документів, що підтверджують право власності на об`єкти нерухомості та земельну ділянку, у цьому випадку СТОВ взагалі не могло бути замовником технічної інвентаризації та представник КП "Лановецьке міське бюро технічної інвентаризації" (далі БТІ) не мав права проводити технічну інвентаризацію цих об`єктів нерухомості. До того ж, представник БТІ не є суб`єктом оціночної діяльності, і вказувати вартість майна у Довідці не мав права. Крім цього, інформація про вартість цих об`єктів нерухомості не перебуває у володінні БТІ.

Зауважує, що набуття права власності на чужі речі можливе лише за наявності наступних умов: законний об`єкт володіння, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність (строк володіння). Тобто, набуття права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх вказаних умов у сукупності.

При цьому, вважає що володіння майном не може вважатись добросовісним, оскільки підставою володіння майном є Передаточний акт, який відповідно до чинного на той час законодавства України не являється правовстановлюючим документом, також з огляду на наявність сумнівних та суперечливих протоколів зборів (засідань) і на той факт, що у випадку добросовісного володіння майном, СТОВ мало б сплачувати податки. А як вбачається із відомостей фінансового відділу Лановецької міської ради від 19 листопада 2025 року №01-04/162, протягом 2020 - 2025 років від сільськогосподарського товариства з обмеженого відповідальністю "Нове життя" () до бюджету Лановецької міської територіальної громади надходження податку на нерухоме майно відсутні.

Повідомив, що влітку 2025 року Лановецькій міській раді стало відомо, що за СТОВ зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості, зазначений у Передаточному акті під назвою "Будівля тваринницької ферми"; підставою для реєстрації став Передаточний акт. У зв`язку із наведеним, Лановецькою міською радою направлено до державного реєстратора лист від 01 серпня 2025 року №1590/03-11 з обґрунтуванням протиправності Передаточного акта та відповідно протиправності реєстрації цього об`єкта нерухомості, за результатами розгляду якого державним реєстратором скасовано державну реєстрацію права власності СТОВ на цей об`єкт нерухомості як таку, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Щодо оскаржуваного рішення виконавчого комітету Лановецької міської ради, то відповідач просить врахувати, що в останньому зазначаються об`єкти нерухомого майна, що розташовані в іншому населеному пункті Лановецької міської територіальної громади, а саме в с. Вербовець, на які позивач не просить визнати право власності. Разом з тим, позивачем не наводяться будь-які докази протиправності прийняття Рішення. До того ж, на цей час Лановецькою міською радою взято на облік безхазяйного майна лише 2 (два) об`єкти нерухомості, а саме нерухоме майно, визначене в абзацах четвертому та п`ятому Рішення. Про факт взяття цього майна на облік свідчить, зокрема оголошення, надруковане у газеті "ЗахідПрес" від 30 квітня 2025 року №8 (129).

Враховуючи наведене, відповідач стверджує про те, що оскаржуване рішення прийняте із дотриманням вимог законодавства України, що регулює відносини у цій сфері , а позивачем не наведено будь-яких аргументів (в тому числі належних доказів) щодо протиправності такого рішення, відтак відсутні обґрунтовані підстави для його скасування. Окрім того, в даному випадку відсутня позовна вимога про визнання рішення протиправним, що підтверджує необґрунтованість позовної вимоги про його скасування.

Вважає, що відсутні законні підстави для скасування рішення виконавчого комітету Лановецької міської ради та для визнання за СТОВ права власності на зазначене нерухоме майно; вимоги, зазначені у позовній заяві є необґрунтованими, такими, що не відповідають дійсності та не підтверджені належними доказами.

З огляду на зазначені заперечення відповідача, позивач у відповіді на відзив (вх.№8341 від 27.11.2025) зазначив наступне.

Позивачем у позовній заяві вже вказувалось та долучено копію Протоколу №1 загальних зборів працівників селянської спілки "Нове життя" від 04 лютого 2000 року згідно якого було прийнято рішення про створення на базі селянської спілки "Нове життя" сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя", що фактично і підтверджує факт правонаступництва. Усі подальші документи, а саме: Довідка про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 30 березня 2000 року №22-484, Лист Головного управління статистики у Тернопільській області від 19 листопада 2024 року №02.1-05/1712-24 "Про надання відомостей з ЄДРПОУ", Статут СТОВ, Протокол зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" від 14 березня 2000 року №1 в сукупності доповнюють та підтверджують значення первинного протоколу №1 від 4 лютого 2000 року, та підтверджують факт саме правонаступництва.

При цьому сам по собі Передаточний акт свідчить про перехід активів від підприємства, що припиняється до підприємства правонаступника, та свідчить про законність набуття майна КСП його правонаступником ТОВ "Нове життя", що і становить предмет доказування в цій справі.

Щодо твердження відповідача про відсутність належних доказів реорганізації КСП із обґрунтуванням, що КСП може бути реорганізовано шляхом перетворення виключно в інше підприємство, яке щойно виникло, то просить врахувати, що відсутнє будь-яке тлумачення терміну "щойно" саме у понятті створення іншого підприємства, а тому звертати на це увагу та ґрунтувати на цьому свої припущення позивач вважає недоцільним.

Щодо твердження відповідача щодо відсутності у цьому випадку добросовісного володіння майном з посиланням на несплату позивачем податків за зазначене майно, звертає увагу суду на те, що згідно з пп. 266.1.1 ПКУ платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування податком є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі його частка (пп. 266.2.1 ПКУ). Підпунктом "є" пп. 266.2.2 ПКУ встановлено, що не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі промисловості, віднесені до групи "Промислові та складські будівлі" (код 125) Класифікатора будівель та споруд НК 018:2023, затвердженого наказом Мінекономіки від 16.05.2023 №3573 (далі Класифікатор НК 018:2023), що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання, основна діяльність яких класифікується у секціях B-F КВЕД ДК 009:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 29.11.2010 №530 (далі Класифікатор ДК 009:2010), та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Оскільки усі будівлі, щодо яких позивач просить визнати за ним право власності, використовуються ним для власного виробництва та користування, а також не передані в оренду чи інше користування третім особам, то таке майно не підлягає оподаткуванню.

Щодо оприлюдненої в друкованому медіа інформації про взяття на облік лише 2 об`єктів нерухомого майна як безхазяйного майна, то позивач просить врахувати, що в оскаржуваному рішенні Виконавчого комітету Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області №217 від 25.07.2024 зазначено про взяття на облік 17 об`єктів нерухомості, що свідчить про протиправний характер процедури взяття на обліку речей в статусі "безхазяйного".

Відповідач, в свою чергу у запереченнях на відповідь на відзив (вх.№8504 від 03.12.2025), зокрема, просить врахувати, що відсутність законодавчого тлумачення слова "щойно" не дає будь-яких підстав ігнорувати наведену норму. Водночас у цьому випадку відсутні будь-які сумніви (наявні докази) щодо того, що СТОВ не може вважатися "щойно створеним підприємством", а тому достатньо підстав стверджувати, що перетворення КСП в СТОВ не відбувалося.

Також наголошує на тому, що дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, відповідно до пункту 29 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" мають відображатися у відомостях ЄДРЮОФОПГФ. Проте, такі відомості в Реєстрі не відображені. До того ж, позивачем не надано свідоцтва про право власності за зразком, наведеним в додатку 11 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09 червня 1998 року №121, в підтвердження відомостей, що СТОВ є власником зазначеного у позовних вимогах майна.

Зазначає, що статтею 335 ЦК України встановлено, що безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно. Отже, із зазначеної норми можна зробити висновок, що статус "безхазяйного" майну присвоюється виключно взяттям цього майна на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно. У зв`язку з цим взагалі незрозумілим є твердження про протиправність дій відповідача, оскільки іншим об`єктам нерухомості на даний момент не присвоєно статус "безхазяйного майна". Наведена норма ЦК України встановлює, що взяття безхазяйної нерухомої речі на облік не являється набуттям органом місцевого самоврядування будь-якого права на цей об`єкт нерухомості, а здійснюється в першу чергу для пошуку власника. Право власності на об`єкти, взяті на облік, виникає виключно за рішенням суду.

Щодо тверджень позивача про звільнення СТОВ від оподаткування, то відповідач просить врахувати, що для застосування щодо об`єкту нерухомості норми, передбаченої підпунктом "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України пільги, СТОВ одночасно має відповідати певним умовам: основний вид діяльності має класифікуватися в секціях B-F КВЕД ДК 009:2010; будівлю має бути віднесено до класу "Промислові та складські будівлі" (код 125) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023. Водночас будь-яких доказів щодо підтвердження цих обставин позивачем не надано. Також, однією із обов`язкових умов застосування підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України (звільнення особи від оподаткування нерухомого майна) є перебування майна у власності цієї особи (в тому числі юридичної). Сама по собі наявність Передаточного акту не є належним підтвердженням права власності на ці об`єкти нерухомості.

Разом з тим, відповідач повідомляє, що позивач не звертався до Лановецької міської ради щодо укладення договору оренди землі під об`єктами нерухомості, на які просить визнати право власності. За таких обставин, з огляду на твердження позивача, що товариство користується спірним майном, слід дійти висновку, що позивач використовує майно без належного оформлення податкової пільги (звільнення від оподаткування), не здійснюючи сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що підтверджує недобросовісне використання майна позивачем.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, судом встановлено наступне.

Згідно із Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого на запит суду станом на 05.11.2025, позивач Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя" зареєстроване як юридична особа 30.03.2000, дата запису 18.03.2008, номер запису 0000370; ідентифікаційний код 30786954; місцезнаходження юридичної особи 47422, Тернопільська область, Кременецький район, с. Юськівці, вул. Деркачева, 19; керівник Собчук Петро Володимирович, дата призначення (набуття повноважень) 07.04.2011.

Із долученого до позовної заяви листа Головного управління статистики у Тернопільській області №02.1-05/1712-24 від 19.11.2024 на запит Собчука П.В. "Про надання відомостей з ЄДРПОУ", щодо колгоспу "Нове життя" (ідентифікаційний код 03783072) та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" (ідентифікаційний код 30786954), вбачається, що:

- Колективне підприємство колгосп "Нове життя", с. Юськівці, Лановецький район, Тернопільська область, було зареєстроване як юридична особа 04.12.1988 (дата змін) ідентифікаційний код 03783072; 04.12.1991 (дата змін) за ідентифікаційним кодом 03783072 зареєстроване Колективне підприємство Селянська спілка "Нове життя"; 30.07.1997 (дата змін) зареєстроване Колективне підприємство Сільськогосподарське товариство власників земельних і майнових паїв, ідентифікаційний код 03783072, яке 06.10.2001 ліквідовано, місце ліквідації Лановецька районна державна адміністрація.

- Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя", ідентифікаційний код 30786954, зареєстроване 30.03.2000 (дата змін), надалі 14.04.2011 (дата змін), 03.01.2013 (дата змін), 13.08.2018 (дата змін), 09.11.2023 (дата змін), 04.11.2024 (дата змін) вносились зміни щодо юридичної особи.

Із долученої копії виписки з Протоколу №1 засідання зборів уповноважених колгоспників колгоспу "Нове життя" від 19.01.1994 вбачається, що всього уповноважених та присутніх на зборах 190 чоловік; на порядку денному зборів було питання: 1. Розгляд положення про поглиблення відносин власності в колгоспі "Нове життя". За наслідками розгляду якого на зборах вирішили: 1. Створити селянську спілку "Нове життя" і її статут. 2. Землю в кількості 4,04 га умовно поділити на кожний колгоспний двір. 3. Поділити умовно основні засоби на колгоспників, що працювали в колгоспі з розрахунку 7,5 коп., що припадає на 1 зароблений карбованець оплати праці.

На виконання Розпорядження Представника Президента України в Лановецькому районі від 07.04.1994 №81 "Про реєстрацію статутів селянських спілок "Волинь, "Перемога", "Нове життя" було здійснено державну реєстрацію Селянської спілки "Нове життя" (Тернопільська область, Лановецький район, с. Юськівці), відповідно до заяви голови колгоспу "Нове життя", адресованої Лановецькій райдержадміністрації, у якій правління колгоспу "Нове життя" просило зареєструвати створену на базі господарства селянську спілку і її статут.

21.06.1996 Селянській спілці "Нове життя" Юськовецької сільської ради Лановецького району видано Державний акт на право колективної власності на землю Серія ТР 11, відповідно до якого селянській спілці у колективну власність передано 1299,0 га землі для сільськогосподарського використання відповідно до рішення Юськовецької сільської ради народних депутатів від 10 листопада 1995 року №10.

Відповідно до Протоколу №1 загальних зборів працівників Селянської спілки "Нове життя" від 04.02.2000, всього уповноважених та присутніх на зборах 90 чол. На порядку денному зборів були питання, зокрема 1. Реформування АПК. 2. Про відміну рішення загальних зборів від 11 грудня 1997 року "Про затвердження схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї). 3. Про затвердження нової схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї). 4. Про перенесення земель резервного фонду і першочерговість розподілу земель, інші питання.

За наслідками розгляду яких, зокрема, з питання першого - заслухавши голову селянської спілки "Нове життя" ОСОБА_1 про Указ Президента України щодо реформування агропромислового комплексу, збори вирішили створити на базі Селянської спілки "Нове життя" Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя" з заключенням договорів оренди на земельні частки паї в розмірі 1% від вартості земельної частки паю. Також прийнято рішення з решти земельних питань.

Крім того, в матеріалах справи наявні копії протоколів №1 засідання правління селянської спілки "Нове життя" від 16.01.2000; №2 засідання правління селянської спілки "Нове життя" від 01.02.2000, в порядку денному яких були питання, що стосувалися господарської діяльності спілки.

Відповідно до Протоколу №1 зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" від 14.03.2000, присутні всього 10 чоловік, на зборах було вирішено створити Товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя", затвердити Статут ТОВ "Нове життя" та обрати директором товариства ОСОБА_1 з наданням йому права розпорядчого підпису при здійсненні господарських операцій.

Згідно ще одного протоколу №1 від 14.03.2000 засновників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" на зборах було вирішено обрати директором товариства ОСОБА_11 .

Згідно з довідкою Тернопільського обласного управління статистики №22-484 від 30.03.2000 про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, до Реєстру внесено запис щодо реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" (ідентифікаційний код 30786954), керівник ОСОБА_11 .

Поряд з цим, в судових засіданнях представник позивача не зміг пояснити зазначені неточності в зазначенні прізвища директора товариства, однак зазначив, що це одна і та ж особа.

Також в матеріалах справи міститься копія протоколу №2 від 30.03.2000 учасників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя", на порядку денному яких було питання, що стосувалося господарської діяльності товариства (про хід весняно-польових робіт) .

Згідно Протоколу №2 засідання зборів СТОВ "Нове життя" від 02.04.2000, на порядку денному яких було, зокрема, питання про затвердження актів інвентаризації основних засобів, які зборами вирішено затвердити. Крім того, на порядку денному було питання "Розгляд розміру земельного і майнового паю", за наслідками розгляду якого збори вирішили затвердити пайовий фонд в розмірі 1024,5 тисяч гривень. Затвердити розмір майнового паю в розмірі 0,068 коп. на 1 грн зкорегованої оплати праці.

Згідно Протоколу №1 загальних зборів Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" від 29.06.2001 на порядку денному яких було питання щодо виборів директора ТОВ "Нове життя", на зборах були присутні 280 членів, слухали:

- ОСОБА_12 , який вніс пропозицію обрати директором товариства ОСОБА_13 ;

- ОСОБА_14 , який вніс пропозицію приєднати СТОВ "Нове життя" до СТОВ "Загірці" і утворити в с.Юськівці відділок товариства "Загірці", директором обрати ОСОБА_15 .

За наслідками зборів, заслухавши програми діяльності обох претендентів, директором товариства було обрано ОСОБА_13 з наданням їй права першого підпису при проведенні операцій з матеріальними цінностями і грошових операцій.

30.06.2001 голова комітету співвласників цілісного майнового комплексу (далі ЦМК), що діє на підставі доручень і від імені ЦМК, надалі "Співвласники", з одного боку та СТОВ "Нове життя" в особі директора товариства ОСОБА_13 , надалі "Охоронець", з додержанням вимог ст.413-424 Цивільного кодексу України, уклали Договір схову №1, відповідно до умов якого (п.1) голова комітету співвласників ЦМК передає, а "Охоронець" приймає на відповідальний схов законсервоване майно, яке перелічене в додатку №1, котре належить співвласникам ЦМК і підлягає поверненню в цілісності.

Розмір майнової частки кожного з співвласників у спільному майні визначається у процентному і вартісному виразі і вказаний в списку в кінці цього договору 2.

Відповідно до п.2 Договору, Акт прийому-передачі майна складається і підписується одночасно з укладенням цього договору.

Акт прийому передачі від імені співвласників підписується Головою комітету співвласників ЦМК об`єднання співвласників ОСОБА_2 .

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що останній набуває чинності з дня його укладення і діє на протязі 5 років.

До вказаного Договору схову позивачем долучено Список майна, яке виділено під погашення всіх боргових зобов`язань с/с "Нове життя" станом на 01.04.2001.

Згідно Протоколу №4 засідання ради Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" від 19.07.2001 на порядку денному засідання були питання, що стосувалися майнових паїв і іншого майна, яке виділялося під погашення заборгованості по оплаті праці затвердження комісії по оцінці майна та створення узгоджувальної ради при розподілі майна с/с "Нове життя".

Відповідно до Протоколу №10 від 02.10.2001 загальних зборів засновників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя", присутні засновники товариства 10 чоловік, на зборах вирішено внести доповнення до статуту товариства, а саме: до статті 1 пункт 1.1.1. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя" є правонаступником товариства власників земельних і майнових паїв "Нове життя". Обрано директора товариства ОСОБА_13 .

Відповідно до Передаточного акту прийому-передачі майна від 02.10.2001 голова комітету співвласників цілісного майнового комплексу "ЦМК" ОСОБА_2 та голова зборів засновників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" ОСОБА_6 , на виконання протоколу №10 зборів засновників, склали цей Акт про те, що передається від Товариства власників земельних та майнових паїв "Нове життя" правонаступнику Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Нове життя" наступне майно: 1. Будівлі тваринницької ферми. 2. Піднавіс тр. Бригада. 3. Заправка. 4. Склад ПММ. 5. Склад міндобрив. 6. Піднавіс. 7. Пункт штучного осіменіння. 8. Кормоцех. 9. Кузня. 10. Свинарник. 11. Стоянка автомобілів. 12. Водонапірна башня з насосною. 13. Критий тік. 14. Майстерня. 15. Автовага. 16. ЗІЛ. 17. Газ-53, а Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя" приймає вищеперелічене майно у власність.

Відповідно до Протоколу №3 загальних зборів пайовиків с/с "Нове життя" від 14.11.2001 зборами затверджено списки власників майнових паїв КСП "Нове життя" в кількості 625 чоловік; зобов`язано комісію по розпаюванню майна передати дані списки разом з переліком майна, яке виділене під майновий пай, в Юськовецьку сільську раду для виписання власникам майнових паїв сертифікатів на право власності на майно.

Також в матеріалах справи містяться копії: протоколу №1 засідання ради СТОВ "Нове життя" від 15.02.2001, протоколу №2 засідання ради СТОВ "Нове життя" від 24.03.2001, протоколу №3 засідання ради СТОВ "Нове життя" від 25.06.2001, протоколу №5 засідання ради ТОВ "Нове життя" від 14.11.2001, протоколу №6 засідання Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" від 14.12.2001, на порядку денному яких були питання, що стосуються організаційної та господарської діяльності товариства (зокрема, хід підготовки товариства до проведення комплексу весняно-польових робіт, стан сільськогосподарської техніки і інших сільськогосподарських машин перед початком проведення комплексу весняно-польових робіт, затвердження цін на сільськогосподарську продукцію, підготовка до збирання зернових культур і хід збирання сіна, стан погашення заборгованості по оплаті праці, сплати фіксованого с/г податку та розрахунків з різними кредиторами, стан зберігання с/г техніки в господарстві і інші).

Як зазначив представник позивача в судовому засіданні, вказані докази долучені з метою підтвердження в сукупності з іншими документами здійснення безперервної господарської діяльності СТОВ "Нове життя" як правонаступником Товариства власників земельних і майнових паїв "Нове життя"/Селянської спілки "Нове життя".

Також, позивачем долучено до матеріалів справи:

- копію листа Лановецької районної державної адміністрації №09-461/3-28, з яким остання у липні 2001 року зверталася до СТОВ "Нове життя" про погашення заборгованості архівному відділу райдержадміністрації на суму 97,78 грн за проведені роботи по науково-технічному впорядкуванню документів в 2000 році згідно договору №11 від 07.04.2000, відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації від 29.12.1999 №306;

- копію вимоги №985 від 28.08.2001 Лановецької районної прокуратури (в порядку ст.ст.8, 20 Закону України "Про прокуратуру"), направленої товариству щодо погашення заборгованості підприємства по сплаті фіксованого сільськогосподарського податку (станом на 28.08.2001) в сумі 4738 грн;

- копію свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР-Х №012435, виданого 25.04.2002 Юськовецькою сільською радою Сувалко Ганні Пилипівні як особі, що має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" с. Юськівці Лановецького району, Тернопільської області, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 14.11.2001; частка ОСОБА_16 визначена в розмірі 780 грн або 0,12 відсотків.

Відповідно до пунктів 1.1-1.3 Статуту Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя", затвердженого на зборах засновників від 14.03.2000, протокол №1, зареєстрованого Управлінням економіки Лановецької райдержадміністрації Тернопільської області 30.03.2000, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя" є підприємством утвореним на засадах угоди громадянами шляхом об`єднання їх майна та підприємницької діяльності у сільському господарстві з метою одержання прибутку. Товариство створене відповідно до Законів України "Про господарські товариства", "Про колективне сільськогосподарське підприємство", "Про підприємництво" та іншого законодавства України.

Товариство є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в банківських установах, печатку зі своїм найменуванням, штампи, бланки, а також інші реквізити.

Товариство вважається утвореним і набуває прав юридичної особи з моменту його державної реєстрації. Товариство для досягнення мети своєї статутної діяльності має право від свого імені укладати угоди, набувати майнових і немайнових прав, нести обов`язки, бути позивачем і відповідачем у суді.

Склад учасників Товариства, порядок формування його Статутного фонду, розміри частки кожного учасника, строки та порядок внесення ними вкладів визначаються Установчим договором про створення Товариства (п.1.11 Статуту).

В п.5 Статуту передбачено, що колишні члени реорганізованого КСП, які здали в оренду (довірче управління) Товариство належні їм майнові та земельні паї є асоційованими членами Товариства. Для набуття статусу асоційованого члена зацікавлена особа подає заяву до зборів учасників про прийняття асоційованим членом Товариства. Збори розглядають заяву на найближчих зборах і приймають відповідне рішення. День прийняття позитивного рішення по заяві є днем прийняття асоційованим членом Товариства. В тому ж порядку здійснюється виведення особи за її заявою зі складу асоційованих членів.

Майно Товариства становлять основні фонди та обігові кошти, земля, а також інші цінності, вартість яких відображена на самостійному балансі Товариства. Товариство є власником: майна, а також землі, переданих йому засновниками у власність; продукції, виробленої Товариством в результаті господарської діяльності, одержаних доходів, а також іншого майна та землі, набутих на підставах не заборонених законом (п.п. 6.1, 6.2 Статуту).

Для здійснення своєї діяльності Товариство використовує землі, які належать йому на праві власності та праві оренди (п.7.1).

Вищим органом Товариства є Збори учасників (п.9.1 Статуту).

Засновниками та учасниками Товариства, зазначеними в Статуті, є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_4 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , ОСОБА_5 .

06.10.2001 Лановецькою районною державною адміністрацією прийнято Доповнення №0026 від 06.10.2001, які є невід`ємною частиною установчих документів, до Статуту Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя": а саме - стаття 1 пункт 1.1.1. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя" є правонаступником товариства власників земельних та майнових паїв "Нове життя".

Згідно відмітки на Доповненнях, державну реєстрацію змін до установчих документів проведено державним реєстратором 14.04.2011.

В підтвердження подання Доповнень до Лановецької райдержадміністрації, позивачем долучено копії 2 (двох) аркушів із Журналу обліку внесення змін до реєстраційних справ суб`єктів підприємницької діяльності - юридичних осіб Управління економіки Лановецької райдержадміністрації, у якому під номером 0026 міститься запис про Доповнення до Статуту від 06.10.2001 Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" (30786954).

Також в матеріалах справи міститься копія Договору №2 від 12.01.2022, укладеного між КП "Лановецьке міське бюро технічної інвентаризації", як Виконавцем, та ТОВ "Нове життя", як Замовником, відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе виготовлення інвентарних справ з видачею технічних паспортів на нежитлові будівлі, які розташовані на території Лановецької міської ради за межами села Юськівці відповідно до ДСТУ, та докази в підтвердження сплати директором СТОВ "Нове життя" вартості послуг Лановецького БТІ в сумі 24 097,00 грн.

При цьому в судовому засіданні 16.02.2026 представник позивача повідомив, що замовлені технічні паспорти товариству видані не були, у зв`язку з чим у останнього відсутні відомості про орієнтовну площу об`єктів нерухомого майна.

Відповідно до Статуту Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" (Нова редакція), затвердженого протоколом загальних зборів засновників №1/24 від 28.10.2024 (копії окремих сторінок статуту (1, 2, 10, 11) долучено позивачем до матеріалів справи), підписаного учасниками ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , відмітка про державну реєстрацію статуту в новій редакції, на титульному аркуші статуту відсутня, вбачається, що Товариство діє відповідно до вимог Законів України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", "Про зовнішньоекономічну діяльність" та інших чинних нормативних актів України для здійснення спільної підприємницької діяльності і одержання прибутку.

В п.3.3 Статуту вказано, що доповненням до статуту №0026 від 06 жовтня 2001 року, яке зареєстроване Лановецькою районною державною адміністрацією, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя " є правонаступником Товариства власників земельних та майнових паїв "Нове життя".

У своїй діяльності Товариство керується Цивільним та Господарським кодексами України, Законами України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", "Про зовнішньоекономічну діяльність", іншими чинними нормативними актами України, а також цим Статутом та внутрішніми документами (п.3.4 Статуту).

Майно Товариства формується з джерел, не заборонених чинним законодавством України. Товариство є власником: майна, переданого йому Учасниками у власність як внесок до статутного капіталу; продукції, виробленої Товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; добровільних внесків юридичних та фізичних осіб, у тому числі й іноземних; прав на інтелектуальну власність, зокрема на знаки для товарів та послуг, технології, "ноу-хау" (п.3.8 Статуту).

22 липня 2024 року складено Акт комісії з питань виявлення, обліку та набуття у комунальну власність Лановецької міської ради безхазяйного майна та майна відумерлої спадщини, з якого вбачається, що комісією, за участі старости міської ради, здійснено обстеження об`єктів нерухомого майна, майна колишнього колгоспу "Нове життя", що знаходяться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с.Юськівці Кременецького району Тернопільської області із зазначенням стислого опису об`єктів майна та відомостей про технічний стан об`єктів майна, можливості використання за призначенням:

1) будівля свинарника орієнтовною площею забудови 623,36 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (в аварійному стані);

2) будівля зерноскладу орієнтовною площею забудови 594,54 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатна для використання за цільовим призначенням);

3) будівля зерноскладу орієнтовною площею забудови 364,36 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатна для використання за цільовим призначенням);

4) будівля пункту штучного осіменіння орієнтовною площею забудови 78,81 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатна для використання за цільовим призначенням, однак потребує ремонту);

5) споруда ваги орієнтовною площею забудови 51 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (потребує додаткових обстежень відповідного фахівця, технічний стан не відомий);

6) будівля кормоцеху (кормобази) орієнтовною площею забудови 568,51 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатна для використання за цільовим призначенням, однак потребує ремонту);

7) будівля складу орієнтовною площею забудови 904,82 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатна для використання за цільовим призначенням);

8) будівля прохідної з вагою орієнтовною площею забудови 16,22 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатна для використання за цільовим призначенням, однак потребує ремонту);

9) будівля корівника орієнтовною площею забудови 1443,74 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатна для використання за цільовим призначенням, однак потребує ремонту);

10) будівля корівника орієнтовною площею забудови 887,84 м2 яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатна для використання за цільовим призначенням, однак потребує ремонту);

11) будівля корівника орієнтовною площею забудови 1464,93 м2 яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради(у задовільному стані та придатна для використання за цільовим призначенням, однак потребує ремонту);

12) будівля гаражів автопарку тракторної бригади орієнтовною площею забудови 545,87 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (знаходиться у незадовільному стані та непридатна для використання за цільовим призначенням);

13) будівля прохідної орієнтовною площею забудови 94,91 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатна для використання за цільовим призначенням, однак потребує ремонту);

14) будівля заправки з піднавісом орієнтовною площею забудови 385 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (знаходиться у незадовільному стані та непридатна для використання за цільовим призначенням);

15) будівля майстерні тракторної бригади орієнтовною площею забудови 913,05 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатна для використання за цільовим призначенням, однак потребує ремонту);

16) споруда кронажної (силосної) ями орієнтовною площею забудови 240 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у незадовільному стані);

17) споруда кронажної (силосної) ями орієнтовною площею забудови 516 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у незадовільному стані);

18) споруда навісу на сіно орієнтовною площею забудови 574,20 м2, який знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у незадовільному стані та непридатна для використання за цільовим призначенням);

19) будівля насосної станції орієнтовною площею по забудови 8,85 м2 з водонапірною баштою орієнтовною площею по 1.5 м2 висотою - 11.20 м, що знаходяться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатні для використання за цільовим призначенням, однак потребує ремонту);

20) будівля насосної станції орієнтовною площею забудови 8,85 м2 з водонапірною баштою орієнтовною площею по 1,5 м2, що знаходяться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської ради (у задовільному стані та придатні для використання за цільовим призначенням, однак потребує ремонту).

В Акті також зазначено про те, що інформація про юридичних/фізичних осіб, які можуть бути його власниками або спадкоємцями, отримана з доступних джерел, у тому числі отримана від мешканців сусідніх домоволодінь: зі слів старости - ОСОБА_23 , виявлені об`єкти нерухомості збудовані за часів функціонування колгоспу "Нове життя". Відомості про реєстрацію речового права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та власник (власники) виявлених об`єктів нерухомості відсутні.

В ході обстеження комісією виявлено, що деякі об`єкти нерухомості (корівники, будівля майстерні тракторної бригади, будівля гаражів автопарку тракторної бригади та ін.) використовуються ТОВ "Нове життя" без правовстановлюючих документів на будівлі та на земельні ділянки.

Комісією рекомендовано Лановецькій міській раді взяти на облік виявлене майно, придатне для використання за цільовим призначенням як безхазяйне майно, звернутися до ліцензійних організацій з метою виготовлення технічної документації, проведення оцінки майна та вжити всіх передбачених чинним законодавством України дій для державної реєстрації права власності на виявлене нерухоме майно.

25 липня 2024 року, відповідно до ст.335 Цивільного кодексу України, підпункту 10 пункту "б" статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Порядку виявлення, обліку та набуття у комунальну власність Лановецької міської ради безхазяйного манна та майна відумерлої спадщини, затвердженого рішенням міської ради від 20 травня 2020 року №1791, враховуючи акти комісії з питань виявлення, обліку та набуття у комунальну власність Лановецької міської ради безхазяйного майна та майна відумерлої спадщини від 17 липня 2024 року, від 22 липня 2024 року, виконавчим комітетом Лановецької міської ради прийнято рішення №217 "Про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна", відповідно до якого вирішено взяти на облік як безхазяйне наступне майно:

- водонапірна башта, діаметром труби 1,30 м, висотою 10,40 м, яка знаходиться по вул. Лисенка в с. Вербовець Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської територіальної громади;

- будівля насосної станції, орієнтовною площею 4,41 м2, яка знаходиться по вул. Лисенка в с. Вербовець Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської територіальної громади;

- будівля зерноскладу орієнтовною площею забудови 594,54 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської територіальної громади;

- будівля зерноскладу орієнтовною площею забудови 364,36 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської територіальної громади;

- будівля пункту штучного осіменіння орієнтовною площею забудови 78,81 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської територіальної громади;

- споруда ваги орієнтовною площею забудови 51 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської територіальної громади;

- будівля кормоцеху (кормобази) орієнтовною площею забудови 568,51 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської територіальної громади;

- будівля складу орієнтовною площею забудови 904,82 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської територіальної громади;

- будівля прохідної з вагою орієнтовною площею забудови 16,22 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської територіальної громади;

- будівля корівника орієнтовною площею забудови 1443,74 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської територіальної громади;

- будівля корівника орієнтовною площею забудови 887,84 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської територіальної громади;

- будівля корівника орієнтовною площею забудови 1464,93 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної іромадн за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської територіальної громади;

- будівля прохідної орієнтовною площею забудови 94,91 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської територіальної громади;

- будівля майстерні тракторної бригади орієнтовною площею забудови 913,05 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської територіальної громади;

- споруда навісу на сіно орієнтовною площею забудови 574,20 м2, яка знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської територіальної громади;

- будівля насосної станції орієнтовною площею забудови 8,85 м2 з водонапірною баштою орієнтовною площею 1,5 м2 висотою - 11,20 м, що знаходяться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської територіальної громади;

- будівля насосної станції орієнтовною площею забудови 8,85 м2 з водонапірною баштою орієнтовною площею 1,5 м2 висотою - 11,20 м, що знаходяться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці Кременецького району Тернопільської області на земельній ділянці комунальної форми власності Лановецької міської територіальної громади.

Позивач звертався до Лановецької міської ради з листами від 09.09.2024 та від 20.11.2024, у яких інформував про те, що згідно Доповнення №0026 від 06 жовтня 2001 року, яке є невід`ємною частиною установчих документів затвердженого заступником голови Лановецької райдержадміністрації М.Д. Веселовським, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя" є правонаступником Товариства власників земельних та майнових паїв "Нове життя". Відтак просив міську раду утриматися від прийняття будь-яких інших рішень, які створюватимуть перешкоди підприємству у володінні, користуванні, розпорядженні майном Товариства власників земельних та майнових паїв "Нове життя", а у разі прийняття, вжити заходів щодо їх скасування.

У листі від 16.12.2024 позивач повторно проінформував Лановецьку міську раду про те, що згідно відомостей наданих Головним управлінням статистики у Тернопільській області "Про надання відомостей з ЄДРПОУ" від 19.11.2024, Колгосп "Нове життя" у різні часові періоди був: Селянська спілка "Нове життя"; Товариство власників земельних і майнових паїв "Нове життя", і станом на сьогодні являється Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Нове життя". 21 червня 1996 року Державним актом на право колективної власності на землю серія ТР 11 Селянській спілці "Нове життя" було передано у колективну власність землі. У зв`язку з чим, просив в подальшому не виносити на сесії Лановецької міської ради проект рішення "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель водного фонду комунальної власності за межами населеного пункту на території Лановецької міської територіальної громади", а саме: "Затвердження технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель водного фонду комунальної власності площею 2,8380 за кадастровим номером :01:001:1130 за межами населеного пункту на території Лановецької міської територіальної громади".

Листом Лановецької міської ради на лист від 02 липня 2025 року №46 повідомлено Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя", зокрема, про те, що відповідно до частини третьої статті 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" (в редакції від 12 червня 2001 року) право власності підприємства охороняється законом. Належне йому майно може бути передано державним, кооперативним та іншим підприємствам, організаціями громадянам за рішенням загальних зборів членів підприємства або зборів уповноважених. Як вбачається із листа Головного управління статистики у Тернопільській області від 19 листопада 2024 року №02.1-05/1712-24 ліквідована юридична особа (колишній колгосп у с. Юськівці) мала назву "Колективне підприємство сільськогосподарське товариство власників земельних і майнових паїв "Нове життя". Отже, враховуючи вимоги частини третьої статті 8 Закону, передача майна могла здійснюватися виключно на підставі рішення загальних зборів членів колективного підприємства сільськогосподарського товариства власників земельних і майнових паїв "Нове життя" або зборів уповноваженого останніми органу. Натомість у Передаточному акті прийому-передачі майна від 02 жовтня 2001 року (далі - Передаточний акт) відсутні будь-які відомості щодо прийняття загальними зборами членів підприємства або зборами уповноваженого ними органу рішення про передачу майна Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю "Нове життя". Першочергове вирішення питання щодо правонаступництва належить виключно загальним зборам (зборам уповноважених) членів, суду чи арбітражному суду. Рішення щодо внесення змін до статуту, зазначене в протоколі загальних зборів засновників сільськогосподарського товариства обмеженою відповідальністю "Нове життя" від 02 жовтня 2001 року №10, не може вважатися рішенням, визначеним у частині першій статті 31 Закону. Тому для скасування зазначеного у листі рішення, рекомендовано надати належні документи, що підтверджують право власності на відповідне нерухоме майно.

Вважаючи, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя" є правонаступником Колективного підприємства товариства власників земельних і майнових паїв "Нове життя", і всі права на обов`язки, які існували у Колективного підприємства товариства власників земельних і майнових паїв "Нове життя" перейшли до СТОВ "Нове життя" внаслідок правонаступництва, а також беручи до уваги фактичне перебування у власності позивача спірних будівель (споруд), які відповідач безпідставно визнав безхазяйним майном внаслідок прийняття рішення №217 від 25.07.2024 "Про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна", позивач звернувся із цим позовом до господарського суду за захистом свого порушеного права.

При цьому, вартість спірного майна позивачем визначено, виходячи із зазначеної в Довідці №173 від 15.06.2025 балансової вартості майнового комплексу підприємства, визначеною КП "Лановецьке міське БТІ" згідно з проведеною технічною інвентаризацією та довідкою №37 від 15.06.2025.

Також позивач повідомив, що відповідач в особі Відділу містобудування та архітектури відмовив у присвоєнні адресних номерів на вищеописані об`єкти нерухомості шляхом видачі Наказу від 11.08.2025 за №26-од, в зв`язку з чим не має можливості достеменно вказати адреси будівлям та спорудам в прохальній частині позову.

Крім того, в підтвердження зазначених у позовній заяві обставин, позивачем долучено нотаріально посвідчені заяви свідків від 28.10.2025:

- ОСОБА_9 , яка у 2003 році здійснювала державну реєстрацію суб`єктів господарювання на території Лановецького району, яка засвідчила про те, що зміни до установчих документів, які реєструвалися 2001 - 2004 роки здійснювалися за процедурою ідентичною за якою було проведено зміни до установчих документів сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове Життя", а саме зміни реєструвалися окремим доповненням, які були невід`ємною частиною установчих документів та реєструвалися у Журналі обліку внесення змін до реєстраційних справ суб`єктів підприємницької діяльності - юридичних осіб. Доповнення підписував голова або його заступник. В даному випадку доповненням було зареєстровано правонаступництво СТзОВ "Нове життя". Підтверджує, що зазначена інформація є правдивою та відповідає її особистим знанням. За необхідності готова з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

- ОСОБА_10 , який в період 2000-2001 року був головою сільської ради в с. Юськівці Лановецького району і підтверджує, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове Життя" було правонаступником КСП в. с. Юськівці, яке в різні часи мало статус колгоспу "Нове життя", селянської спілки "Нове життя", товариства власників земельних та майнових паїв "Нове життя", і зокрема на той час виконавчий комітет сільської ради видавав майнові сертифікати (свідоцтва) при розпаюванні майна між членами цього КСП - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове Життя";

- ОСОБА_8 , який заявляє, що в період 2000-2001 року був головою майнової комісії Селянської спілки "Нове життя", воно ж Товариство власників земельних майнових паїв "Нове життя" і повідомив, що в рамках виконання законодавства України, яке вимагало реформування колективних господарств, спочатку відбулись збори працівників селянської Спілки "Нове життя", на яких вирішено було створити Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя", також відбувся процес передачі майна із Селянської Спілки до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя", і всі питання, які стосувались діяльності колективного сільськогосподарського господарства в с. Юськівці вже вирішувались новим підприємством - Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Нове життя". Підтверджує, що зазначена інформація є правдивою та відповідає його особистим знанням. За необхідності готовий з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Дослідивши подані докази та з`ясувавши фактичні обставини справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку про те, що в позові слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 2, 3 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, Колективне підприємство колгосп "Нове життя" було зареєстровано, як юридична особа, 04.12.1988 (дата змін) ідентифікаційний код 03783072; 04.12.1991 (дата змін) зареєстроване Колективне підприємство Селянська спілка "Нове життя" ідентифікаційний код 03783072; 30.07.1997(дата змін) зареєстроване Колективне підприємство Сільськогосподарське товариство власників земельних і майнових паїв, ідентифікаційний код 03783072, яке 06.10.2001 ліквідовано, відповідно до інформації Головного управління статистики у Тернопільській області №02.1-05/1712-24 від 19.11.2024.

30.03.2000 було проведено державну реєстрацію Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" ідентифікаційний код 30786954.

Відповідно до протоколу №1 загальних зборів працівників селянської спілки "Нове життя" від 04.02.2000, всього уповноважених та присутніх на зборах 90 чол. На порядку денному, яких були питання, зокрема 1. Реформування АПК. 2. Про відміну рішення загальних зборів від 11 грудня 1997 року "Про затвердження схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї). 3. Про затвердження нової схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї). 4. Про перенесення земель резервного фонду і першочерговість розподілу земель та інші питання.

За наслідками розгляду яких, зокрема з питання першого, вирішили створити на базі селянської спілки "Нове життя" Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя" з заключенням договорів оренди на земельні частки паї в розмірі 1% від вартості земельної частки паю. Також прийнято рішення з решти земельних питань.

Відповідно до протоколу №1 зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" від 14.03.2000, присутні всього 10 чоловік, на зборах було вирішено створити Товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя", затвердити Статут ТОВ "Нове життя" та обрати директором товариства ОСОБА_1 .

Із змісту пп. 1.1. Статуту СТОВ "Нове життя", затвердженого на зборах засновників від 14.03.2000, протокол №1, зареєстрованого управлінням економіки Лановецької райдержадміністрації Тернопільської області 30.03.2000, вбачається, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя" є підприємством утвореним на засадах угоди громадянами шляхом об`єднання їх майна та підприємницької діяльності у сільському господарстві з метою одержання прибутку. Товариство створене відповідно до Законів України "Про господарські товариства", "Про колективне сільськогосподарське підприємство", "Про підприємництво" та іншого законодавства України.

Пунктом 1.11. Статуту визначено, що склад учасників Товариства, порядок формування його Статутного фонду, розміри частки кожного учасника, строки та порядок внесення ними вкладів визначаються Установчим договором про створення Товариства.

Згідно розділу 5 Статуту Колишні члени реорганізованого КСП, які здали в оренду (довірче управління) Товариству належні їм майнові та земельні паї є асоційованими членами Товариства.

Майно Товариства становлять основні фонди та обігові кошти, земля, а також інші цінності, вартість яких відображена на самостійному балансі Товариства. Товариство є власником: майна, а також землі, переданих йому засновниками у власність; продукції, виробленої Товариством в результаті господарської діяльності, одержаних доходів, а також іншого майна та землі, набутих на підставах не заборонених законом (п.6.1, 6.2 Статуту).

Статут підписано Засновниками та учасниками товариства, в кількості 10 чоловік - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_17 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_4 , ОСОБА_19 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 , ОСОБА_5 .

Відповідно до Протоколу №10 від 02.10.2001 загальних зборів засновників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя", на зборах присутні 10 засновників товариства, у тому ж складі, що підписали Статут, прийнято рішення внести доповнення до статуту товариства, а саме: до статті 1 пункт 1.1.1. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя" є правонаступником товариства власників земельних і майнових паїв "Нове життя".

Згідно відмітки на доповненнях державну реєстрацію змін до установчих документів проведено державним реєстратором Лановецької районної державної адміністрації 14.04.2011, номер запису 8000370, а саме до статті 1 пункт 1.1.1. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя" є правонаступником товариства власників земельних і майнових паїв "Нове життя".

Згідно інформації Головного управління статистики у Тернопільській області №02.1-05/1712-24 від 19.11.2024, вбачається, що 14.04.2011 (дата змін) проводились зміни щодо юридичної особи СТОВ "Нове життя", водночас згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого на запит суду 05.11.2025, за ідентифікаційним кодом юридичної особи 30786954, у розділі "Дані про хронологію реєстраційних дій" протягом 2011 року реєстраційних дій щодо правонаступництва СТОВ "Нове життя" не проводилось.

Відповідно до статей 23, 29, 37 Цивільного кодексу Української РСР (чинного на час створення СТОВ "Нове життя", ідентифікаційний код 30786954 та ліквідації КП СТВЗіМП "Нове життя") юридичними особами визнаються організації, які мають відокремлене майно, можуть від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і нести обов`язки, бути позивачами і відповідачами в суді, арбітражі або в третейському суді.

Юридична особа набуває цивільних прав і бере на себе цивільні обов`язки через свої органи, що діють у межах прав, наданих їм за законом або статутом (положенням). Порядок призначення або обрання органів юридичної особи визначається їх статутом (положенням).

Юридична особа припиняється шляхом ліквідації або реорганізації (злиття, поділу або приєднання). При злитті і поділі юридичних осіб майно (права і обов`язки) переходить до нововиниклих юридичних осіб. При приєднанні юридичної особи до іншої юридичної особи її майно (права і обов`язки) переходить до останньої. Майно переходить в день підписання передаточного балансу, якщо інше не передбачене законом або постановою про реорганізацію. Порядок ліквідації і реорганізації юридичних осіб визначається законодавством Союзу РСР і постановами Ради Міністрів Української РСР. Порядок ліквідації і реорганізації кооперативних та інших громадських організацій може бути визначений їх статутами (положеннями).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 Цивільного кодексу України юридична особа може бути створена шляхом об`єднання осіб та (або) майна. Юридичні особи, залежно від порядку їх створення, поділяються на юридичних осіб приватного права та юридичних осіб публічного права. Юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу. Юридична особа приватного права може створюватися та діяти на підставі модельного статуту в порядку, визначеному законом. Юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування

Згідно із ч. 1 ст. 56 ГК України (чинного до 28.08.2025) суб`єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і громадян шляхом заснування нового, реорганізації (злиття, приєднання, виділення, поділу, перетворення) діючого (діючих) суб`єкта господарювання з додержанням вимог законодавства. Установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання. В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб`єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом. У засновницькому договорі засновники зобов`язуються утворити суб`єкт господарювання, визначають порядок спільної діяльності щодо його утворення, умови передачі йому свого майна, порядок розподілу прибутків і збитків, управління діяльністю суб`єкта господарювання та участі в ньому засновників, порядок вибуття та входження нових засновників, інші умови діяльності суб`єкта господарювання, які передбачені законом, а також порядок його реорганізації та ліквідації відповідно до закону. Статут суб`єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного капіталу та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб`єкта господарювання, а також інші відомості, пов`язані з особливостями організаційної форми суб`єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству. Положенням визначається господарська компетенція органів державної влади, органів місцевого самоврядування чи інших суб`єктів у випадках, визначених законом. Статут (положення) затверджується власником майна (засновником) суб`єкта господарювання чи його представниками, органами або іншими суб`єктами відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно із ст. 59 ГК України (чинного до 28.08.2025) припинення діяльності суб`єкта господарювання здійснюється шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за рішенням інших осіб - засновників суб`єкта господарювання чи їх правонаступників, а у випадках, передбачених законами, - за рішенням суду. У разі злиття суб`єктів господарювання усі майнові права та обов`язки кожного з них переходять до суб`єкта господарювання, що утворений внаслідок злиття. У разі приєднання одного або кількох суб`єктів господарювання до іншого суб`єкта господарювання до цього останнього переходять усі майнові права та обов`язки приєднаних суб`єктів господарювання. У разі поділу суб`єкта господарювання усі його майнові права і обов`язки переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частках до кожного з нових суб`єктів господарювання, що утворені внаслідок цього поділу. У разі виділення одного або кількох нових суб`єктів господарювання до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частках майнові права і обов`язки реорганізованого суб`єкта. У разі перетворення одного суб`єкта господарювання в інший до новоутвореного суб`єкта господарювання переходять усі майнові права і обов`язки попереднього суб`єкта господарювання.

Із змісту правової категорії правонаступництва воно являє собою перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України самостійною підставою заміни кредитора у зобов`язанні є правонаступництво.

Цивільному праву відомі дві форми правонаступництва - універсальне та сингулярне.

При універсальному правонаступництві до правонаступника разом з правами первісного кредитора переходять і його обов`язки. Найпоширенішими випадками універсального правонаступництва у сучасному цивільному праві є спадкове правонаступництво і правонаступництво в разі реорганізації юридичної особи. При сингулярному правонаступництві до правонаступника переходить тільки певне право кредитора, як, наприклад, при договірній передачі прав вимоги (цесії).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" колективне сільськогосподарське є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" підприємство створюється за бажанням громадян на добровільних засадах на їх загальних зборах. Створення підприємства не обумовлюється будь-якими рішеннями державних, господарських та інших органів.

Порядок державної реєстрації визначається Законом України "Про підприємництво".

Відповідно до статті 4 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", підприємство діє на основі статуту. У статуті підприємства вказуються, зокрема, умови і порядок реорганізації та ліквідації підприємства.

Відповідно до ч. 3 статті 8 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", право власності підприємства охороняється законом. Належне йому майно може бути передано державним, кооперативним та іншим підприємствам, організаціям і громадянам за рішенням загальних зборів членів підприємства або зборів уповноважених.

У статті 8 Закону України "Про підприємництво" (у редакції, чинній на час ліквідації Колективного підприємства Сільськогосподарське товариство власників земельних і майнових паїв та державної реєстрації Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя") встановлено, що у разі зміни назви, організаційно-правової форми суб`єкта підприємницької діяльності, а також форми власності суб`єкти підприємницької діяльності у місячний термін з моменту настання зазначених змін зобов`язані подати документи для перереєстрації (частина 11); перереєстрація суб`єкта підприємницької діяльності проводиться в порядку, встановленому для його реєстрації (частина12); для державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності - юридичної особи подається, зокрема, рішення власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу про створення юридичної особи (крім приватного підприємства). Якщо власників або уповноважених ними органів два і більше, таким рішенням є установчий договір, а також протокол установчих зборів (конференції) у випадках, передбачених законом (частина 2).

Аналогічні за змістом положення щодо перереєстрації суб`єктів підприємницької діяльності містилися і в Положенні про державну реєстрацію суб`єктів підприємницької діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 №740.

За змістом статті 23 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" вищим органом самоврядування у підприємстві є загальні збори його членів або збори уповноважених. У період між зборами справами підприємства керує правління. Повноваження загальних зборів (зборів уповноважених) і правління визначаються статутом підприємства. Загальні збори (збори уповноважених): приймають статут підприємства, вносять до нього зміни та доповнення; вирішують питання про обрання правління, його голови та ревізійної комісії підприємства; приймають рішення про реорганізацію і ліквідацію підприємства, про його участь в акціонерних товариствах, корпораціях, асоціаціях, концернах та інших об`єднаннях; вирішують інші важливі питання діяльності підприємства.

Згідно з частиною 1 статті 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) та ліквідація підприємства провадяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або за рішенням суду чи арбітражного суду.

Згідно з положеннями частини 6 статті 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" у разі перетворення (як вид реорганізації) одного підприємства в інше до підприємства, яке щойно виникло, переходять усі майнові права і обов`язки колишнього підприємства.

Отже, за змістом частини 2 статті 23 та частини 1 статті 31 зазначеного Закону, окрім суду, рішення про реорганізацію шляхом перетворення КП СТВЗіМП у СТОВ має право приймати виключно вищий орган самоврядування КП СТВЗіМП - загальні збори або збори уповноважених.

Крім того, згідно з пунктом 7.33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 907/29/19 у випадку прийняття рішення про реорганізацію КСП шляхом перетворення в іншу юридичну особу колишні члени КСП автоматично повинні були б стати учасниками цієї юридичної особи, позаяк перетворенням юридичної особи є саме зміна її організаційно-правової форми, а не складу її учасників.

Поряд з цим в матеріалах справи відсутнє рішення вищого органу самоврядування Колективного підприємства Сільськогосподарське товариство власників земельних і майнових паїв "Нове життя" про реорганізацію шляхом перетворення КП СТВЗіМП у СТОВ, як і відсутні будь-які рішення КП СТВЗіМП "Нове життя", які б оформлялись відповідними протоколами.

При цьому прийняте на загальних зборах засновників СТОВ "Нове життя" (на яких були присутні 10 засновників товариства, у тому ж складі, що підписали Статут 2000 року), рішення про внесення доповнень до статуту товариства, а саме: до статті 1 пункт 1.1.1. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя" є правонаступником товариства власників земельних і майнових паїв "Нове життя", що оформлене протоколом №10 від 02.10.2001, не є рішенням вищого органу самоврядування Колективного підприємства Сільськогосподарське товариство власників земельних і майнових паїв "Нове життя" про реорганізацію шляхом його злиття, приєднання, поділу, перетворення КП СТВЗіМП у СТОВ.

Також суд критично розглядає твердження позивача, що обсяги правонаступництва СТОВ "Нове життя" відносно прав та обов`язків КП СТВЗіМП "Нове життя" підтверджується протоколом №1 загальних зборів працівників Селянської спілки "Нове життя" від 04.02.2000, всього уповноважених та присутніх на зборах 90 чол., на порядку денному, яких були питання, зокрема 1. Реформування АПК. 2. Про відміну рішення загальних зборів від 11 грудня 1997 року "Про затвердження схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї). 3. Про затвердження нової схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї). 4. Про перенесення земель резервного фонду і першочерговість розподілу земель та інші питання, з огляду на наступне.

При цьому, з аналізу змісту протоколу розгляд вказаних питань працівників селянської спілки "Нове життя" в першу чергу був пов`язаний із прийняттям Указу Президента України від 03.12.1999 "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки".

Слід зазначити, що п.п. а) п. 1 Указу було постановлено Кабінету Міністрів України, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним та Севастопольській міській державним адміністраціям здійснити організаційні заходи щодо реформування протягом грудня 1999 - квітня 2000 року колективних сільськогосподарських підприємств на засадах приватної власності на землю та майно шляхом:

забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності (далі - приватні формування). Це право, гарантоване частиною другою статті 14 Конституції України, не може бути обмежено рішеннями загальних зборів членів колективних сільськогосподарських підприємств або будь-якими іншими рішеннями;

сприяння керівникам і спеціалістам колективних сільськогосподарських підприємств, що реформуються, у реорганізації зазначених підприємств і створенні на їх базі приватних формувань;

запровадження обов`язкового укладання підприємствами, установами, організаціями, які використовують землю для сільськогосподарських потреб, договорів оренди земельної частки (паю), майнового паю з власниками цих часток, паїв з виплатою орендної плати у натуральній або грошовій формах;

забезпечення встановлення сторонами договору оренди земельної частки (паю) розміру плати за її оренду на рівні не менше одного відсотка визначеної відповідно до законодавства вартості орендованої земельної частки (паю);

збереження, по можливості, цілісності господарського використання приватними формуваннями землі та майна колишніх колективних сільськогосподарських підприємств на основі оренди земельних часток (паїв) і майнових паїв у групи власників цих часток, паїв;

запровадження спрощеного порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю) та майнового паю органами місцевого самоврядування;

виділення єдиним масивом земельних ділянок групі власників земельних часток (паїв), яка звернулася із заявами про відведення земельних ділянок в натурі, з метою спільного використання або надання в оренду цих ділянок;

забезпечення суворого додержання встановленого порядку відведення в натурі земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) у разі їх виходу з колективних сільськогосподарських підприємств;

зменшення вартості виготовлення документів, необхідних для одержання державного акта на право приватної власності на землю, для осіб, що виявили бажання одержати такий акт за плату, до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

передачі окремих будівель, споруд, техніки, робочої і продуктивної худоби, птиці, знарядь праці тощо членам колективних сільськогосподарських підприємств - власникам земельних часток (паїв), які подали в установленому порядку заяву про відведення земельної ділянки в натурі, у рахунок погашення належних їм майнових паїв;

Із наведеного змісту Указу Президента реформування КСП було можливе як у спосіб вільного виходу членів колективних сільськогосподарських підприємств з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських (фермерських) господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності так і шляхом реорганізації цих КСП у інші організаційно правові форми юридичних осіб.

При цьому порядок реорганізації КСП на той час врегульовувався ст. 37 Цивільного кодексу Української РСР, ст. 34 Закону України від 27.03.1991 №887-XII "Про підприємства" та ст. 31 Закону України від 14.02.1992 №2114-XII "Про колективне сільськогосподарське підприємство" і вказані нормативні акти передбачали правонаступництво лише у випадку реорганізації (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства.

Проте, як вбачається із змісту протоколу та матеріалів справи працівники селянської спілки не приймали рішення про реорганізацію КП СТВЗіМП "Нове життя" і така не здійснювалась щодо КП СТВЗіМП "Нове життя", а останнє ліквідовано 06.10.2001 без правонаступництва, як таке уже після створення 30.03.2000 СТОВ "Нове життя".

Зокрема, з першого питання Реформування АПК, збори вирішили створити на базі селянської спілки - СТОВ.

Одночасно, із аналізу змісту інших прийнятих зборами рішень щодо: затвердження нової схеми для першочергового поділу земель при поступленні заяв громадян на вихід з господарства строго дотримуватись розробленої схеми; обмін землями резервного фонду; затвердження першочеговості розподілу земель у випадку виходу громадян з господарства; призначення землевпорядника, комісії по наділу землі; вихід громадян із спілки із виділом їм земельних часток паїв, згідно сертифікатів на право одержання земельних часток паю. Затвердження актів інвентаризації основних засобів; затвердження розміру земельного і майнового паю (протокол №2 засідання зборів СТзОВ "Нове життя" від 02.04.2000). Затвердження комісії по оцінці майна, створення узгоджувальної ради при розподілі майна с/с "Нове життя" (протокол №4 засідання ради товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" від 19.07.2001), на думку суду, вбачається, що спілка обрала саме реформування Селянської спілки в Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю шляхом виходу членів Селянської спілки - з цієї юридичної особи із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя".

При цьому суд виходить з того, що за змістом протоколу на зборах не приймалось рішення саме про реорганізацію КП СТВЗіМП "Нове життя" в СТОВ "Нове життя", також не приймалось рішень про затвердження статуту СТОВ "Нове життя" чи про те, що СТОВ "Нове життя" є правонаступником КП СТВЗіМП чи Селянської спілки "Нове життя".

Відтак, процес реформування Селянської спілки "Нове життя" за який проголосували її працівники чи уповноважені на зборах не є, на думку суду, тотожним процесу реорганізації юридичної особи, що визначався у той час чинним законодавством.

При цьому суд звертає увагу на те, що 30.07.1997 уже було зареєстроване та здійснювало діяльність Колективне підприємство Сільськогосподарське товариство власників земельних і майнових паїв "Нове життя", а не Селянська спілка "Нове життя" .

Крім цього, як вбачається із Статуту СТОВ "Нове життя", зареєстрованого 30 березня 2000 року, останній затверджено на зборах засновників від 14 березня 2000 року протокол №1. Відповідно до протоколу №1 зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" від 14.03.2000, присутні всього 10 чоловік, на зборах вирішено створити Товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя", затвердити Статут ТОВ "Нове життя" та обрати директором товариства ОСОБА_1 і надати йому право розпорядчого підпису при здійсненні господарських операцій, зі змісту прийнятих рішень вбачається, що на зборах не обговорювалось та не приймалось рішення про реорганізацію КП СТВЗіМП "Нове життя" в СТОВ "Нове життя" чи про те, що СТОВ "Нове життя" є правонаступником КП СТВЗіМП "Нове життя", та в силу положень Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" не є оформленим у встановленому порядку волевиявленням саме КП СТВЗіМП "Нове життя" на реорганізацію або зміну організаційно-правової форми підприємства.

Поряд з цим, на переконання суду, подані позивачем до матеріалів справи копії протоколів, зокрема протокол №1 загальних зборів працівників Селянської спілки "Нове життя" від 04.02.2000 уповноважених присутніх на зборах 90 чоловік, на яких вирішено створити на базі селянської спілки - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю; протокол №1 від 29.06.2001 загальних зборів Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя", присутні 280 членів товариства на яких вирішили обрати директором товариства ОСОБА_13 та протокол №1 від 14.03.2000 зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя", присутні всього 10 чоловік на яких вирішили створити Товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя", затвердити Статут ТОВ "Нове життя" та обрати директором товариства ОСОБА_1 , є волевиявленням присутніх на них осіб щодо різних товариств - юридичних осіб з однією назвою "Нове життя".

Отже, з урахуванням наведеного вище вбачається, що у березні 2000 року створено іншу/нову юридичну особу, і з березня 2000 року до жовтня 2001 року (до моменту ліквідації КП СТВЗіМП) діє дві окремі юридичні особи СТОВ "Нове життя" та Колективне підприємство сільськогосподарське товариство власників земельних і майнових паїв "Нове життя", що в свою чергу виключає правонаступництво позивача, адже згадки про це ні у рішеннях зборів, ні у статуті немає.

Щодо тверджень позивача про те, що всі основні засоби ще в 2001 році фактично перейшли до ТОВ "Нове Життя" від Селянської спілки "Нове Життя", спочатку на підставі Договору схову №1 від 30.06.2001, згідно якого ТОВ "Нове Життя" було Охоронцем майна, яке чітко ідентифіковане в Списку Майна, що передається на схов (Додаток до Договору), та включає зокрема нерухоме майно, що становить предмет спору, а в подальшому нерухоме майно було остаточно передано до ТОВ "Нове Життя" на підставі Передаточного Акту прийому-передачі майна від 02 жовтня 2001 року, суд відзначає таке.

Із долученого до матеріалів справи договору схову вбачається, що 30.06.2001 голова комітету співвласників цілісного майнового комплексу, що діє на підставі доручень і від імені ЦМК, надалі "Співвласники" з одного боку та СТОВ "Нове життя" в особі директора товариства ОСОБА_13 , надалі "Охоронець", з додержанням вимог ст.413-424 Цивільного кодексу України, уклали договір схову №1. Відповідно до якого голова комітету співвласників ЦМК передає, а "Охоронець" приймає на відповідальний схов законсервоване майно, яке перелічене в додатку №1, котре належить співвласникам ЦМК і підлягає поверненню в цілісності.

Розмір майнової частки кожного з співвласників у спільному майні визначається у процентному і вартісному виразі і вказаний в списку в кінці цього договору 2.

Акт прийому-передачі майна складається і підписується одночасно з укладенням цього договору. Акт прийому передачі від імені співвласників підписується Головою комітету співвласників ЦМК об`єднання співвласників Карп`юком А.А.

Водночас позивачем до матеріалів справи не долучено ні додатку №1, у якому перелічене майно, що передається на схов, ні Акту прийому-передачі майна до Договору схову, тоді як долучено Список майна, яке виділено під погашення всіх боргових зобов`язань с/с "Нове життя" станом на 01.04.2001.

Поряд цим суд відзначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які рішення засідань співвласників чи комітету співвласників цілісного майнового комплексу (ЦМК) реорганізованого товариства "Нове життя" на яких вирішувались питання щодо майна ЦМК та повноважень певних осіб щодо розпорядження ним.

Щодо передаточного акту прийому передачі майна від 02.10.2001, за яким голова комітету співвласників цілісного майнового комплексу "ЦМК" ОСОБА_2 та голова зборів засновників Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" ОСОБА_6 , на виконання протоколу №10 зборів засновників, склали цей Акт про те, що передається від Товариства власників земельних та майнових паїв "Нове життя" наступне майно: 1. Будівля тваринницької ферми. 2. Піднавіс тр.Бригада. 3. Заправка. 4. Склад ПММ. 5. Склад міндобрив. 6. Піднавіс. 7. Пункт штучного осімення. 8. Кормоцех. 9. Кузня. 10. Свинарник. 11. Стоянка автомобілів. 12. Водонапірна башня з насосною. 13. Критий тік. 14. Майстерня. 15. Автовага. 16. Зіл. 17. Газ-53. А Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя" приймає вищеперелічене майно у власність, то суд відзначає, що у матеріалах справи відсутній протокол зборів засновників/членів Товариства власників земельних та майнових паїв "Нове життя", як і відсутні будь які рішення товариства, якими уповноважено голову комітету співвласників цілісного майнового комплексу "ЦМК" ОСОБА_2 на передачу вказаного майна, а наявний в матеріалах справи протокол №10 від 02.10.2001 загальних зборів засновників СТОВ "Нове життя" на яких прийнято рішення внести доповнення до статуту товариства, а саме: до статті 1 пункт 1.1.1. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя" є правонаступником товариства власників земельних і майнових паїв "Нове життя", та відповідно не є оформленим у встановленому порядку волевиявленням саме КП СТВЗіМП "Нове життя" на передачу майна.

Долучені до матеріалів справи копія листа Лановецької районної державної адміністрації №09-461/3-28, з яким остання у липні 2001 року зверталася до СТОВ "Нове життя" про погашення заборгованості архівному відділу райдержадміністрації на суму 97,78 грн за проведені роботи по науково-технічному впорядкуванню документів в 2000 році згідно договору №11 від 07.04.2000, відповідно до розпорядження голови райдержадміністрації від 29.12.1999 №306; та копія вимоги №985 від 28.08.2001 Лановецької районної прокуратури (в порядку ст.ст.8, 20 Закону України "Про прокуратуру") щодо погашення заборгованості підприємства по сплаті фіксованого сільськогосподарського податку (станом на 28.08.2001) в сумі 4738 грн, як один із долучених позивачем доказів, що вказують, на його думку, про правонаступництво позивача, судом оцінюються критично, оскільки у вказаних зверненнях йдеться про заборгованість СТОВ, та не міститься будь-якої згадки про те, що ця заборгованість виникла у зв`язку з набуттям товариством певних майнових прав та обов`язків внаслідок правонаступництва.

При цьому позивачем суду не надано і достатніх доказів того, що СТОВ "Нове життя" є правонаступником КП СТВЗіМП "Нове життя" в частині уступки йому права вимоги чи переданих йому прав та обов`язків за іншими зобов`язаннями чи правочинами.

Тобто у межах розгляду цієї справи позивачем Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Нове життя" не надано суду належних доказів того, що Колективне підприємство Сільськогосподарське товариство власників земельних і майнових паїв "Нове життя" чи Селянська спілка "Нове життя" було реорганізоване будь-яким способом у СТОВ "Нове життя", яке зареєстроване 30.03.2000, тобто, що мало місце припинення юридичної особи КП СТВЗіМП "Нове життя" шляхом його злиття, приєднання, поділу, перетворення.

Матеріалами справи навпаки підтверджується той факт, що КП СТВЗіМП "Нове життя" є ліквідоване як юридична особа. У свою чергу, СТОВ "Нове життя" є новоствореним сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю утвореним на засадах угоди громадянами шляхом об`єднання їх майна та підприємницької діяльності у сільському господарстві з метою одержання прибутку (засновниками та учасниками якого є 10 чоловік зазначених в статуті), а не створеним у процесі реорганізації КП СТВЗіМП "Нове життя".

Поряд з цим суд погоджується з доводами відповідача про те, що код ЄДРПОУ внаслідок реорганізації/перетворення КП СТВЗіМП "Нове життя" у Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю, у СТОВ "Нове життя" - 30786954 повинен був залишитися код КП СТВЗіМП - 03783072, з огляду на таке.

ЄДР є компонентом інфраструктури державної статистики. На його основі органи статистики забезпечують ведення державного обліку та ідентифікацію суб`єктів господарської дальності, однак повноваженнями на проведення реєстраційних дій щодо підприємства не наділені.

Функція органів статистики щодо ведення ЄДР визначена Положенням про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 року №118 (у новій редакції постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2005 року №499, далі - Положення про ЄДР).

Відповідно до пункту 6 Положення про ЄДР (в чинній редакції) ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним; у разі перетворення юридичної особи, крім центральних органів виконавчої влади, за правонаступником зберігається її ідентифікаційний код; у разі припинення юридичної особи шляхом приєднання до іншої юридичної особи та створення на базі юридичної особи, що припинилася, відокремленого підрозділу ідентифікаційний код такої юридичної особи залишається за відокремленим підрозділом; в інших випадках припинення юридичної особи присвоєння її ідентифікаційного коду новоствореним суб`єктам забороняється.

Відповідно до пункту 15 Положення про ЄДР (в редакції станом на день створення СТОВ "Нове життя") ідентифікаційний код є єдиним для всього інформаційного простору України і зберігається за суб`єктом протягом усього періоду його існування; у разі перереєстрації (створення) суб`єкта господарської діяльності, що є правонаступником прав і майнових зобов`язань свого попередника, за ним зберігається ідентифікаційний код попередника.

Отже, відповідно до наведених норм, ідентифікаційний код юридичної особи має бути унікальним, а присвоєння новоствореній юридичній особі ідентифікаційного коду іншої юридичної особи, яка не є правопопередником новоствореної юридичної особи, не допускається.

Крім того, суд відзначає, що відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, фізичних осіб - підприємців та відокремлені підрозділи юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави, з Єдиного державного реєстру. Пунктом 29 частини другої статті 9 Закону встановлено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа.

Проте, як вбачається із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.11.2025 - СТОВ "Нове життя", код 30786954, у графі "Дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа:" зазначено "відомості відсутні".

Щодо посилання представника позивача на долучену до матеріалів справи копію свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ТР-Х №012435, виданого 25.04.2002 Юськовецькою сільською радою Сувалко Ганні Пилипівні як особі, що має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" с. Юськівці Лановецького району, Тернопільської області, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 14.11.2001; частка ОСОБА_16 визначена в розмірі 780 грн або 0,12 відсотків, то суд відзначає таке.

В матеріалах справи міститься копія Протоколу №3 загальних зборів пайовиків с/с "Нове життя" від 14.11.2001, на яких зборами (за участі 289 власників майнових паїв) затверджено списки власників майнових паїв КСП "Нове життя" в кількості 625 чоловік; зобов`язано комісію по розпаюванню майна передати дані списки разом з переліком майна, яке виділене під майновий пай, в Юськовецьку сільську раду для виписання власникам майнових паїв сертифікатів на право власності на майно.

Вказане свідчить про те, що на зборах вирішувалося питання реалізації прав власників майнових паїв на майно вже не існуючого КСП, що є елементом вирішення правового режиму існування та оформлення прав цих осіб на майно, яке перебувало у колективній власності членів КСП, та реалізацією їх права на майно через спеціальну, встановлену законодавством процедуру.

У статті 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" вказано, що майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яке вони одержують при виході з підприємства.

За змістом статті 9 вказаного Закону до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Отже, майновий пай є часткою в майні члена підприємства у пайовому фонді, вираженою в грошовій формі та у відсотках від розміру пайового фонду, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства та засвідчує право на частку в спільному володінні, користуванні і розпорядженні майном колективного сільськогосподарського підприємства.

Видане Юськовецькою сільською радою свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства підтверджує майнові права власника майнового паю (майна), що визначене із пайового фонду членів КСП та виділення особі частки у спільному майні, однак не підтверджує факту правонаступництва.

Як вже зазначалось вище, в підтвердження зазначених у позовній заяві обставин, позивачем долучено нотаріально посвідчені заяви свідків від 28.10.2025 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 .

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.66 ГПК України, свідком може бути будь-яка дієздатна фізична особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи.

Статтею 88 ГПК України визначено, що показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Відповідно до статті 87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб.

На підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків.

Показання свідка, що ґрунтуються на повідомленнях інших осіб, не беруться судом до уваги.

Так, у своїй заяві свідка ОСОБА_9 заявила, що у 2003 році здійснювала державну реєстрацію суб`єктів господарювання на території Лановецького району і засвідчила про те, що зміни до установчих документів, які реєструвалися 2001 - 2004 роки здійснювалися за процедурою ідентичною за якою було проведено зміни до установчих документів сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове Життя", а саме зміни реєструвалися окремим доповненням, які були невід`ємною частиною установчих документів та реєструвалися у Журналі обліку внесення змін до реєстраційних справ суб`єктів підприємницької діяльності - юридичних осіб. Доповнення підписував голова або його заступник. В даному випадку доповненням було зареєстровано правонаступництво СТОВ "Нове життя". Підтверджує, що зазначена інформація є правдивою та відповідає її особистим знанням. За необхідності готова з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Поряд з цим суд відзначає, що інформація про факт правонаступництва та про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, зокрема внаслідок змін до установчих документів товариства, має відображатися у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак така інформація у Реєстрі відсутня, незважаючи на те, що державну реєстрацію змін до установчих документів (згідно Доповнення №0026 від 06.10.2001) державним реєстратором Яблонською Н.Б. проведено 14 квітня 2011 року, про що свідчить її підпис, скріплений печаткою на Доповненні. Така реєстрація не могла відбуватися за процедурою, за якою здійснювалася в період з 2001 по 2004 роки у зв`язку із змінами в законодавстві, що регулювало відносини державної реєстрації юридичних осіб.

ОСОБА_10 у своїй заяві свідка повідомив, що в період 2000-2001 року був головою сільської ради в с. Юськівці Лановецького району і підтверджує, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове Життя" було правонаступником КСП в с. Юськівці, яке в різні часи мало статус колгоспу "Нове життя", селянської спілки "Нове життя", товариства власників земельних та майнових паїв "Нове життя", і зокрема на той час виконавчий комітет сільської ради видавав майнові сертифікати (свідоцтва) при розпаюванні майна між членами цього КСП - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове Життя".

Також, ОСОБА_8 у своїй заяві свідка повідомив, що в період 2000-2001 року був головою майнової комісії Селянської спілки "Нове життя", воно ж Товариство власників земельних майнових паїв "Нове життя" і зазначив, що в рамках виконання законодавства України, яке вимагало реформування колективних господарств, спочатку відбулись збори працівників Селянської Спілки "Нове життя", на яких вирішено було створити Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя", також відбувся процес передачі майна із Селянської Спілки до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя", і всі питання, які стосувались діяльності колективного сільськогосподарського господарства в с. Юськівці вже вирішувались новим підприємством - Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Нове життя". Підтверджує, що зазначена інформація є правдивою та відповідає його особистим знанням, за необхідності готовий з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Поряд з цим слід зауважити, що показання свідка ОСОБА_10 щодо правонаступництва позивачем прав Товариства власників земельних та майнових паїв "Нове життя" не можуть підтверджувати факту правонаступництва, оскільки такий відповідно до законодавства повинен бути підтвердженим певними засобами доказування, і не може підтверджуватися іншими засобами доказування та встановлюватися на підставі показань свідка; обставина щодо видачі виконавчим комітетом сільської ради майнових сертифікатів (свідоцтв) при розпаюванні майна між членами КСП - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя", підтверджує не правонаступництво, а документальне посвідчення права власності на майновий пай членів КСП.

Щодо показань свідка ОСОБА_8 , то суд відзначає, що обставини, про які зазначено у заяві свідка щодо реформування колективних господарств, зборів працівників Селянської Спілки "Нове життя", на яких вирішено створити Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя", передачі майна із ОСОБА_24 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя", з`ясовані та встановлені судом на підставі поданих позивачем доказів, яким судом надано оцінку вище у мотивувальній частині рішення.

Таким чином, надані позивачем до справи заяви свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 від 28.10.2025, не можуть вважатись належними доказами у цій справі та підтверджувати обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог, оскільки такі обставини/факти відповідно до законодавства мають відображатися (обліковуватися) у відповідних документах і не можуть встановлюватися на підставі показань свідків. Тоді як в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту правонаступництва та передачі майна позивачу.

Згідно з ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, відтак зазначені заяви свідків судом до уваги не беруться.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи та поданими позивачем доказами не доведено того факту, що КП СТВЗіМП "Нове життя" є реорганізоване у СТОВ "Нове життя" і відповідно з цих підстав СТОВ "Нове життя" в силу закону є правонаступником КП СТВЗіМП "Нове життя" як це зазначено, у доповненні до статуту №0026 від 06.10.2000, державну реєстрацію яких проведено Лановецькою районною державною адміністрацією 14.04.2011 та у п. 3.3. Статуту СТОВ "Нове життя" 2024 року.

При цьому суд відзначає, що Статут юридичної особи є одностороннім актом цієї юридичної особи, який не є підставою правонаступництва щодо іншої юридичної особи, якщо таке правонаступництво не виникло відповідно до закону.

СТОВ "Нове життя", вважаючи порушеним його право власності, як правонаступника КП СТВЗіМП "Нове життя", просить суд визнати право власності на будівлі та споруди, що знаходяться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці, Кременецького району, Тернопільської області, а саме: споруда піднавісу тракторної бригади; будівля складу (для розміщення паливо-мастильних матеріалів); будівля складу (для розміщення мінеральних добрив); будівля пункту штучного запліднення; будівля кормоцеху; нежитлове приміщення (кузня); будівля свинарника; будівля зерноскладу; будівля майстерні тракторної бригади; будівля прохідної з вагою та споруді ваги, та оскаржує рішення Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області №217 від 25.07.2024 "Про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна", у судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Поряд з цим, позивачем не подано суду доказів що підтверджують правонаступництво позивача, а судом такого не встановлено, як і не надано доказів що підтверджують право власності, а саме відповідних правовстановлюючих документів на спірне майно за Колективним підприємством Сільськогосподарське товариство власників земельних і майнових паїв "Нове життя" чи Селянською спілкою "Нове життя", а також будь-яких інших доказів щодо приналежності позивачеві спірного майна, при цьому долучений передаточний акт не є правовстановлюючим документом та не може вказувати на приналежність майна позивачу, з огляду на що відсутні підстави для задоволення позову СТОВ "Нове життя" про визнання за ним як належним власником права власності на вказані вище об`єкти нерухомого майна, що знаходиться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці, Кременецького району, Тернопільської області.

Разом з цим, суд має за необхідне зазначити, що відповідно до статті 2 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем (такий висновок наведено у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 16.10.2020 у справі № 910/12787/17).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до частини 1 статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, у разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають, як обставини, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства (не відповідає законові), так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, що звернулась за їх захистом.

Згідно з ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до ст.335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих медіа. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336, 338, 341 і 343 цього Кодексу.

Суд враховує, що оскаржуване рішення виконавчого комітету Лановецької міської ради виконавчого комітету Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області №217 від 25.07.2024 стосується взяття на облік безхазяйного нерухомого майна (згідно з переліком в с. Вербовець Кременецького району та с. Юськівці Кременецького району). При цьому, у позовній заяві позивачем не зазначено яким чином порушуються його права в частині взяття на облік безхазяйного нерухомого майна в с. Вербовець, а також не доведено ідентичність майна, зазначеного у рішенні, яке розташоване в с. Юськівці Кременецького району, тим об`єктам, на які позивач просить визнати за ним право власності у цій справі.

Обов`язковою передумовою для реалізації права на судовий захист у порядку господарського судочинства є наявність у позивача суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, які порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами - відповідачами, та на захист якого спрямоване звернення до суду з позовом.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Вирішуючи спір по суті, суд повинен установити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов, тобто встановити, чи є особа, за позовом якої (або в інтересах якої) відкрито провадження у справі, належним позивачем. Відсутність права на позов у матеріальному розумінні спричиняє прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших установлених судом обставин, оскільки лише наявність права обумовлює виникнення в інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії або утриматись від їх вчинення) від зобов`язаних осіб. Тобто лише встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові (постанова Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст.74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Частинами 1-3 статті 80 ГПК України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи зазначене, беручи до уваги встановлені судом обставини у цій справі, зокрема, відсутність належних доказів в підтвердження процесу реорганізації Колективного підприємства Сільськогосподарського товариства власників земельних і майнових паїв "Нове життя" у Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Нове життя", та правонаступництва останнім прав та обов`язків Колективного підприємства Сільськогосподарського товариства власників земельних і майнових паїв "Нове життя", відсутність доказів в підтвердження передання спірного майна у власність позивачу, а також відсутність належної ідентифікації майна, на яке позивач просить визнати право власності, суд вважає недоведеним позивачем факт набуття права власності на спірне майно та, як наслідок, порушення прав та законних інтересів товариства рішенням виконавчого комітету Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області №217 від 25.07.2024 "Про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна".

Враховуючи наведене, позов є необґрунтованим і до задоволення не підлягає.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Усі інші доводи та міркування сторін взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Судові витрати.

При ухваленні рішення у справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами (п.5 ч.1 ст. 237 ГПК України).

Оскільки суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, витрати по сплаті судового збору у цій справі, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 87, 88, 123, 129, 178, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Нове життя" до відповідача - Лановецької міської ради, про скасування рішення виконавчого комітету Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області №217 від 25.07.2024 "Про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна"; визнання права власності на будівлі та споруди, що знаходяться на території Лановецької міської територіальної громади за межами населеного пункту с. Юськівці, Кременецького району, Тернопільської області - відмовити.

2. Копію рішення направити учасникам справи відповідно до положень ч.5 ст. 6 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 06.03.2026.

Суддя Н.В. Охотницька