РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.03.2026Справа № 910/15659/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Куценко К.К., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСО" (36014, Полтавська обл., місто Полтава, вулиця Європейська, будинок 2, кімната 403) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЄДЖЕР ПЛЮС" (36002, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Довженка, будинок 2Ж) та до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (01001, місто Київ, вулиця Бориса Грінченка, будинок 1) про визнання договору недійсним, застосування наслідків недійсності правочину та зобов`язання припинити дії, які порушують право,

Представники учасників справи:

від позивача - Книш М. В.;

від відповідача 2 - Кунда А. О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

16.12.2025 на адресу суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСО" надійшла позовна заява до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЄДЖЕР ПЛЮС" про визнання правочину недійсними, застосування наслідків недійсності правочинів та зобов`язання припинити дії, які порушують право та була передана 17.12.2025 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до позовних вимог представник просить:

визнати недійсним Договір про управління активами (майном) від 04.09.2025, укладений між Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (Установник управління) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОЄДЖЕР ПЛЮС" (Управитель), за яким Установник управління передав Управителеві майно:

- Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01,Тип об`єкта: офісний центр, Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 2881.9, Опис: офісний центр А-6, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 12,

- Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, Тип об`єкта: земельна ділянка, Кадастровий номер: :15:007:0005, Опис об`єкта: Площа (га): 0.0766, Цільове призначення: для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Гоголя, 12, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ВЕСО" на праві приватної власності, та застосувати наслідки недійсності вказаного правочину.

зобов`язати Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОЄДЖЕР ПЛЮС" припинити дії, які порушують права володіння, користування та розпорядження (крім права відчуження), належні Товариству з обмеженою відповідальністю "ВЕСО" як власнику майна:

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01,Тип об`єкта: офісний центр, Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 2881.9, Опис: офісний центр А-6, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 12,

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, Тип об`єкта: земельна ділянка, Кадастровий номер: :15:007:0005, Опис об`єкта: Площа (га): 0.0766, Цільове призначення: для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Гоголя, 12.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

07.01.2026 в системі "Електронний суд" представником відповідача Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів сформовано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначав, що договір управління укладено на підставі чинної ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18.09.2023 у справі №761/35057/23, у передбаченому ст. 21 Закону №772-VIII (в редакції до 30.07.2025) порядку, а тому підстав для визнання договору управління недійсним немає. Дії АРМА щодо укладення зазначеного договору управління здійснені відповідно до норм законодавства України. Крім того. Задоволення позовних вимог не призведе до очікуваних позивачем результатів, наслідків, не дасть бажаний ефект, оскільки право власності позивача на майно, передане в управління АРМА, обмежено арештом, який є діючим.

12.01.2026 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник просив позовні вимоги задовольнити.

12.01.2026 через систему "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСО" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.

14.01.2026 через систему «Електронний суд» надійшла заява про уточнення позову від представника позивача (уточнення формулювання позовних вимог), у якій просив:

1) застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину - договору про управління активами (майном) від 04.09.2025, укладеного між Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (Установник управління) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Воєджер Плюс» (Управитель), за яким установник управління передав Управителеві майно:

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, тип об`єкта: офісний центр, опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 2881.9, опис: офісний центр А-6, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 12;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, тип об`єкта: земельна ділянка, кадастровий номер: :15:007:0005, опис об`єкта: площа (га): 0.0766, цільове призначення: для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, адреса: Полтавська область, м. Полтава, вул. Гоголя, 12,

що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Весо» на праві приватної власності шляхом: стягнути з Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та з Товариства з обмеженою відповідальністю «Воєджер Плюс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Весо» збитків у розмірі 582 241,68 грн солідарно.

2) усунути перешкоди у здійсненні Товариством з обмеженою відповідальністю «Весо» як власником майна права користування та розпоряджання своїм майном шляхом: заборонити Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та Товариству з обмеженою відповідальністю «Воєджер Плюс» здійснювати заходи з управління активами:

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, тип об`єкта: офісний центр, опис об`єкта: загальна площа (кв.м): 2881.9, опис: офісний центр А-6, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 12;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, тип об`єкта: земельна ділянка, кадастровий номер: :15:007:0005, опис об`єкта: площа (га): 0.0766, цільове призначення: для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, адреса: Полтавська область, м. Полтава, вул. Гоголя, 12,

що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Весо» на праві приватної власності, як майном, на яке накладено арешт ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва Хардіної О.П. від 16.08.2023, провадження №1-кс/761/18968/2023, справа №761/29074/23.

Ухвалою суду від 19.01.2026 було задоволено заяву про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції представнику Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСО".

16.01.2026 в системі "Електронний суд" представником відповідача Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів сформовано заперечення на відповідь на відзив.

У судовому засіданні 20.01.2026 представник позивача приймав участь в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, представник відповідача-2 прибув в судове засідання, представники надали свої пояснення. Представник відповідача-1 у судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 20.01.2026 відкладено підготовче засідання на 24.02.2026 о 11:00 год.

06.02.2026 в системі "Електронний суд" представником відповідача Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів сформовано відзив на уточнену позовну заяву.

06.02.2026 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої представник просив позовні вимоги задовольнити.

11.02.2026 в системі "Електронний суд" представником відповідача Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів сформовано заперечення на відповідь на відзив.

У судовому засіданні 24.02.2026 представник позивача приймав участь в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, представник відповідача-2 прибув в судове засідання, представники надали свої пояснення. Представник відповідача-1 у судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою суду від 24.02.2026 закрито підготовче провадження у справі № 910/15659/25 та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.03.2026 о 12:00 год.

У судове засідання 05.03.2026 представники від позивача та відповідача 2 прибули, надали пояснення по справі, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

В судовому засіданні 05.03.2026 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСО», звертаючись до суду з вказаним позовом, посилався на те, що є власником наступних об`єктів нерухомого майна:

-офісний центр А-6, загальною площею 2881,9 кв.м, за адресою: м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 12 (реєстраційний номер 01);

-земельна ділянка площею 0,0766 га, для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, за адресою: м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 12 (реєстраційний номер 01), кадастровий номер :15:007:0005.

Зазначає, що вказане майно було передано в оренду ТОВ «Аутстаф Сервіс Груп» та ФОП Данілевському Артуру Вадимовичу, які використовували його у власній господарській діяльності, зокрема, шляхом здачі в суборенду.

В рамках кримінального провадження №0000373 від 09.03.2023, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-02, ч. 3 ст. 258-5 КК України, прокурором відділу Офісу генерального прокурора подано до Шевченківського районного суду міста Києва клопотання про накладення арешту на нерухоме майно ТОВ «Альянс Полтава» (), ТОВ «Весо» (), ТОВ «Новинка-Полтава» (), ТОВ «Шервуд і Ко» ().

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16.08.2023 у справі №761/29074/23 клопотання прокурора задоволено та накладено, зокрема, арешт майно, яке на праві власності належить ТОВ «Весо» ():

1. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, Тип об`єкта: земельна ділянка, Кадастровий номер: :15:014:0186, Опис об`єкта: Площа (га): 0.25;

2. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, Тип об`єкта: житловий будинок, з господарськими спорудами, Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 106.9, житлова площа (кв.м): 62.4, Опис: житловий будинок літ. А-1, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Небесної Сотні, буд. 46;

3. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, Тип об`єкта: офісний центр, Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 2881.9, Опис: офісний центр А-6, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 12;

4. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, Тип об`єкта: земельна ділянка, Кадастровий номер: :15:014:0160, Опис об`єкта: Площа (га): 0.45, Цільове призначення: для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Небесної Сотні, 38;

5. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, Тип об`єкта: земельна ділянка, Кадастровий номер: :15:006:0420, Опис об`єкта: Площа (га): 0.0557, Цільове призначення: іншої комерційної діяльності адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Фрунзе, 21;

6. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 40, Тип об`єкта: гідроспоруда ставка № 1 (гребля), адреса: Полтавська обл., Полтавський р., с. Шмиглі, вул. Озерна, 67А;

7. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, Тип об`єкта: громадський будинок (ресторан та бар з терасою та літнім майданчиком, закусочна з літнім майданчиком, апартаменти), Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 2855.1, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, майдан Соборний, буд. 2;

8. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 40, Тип об`єкта: земельна ділянка, Кадастровий номер: :07:002:0020, Опис об`єкта: Площа (га): 0.1287, Цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, адреса: Полтавська обл., Полтавський р., с. Шмиглі, вул. Озерна;

9. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, Тип об`єкта: громадський будинок (торгово-офісний будинок), А-5, Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 2015.2, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Фрунзе, буд. 21;

10. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, Тип об`єкта: земельна ділянка, Кадастровий номер: :15:007:0005, Опис об`єкта: Площа (га): 0.0766, Цільове призначення: для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Гоголя, 12;

11. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, Тип об`єкта: земельна ділянка, Кадастровий номер: :15:003:0446, Опис об`єкта: Площа (га): 0.1198, Цільове призначення: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Фрунзе, буд. 2;

12. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, Тип об`єкта: земельна ділянка, Кадастровий номер: :15:009:0343, Опис об`єкта: Площа (га): 0.1449, Цільове призначення: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, для експлуатації та обслуговування торгово-офісного центру з підземним паркінгом, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Комсомольська, земельна ділянка 36;

13. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 40, Тип об`єкта: земельна ділянка, Кадастровий номер: :07:002:0054, Опис об`єкта: Площа (га): 0.0365, Цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, адреса: Полтавська обл., Полтавський р., с. Шмиглі;

14. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, Тип об`єкта: громадський будинок, Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 2479.3, Опис: Складські приміщення з магазином оптової торгівлі літ «А-3», адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Люксембург Рози, буд. 27;

15. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1, Тип об`єкта: земельна ділянка, Кадастровий номер: :15:010:0111, Опис об`єкта: Площа (га): 0.3795, Цільове призначення: для експлуатації та обслуговування будівлі ресторану та господарських споруд, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, майдан Соборний, 2;

16. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0, Тип об`єкта: громадський будинок, Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 3295.3, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Комсомольська, буд. 36;

17. Реєстраційний номер майна: 27467931, Тип майна: громадська будівля, адреса нерухомого майна: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Фрунзе, буд. 2;

18. Реєстраційний номер майна: 24829791, Тип майна: підприємство громадського харчування з готельними приміщеннями, Загальна площа (кв.м): 540,4, адреса нерухомого майна: Полтавська обл., Полтавський р., с. Шмиглі, вул. Озерна, буд. 67.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 28.09.2023 у справі №761/35057/23 визначено порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні №0000373 від 09.03.2023 шляхом передачі Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для здійснення заходів з управління ним, а саме майно, яке належить на праві власності ТОВ «Весо» (), зокрема й спірне нерухоме майно.

Протягом травня 2025 року відповідачем 2 через електронну систему закупівель Prozorro розміщені оголошення про проведення процедур закупівель: Послуги з управління активами відповідно до ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», а саме нерухомим майном: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01,Тип об`єкта: офісний центр, Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 2881.9, Опис: офісний центр А-6, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 12; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, Тип об`єкта: земельна ділянка, Кадастровий номер: :15:007:0005, Опис об`єкта: Площа (га): 0.0766, Цільове призначення: для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Гоголя, 12, за

ДК 021:2015 (CPV) - 99999999-9, унікальний номер закупівлі: UA-2025-05-13-014041-а; класифікатор та його відповідний код: ДК 021:2015:99999999-9.

04.09.2025 між Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - установник управління, відповідач 2) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Воєджер Плюс» (далі - управитель, відповідач 1) укладено договір про управління активами (майном) (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, Установник управління передає Управителеві на певний строк, визначений у п. 1.3 розділу 1 договору, нерухоме майно (майно або активи), визначене у Переліку активів, що передаються в управління, що є невід`ємною частиною договору (додаток до договору) в управління, а Управитель зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном (активами) в інтересах Установника управителя (код ДК 021:29-9 не відображене в інших розділах).

Строк управління активами обчислюється з дня передачі активів, що підтверджується підписанням сторонами акта (ів) приймання-передачі активів в управління і до 31.05.2030 робу або до дня дострокового припинення (розірвання) договору з підстав та порядку, визначеному у розділі 6 договору (п. 1.3 договору).

Передача активів здійснюється шляхом підписання сторонами акта (актів) приймання-передачі активів в управління. Акт приймання-передачі активів в управління підписується уповноваженими особами сторін лише за умови забезпечення Управителю безперешкодного доступу до активів з метою їх огляду та встановлення фактичного стану на дату передачі активів в управління.

Передача активів в управління передбачає передачу прав, якими наділений власник відповідного активу в частині володіння, користування, але з урахуванням обмежень в частині розпорядження активами та інших обмежень, визначених договором.

У разі дострокового припинення управління всіма активами, договір вважається припиненим (розірваним), за умови подання Звіту Управителем за останній період управління, враховуючи фактичну дату його завершення, перерахування належної суми грошових коштів до Державного бюджету України та повного виконання Управителем інших зобов`язань згідно умов договору (п. 1.4 договору).

За умовами п. 1.5 договору управитель здійснює управління активами шляхом їх використання у будь-якому виді господарської діяльності, яка не заборонена законодавством, за їх цільовим та функціональним призначенням та має право укладати будь-які правочини (договори), окрім: наслідком яких є відчуження чи обтяження активів на користь третіх осіб (іпотека, застава, порука тощо); наслідком яких є передача активів третім особам у безплатне користування, позичку, тощо.

За змістом пункту 2.1 договору управління активами здійснюється на таких загальних засадах, зокрема збереження (та за можливості - збільшення) економічної вартості активів, ефективності управління активами, відкритості та прозорості, запобігання корупції та строковості управління активами.

Згідно з пунктом 3.1 договору управління активами за цим договором здійснюється Управителем в таких інтересах вказаних нижче осіб:

а) власника активів - в частині збереження (та за можливості - збільшення) економічної вартості активів, ефективності управління активами, з метою забезпечення повернення активів власнику у разі надходження, винесеного у межах наданих законом повноважень рішення прокурора або судового рішення, що набрало законної сили, яким скасовано арешт прийнятих в управління активів;

б) держави Україна - в частині збереження та збільшення вартості активів, ефективності управління активами, з метою забезпечення виконання визначеного кримінальним процесуальним законодавством України завдання арешту активів як заходу забезпечення відповідного кримінального провадження;

в) установника управління - в частині забезпечення виконання визначених Законом функцій та повноважень з управління активами, у тому числі забезпечення надходжень (доходів) до Державного бюджету України від їх управління.

Відповідно до пункту 3.2 договору прийняття управителем активів в управління за договором, наявність активів на балансі управителя не призводить до виникнення в управителя права власності, а також права довірчої власності на активи; виникнення у нього будь-яких не передбачених законодавством переважних прав перед третіми особами щодо активів; виникнення права відчужувати активи, прийняті ним в управління.

Пунктом 5.1 договору сторони погодили, що до складу щомісячного доходу від управління активами включається все набуте Управителем у результаті управління майно.

Мінімальний щомісяця розмір надходжень до Державного бюджету України (далі - гарантійний платіж) становить 217 725,02 грн без ПДВ (п. 5.9 договору).

За умовами пункту 6.1 договору він набирає чинності з дня його нотаріального посвідчення.

Дія договору припиняється 31.05.2023 або на дату його дострокового припинення (розірвання) у випадках та порядку, визначених договором або законом, а в частині виконання Управителем грошових зобов`язань та зобов`язань щодо збереження та повернення активів Установнику управління, до їх повного виконання (п. 6.2 договору).

Згідно з п. 6.3 договору у випадку надходження, винесеного в межах наданих Законом повноважень, рішення )рішень) прокурора (прокуррів), а також судового рішення (рішень), що набрало законної сили, відповідно до якого (яких) активи (повністю або частково), які є предметом управління за цим договором перестає бути арештованими та / або скасовано передачу активів в управління Установнику управління, або судового рішення, що набрало законної сили про визнання договору недійсним або припиненим (розірваним), Установник управління протягом одного робочого дня повідомляє Управителя про дострокове припинення управління активом (ами), який перестав бути предмет управління, в тому числі бути арештованими т/ або вибули з управління Установника управління, з наданням копій відповідних рішень прокурора або судових рішень.

Додатком до Договору погоджено перелік активів, що передаються в управління, а саме: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01,Тип об`єкта: офісний центр, Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 2881.9, Опис: офісний центр А-6, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 12; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, Тип об`єкта: земельна ділянка, Кадастровий номер: :15:007:0005, Опис об`єкта: Площа (га): 0.0766, Цільове призначення: для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Гоголя, 12.

Позивач зазначає, що під час проведення процедур закупівель допущено низку порушень, зокрема: не проводилось визначення суб`єкта оціночної діяльності за результатами конкурсу в порядку, встановленому законодавством про державні (публічні) закупівлі; загальний строк укладення оскаржуваного договору становив 18 днів, що суперечить положенням абз. 4 п. 49 Особливостей; порушено вимоги законодавства щодо порядку визначення предмета закупівель, що обмежило конкуренцію з метою усунення інших учасників, що могли б скласти конкуренцію ТОВ «Воєджер Плюс»; проігноровано звернення від 04.04.2025 щодо незаконних зв`язків окремих працівників АРМА з ОСОБА_1 , що подане в інтересах позивача до оголошення вищевказаних закупівель, як і більш пізні звернення.

Також зазначає, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16.08.2023 у справі №761/29074/23 не встановлено заборону розпоряджатися та користуватися відповідними активами (нерухомим майном); станом на 30.07.2025 були винесені рішення Комісії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 23.07.2025, якими АРМА зобов`язано скасувати рішення про визнання учасника ТОВ «Воєджер Плюс» переможцем у закупівлях, проте вони не були виконані АРМА. Також АРМА не виконано обов`язку щодо ідентифікації активів та перевірки можливості управління ними з дотриманням вимог Закону №772-VIII.

Зважаючи на вказане вище, позивач зазначав, що наявні підстави для визнання недійсними (нікчемними) оскаржуваних договорів управління активами (майном) від 04.09.2025, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про публічні закупівлі» та пп. 5 п. 21 Особливостей, та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Також зазначає, що оскаржуваний договір управління активами (майном) від 04.09.2025 порушує права ТОВ «ВЕСО» мирно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном, за обставин відсутності законності у втручанні держави у права користування та розпорядження позивачем своєю власністю та в умовах обмеження ухвало суду лише права на відчуження такого майна, та призводить до незаконного заволодіння таким майном ТОВ «Воєджер Плюс», що свідчить про те, що оскаржуваний правочин порушує публічний порядок, а відтак є нікчемним.

В заяві про уточнення позовних вимог також заявляв, що збитки, понесені позивачем за листопад 2025 року внаслідок укладення відповідачами договору про управління активами (майном) від 04.09.2025, становлять 582 241,68 грн, що підлягали сплаті позивачеві в якості основної та змінної частини орендної плати за здачу приміщень по вул. Гоголя, 12 у м. Полтава в оренду, зокрема ТОВ «Аутстаф Сервіс Груп» та ФОП Данілевський Артур Вадимович згідно договору оренди нежитлових приміщень № Г-67 від 17.10.2023 та договору оренди частини нежитлових приміщень №Г-66 від 01.11.2023 відповідно, тому також просив застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину шляхом стягнення збитків в розмірі 582 241,68 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач 2 зазначав, що передача арештованого майна в управління АРМА відбулась на підставі рішення суду, що свідчить про те, що суд, розглянувши обставини справи, дійшов висновку, що накладений арешт є законним і обґрунтованим, а арештоване майно в рамках кримінального провадження потребує управління. Договір управління укладено на підставі чинної ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18.09.2023 у справі №761/35057/23, у передбаченому ст. 21 Закону №772-VІІІ (в редакції до 30.07.2025) порядку, а тому підстав для визнання договору управління недійсним немає.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі- ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Cтаття 14 ГПК України визначає принцип диспозитивності господарського судочинства та встановлює, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною другою статті 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою для звернення до суду є наявність порушеного права (охоронюваного законом інтересу), і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, чи охоронюваного законом інтересу, є підставою для відмови у задоволенні такого позову. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 21.10.2015 у справі №3-649гс15.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено іншою особою та зазначає, які саме дії необхідні для відновлення порушеного права, в свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і, у разі встановлення порушеного права, з`ясувати чи буде воно відновлено у заявлений спосіб. Якщо в результаті розгляду справи виявиться, що порушення відсутнє чи обраний позивачем спосіб захисту не відповідає характеру порушеного права чи інтересу, суд має відмовити у позові.

У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Оцінка предмета заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги. Аналогічна правова міститься у постановах Верховного Суду від 19.09.2019 у справі № 924/831/17, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18, від 22.09.2022 у справі № 924/1146/21, від 06.10.2022 у справі № 922/2013/21, від 17.11.2022 у справі № 904/7841/21, 29 серпня 2023 у cправі № 910/5958/20.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частина 2 статті 321 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (частина десята статті 170 КПК).

Відповідно до абзацу 7 частини шостої, частини сьомої статті 100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

У випадках, передбачених пунктами 2, 4 та абзацом сьомим частини шостої цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до слідчого судді Вищого антикорупційного суду, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно із статтями 171-173 цього Кодексу. Прокурор у випадку, передбаченому абзацом сьомим частини шостої цієї статті, не пізніше наступного робочого дня з моменту постановлення ухвали слідчого судді, суду надсилає копію цієї ухвали Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, із зверненням щодо прийняття активів, а також вживає невідкладних заходів щодо передачі цих активів Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Пунктом 1 частини першої статті 1 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" унормовано, що активи - кошти, майно, майнові та інші права, на які може бути накладено або накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави або які конфісковані за рішенням суду у кримінальному провадженні чи стягнені за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

Водночас, пунктом 4 зазначеної норми Закону встановлено, що управління активами - діяльність із володіння, користування та розпорядження активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні чи у справі про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави і вирішено питання про їх передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, тобто забезпечення збереження активів, збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості, передача їх в управління або реалізація активів у випадках та порядку, передбачених цим Законом, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні чи стягнених за рішенням суду в дохід держави внаслідок визнання їх необґрунтованими.

Статтею 19 цього Закону в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, а також у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави із встановленням заборони користуватися такими активами, сума або вартість яких перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня відповідного року.

Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються Національному агентству не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора.

Відповідно до частини першої статті 21 зазначеного Закону, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління.

Управління активами здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження (за можливості - збільшення) їх економічної вартості. Управитель має право на плату (винагороду), а також на відшкодування необхідних витрат, зроблених ним у зв`язку з управлінням активами, що відраховуються безпосередньо з доходів від використання прийнятих в управління активів. Управитель не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління.

Отже, аналіз частини другої, третьої зазначеної статті Закону дає підстави для висновку про те, що управління активами здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16.08.2023 у справі №761/29074/23 накладено, зокрема, арешт майно, яке на праві власності належить ТОВ «Весо» (): Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, Тип об`єкта: офісний центр, Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 2881.9, Опис: офісний центр А-6, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 12; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, Тип об`єкта: земельна ділянка, Кадастровий номер: :15:007:0005, Опис об`єкта: Площа (га): 0.0766, Цільове призначення: для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Гоголя, 12.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 28.09.2023 у справі №761/35057/23 визначено порядок зберігання речових доказів у кримінальному провадженні №0000373 від 09.03.2023 шляхом передачі Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів для здійснення заходів з управління ним, а саме майно, яке належить на праві власності ТОВ «Весо» (), зокрема й спірне нерухоме майно.

У травні 2025 року відповідачем 2 через електронну систему закупівель Prozorro розміщені оголошення про проведення процедур закупівель: Послуги з управління активами відповідно до ст. 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», а саме нерухомим майном: Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01,Тип об`єкта: офісний центр, Опис об`єкта: Загальна площа (кв.м): 2881.9, Опис: офісний центр А-6, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Гоголя, буд. 12; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, Тип об`єкта: земельна ділянка, Кадастровий номер: :15:007:0005, Опис об`єкта: Площа (га): 0.0766, Цільове призначення: для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування, адреса: Полтавська обл., м. Полтава, вул. Гоголя, 12, за

ДК 021:2015 (CPV) - 99999999-9, унікальний номер закупівлі: UA-2025-05-13-014041-а; класифікатор та його відповідний код: ДК 021:2015:99999999-9.

Згідно з інформацією, розміщеною на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель, свої пропозиції для участі в процедурі закупівлі надали учасники: ТОВ «ЗАВ Полтава» та ТОВ «Воєджер Плюс».

Протоколом Уповноваженої особи №110 від 08.07.2025 ТОВ «Воєджер Плюс» було визнано переможцем, проте вказане рішення в подальшому було скасовано згідно протоколу від 01.08.2025 №123, який винесено на виконання рішення Антимонопольного комітету України від 23.07.2025 №11483-р/пк-пз.

Протоколом Уповноваженої особи від 04.08.2025 №126 прийнято рішення про надання 24 годин на усунення виявлених невідповідностей, які учасник (ТОВ «ЗАВ Полтава») усунув у встановлений строк.

За результатом розгляду поданої документації, протоколом Уповноваженої особи від 06.08.2025 №129 учасника ТОВ «Воєджер Плюс» визнано переможцем.

11.08.2025 не погоджуючись з вказаним протоколом Уповноваженої особи від 06.08.2025 №129, ТОВ «ЗАВ Полтава» звернулась зі скаргою до Антимонопольного комітету України, в якій зазначило про наявність корупційних зв`язків, протиправність дій змовника, необ`єктивного та упередженого визначення переможця, наявності алгоритму дій між замовником та переможцем щодо усунення невідповідностей, а також цетралізованість організації дій з боку окремих осіб з керівництва АРМА.

Рішенням Антимонопольного комітету України від 22.08.2025 №12962-р/пк-пз було відмовлено ТОВ «ЗАВ Полтава» у задоволенні скарги.

04.09.2025 між Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - установник управління, відповідач 2) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Воєджер Плюс» (далі - управитель, відповідач 1) укладено договір про управління активами (майном) (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, Установник управління передає Управителеві на певний строк, визначений у п. 1.3 розділу 1 договору, нерухоме майно (майно або активи), визначене у Переліку активів, що передаються в управління, що є невід`ємною частиною договору (додаток до договору) в управління, а Управитель зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном (активами) в інтересах Установника управителя (код ДК 021:29-9 не відображене в інших розділах).

Строк управління активами обчислюється з дня передачі активів, що підтверджується підписанням сторонами акта (ів) приймання-передачі активів в управління і до 31.05.2030 року або до дня дострокового припинення (розірвання) договору з підстав та порядку, визначеному у розділі 6 договору (п. 1.3 договору).

Отже, договір управління укладено на підставі чинної ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18.09.2023 у справі №761/35057/23, у передбаченому ст. 21 Закону №772-VІІІ (в редакції до 30.07.2025) порядку.

Позивач не наводить доводів, які норми законодавства України порушено відповідачами, які б могли слугувати підставою для застосування статей 203, 215 ЦК України.

Доводи позивача про те, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 16.08.2023 у справі №761/29074/23 не встановлено заборону розпоряджатися та користуватися відповідними активами (нерухомим майном), у зв`язку із чим вказаний договір є нікчемним, є безпідставними.

Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 16.05.2025 у справі № 903/421/24 виснувала, що управління арештованим майном АРМА має характер строкового повноваження спеціального призначення, яке виникає на підставі судового рішення або згоди власника. Воно має ознаки тимчасовості (діє до моменту скасування арешту або завершення провадження) та цільового характеру (служить для збереження майна). При цьому управитель відповідно до частини третьої статті 21 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" не має права відчужувати активи, прийняті ним в управління.

Отже, управління активами, переданими відповідно до положень статті 100 КПК України і Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів", не є тотожним або рівнозначним за правовим змістом праву власності, передбаченому статтями 316 та 317 ЦК України.

Наведене також узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 10.12.2025 у справі № 922/546/25.

Як зазначалося, відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Зі змісту наведених вище норм чинного законодавства вбачається, що арешт активів, які є речовими доказами та об`єктами ймовірної конфіскації, а також їх передача в управління Національному агентству на підставі ухвали слідчого судді (суду) є діями, які здійснюються з метою досягнення завдань кримінального провадження.

Отже, з моменту постановлення слідчим суддею (судом) ухвали про арешт активів та ухвали про їх передачу в управління Національному агентству, останнє є особою, уповноваженою здійснювати володіння, користування та/або розпорядження цим майном, зокрема, має визначене частиною другою статті 21 Закону №772-VIII право на передачу цього майна в управління іншим особам.

При цьому передача Національним агентством майна в управління жодним чином не впливає на правомочності власника щодо такого майна, які обмежуються виключно арештом, накладеним судом у кримінальному провадженні. У зв`язку з цим волевиявлення власника майна при виборі Національним агентством управителя майна не має значення.

Крім того, суд зазначає, що зміни, внесені Законом України №4503-ІХ (набрав чинності 30.07.2025) до Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», не можуть бути застосовані до вказаних (спірних правовідносин) торгів, оскільки цей Закон №4503-ІХ не має зворотної дії в часі, тому вимога щодо ідентифікації активу стосується лише торгів, що будуть оголошені після набрання чинності змін, а не до їх внесення.

Також суд відхиляє доводи позивача про порушення строку на укладення договору управління, оскільки такий укладено у строк 14 днів (з моменту повідомлення про намір укласти договір - 06.08.2025 до 11.08.2025 - іншим учасником подано скаргу, строк становить 5 днів, а рішення органу оскарження оприлюднене 26.08.2025, тобто перебіг строку для укладення договору поновлюється з наступного календарного дня - 27.08.2025), що відповідає нормам абз. 4 п. 49 Особливостей.

Згідно з частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Системно проаналізувавши наведене, суд дійшов висновку про те, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено сам факт наявності порушеного права, зокрема, не доведено, що оскаржуваний договір про управління активами (майном) порушує права позивача.

Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункті 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п. 29). Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому, суд зазначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Згідно із статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 233, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 13.03.2026

Суддя Владислав ДЕМИДОВ