ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/4704/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Сучасне місто" (61003, м. Харків, майдан Павлівський, 4)
до Фізичної особи-підприємця Алієва Ельшада Велі огли ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 17298,07 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство "Сучасне місто" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фізичної особи-підприємця Алієва Ельшада Велі огли, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь: суму заборгованості 11046, 25 грн. за Договором від 16.09.2024 № 6195/В9/24; пеню у розмірі 4133, 01 грн.; 3 % річних у розмірі 436,48 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1682, 33 грн. Позов обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача своїх зобов`язань за договором тимчасового користування окремим елементом благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасових об`єктів підприємницької та іншої діяльності в частині здійснення повної та своєчасної оплати.

Також до стягнення заявлені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.01.2026 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 ГПК України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

З метою повідомлення сторін про розгляд даної справи, судом було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи.

Позивач про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного листа, а саме "Ухвала про відкриття провадження (спрощене)" від 05.01.2026 до електронного кабінету позивача підсистеми "Електронний суд" єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

Відповідач про розгляд справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про доставку електронного листа, а саме "Ухвала про відкриття провадження (спрощене)" від 05.01.2026 до електронного кабінету відповідача підсистеми "Електронний суд" єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.01.2026, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

Положеннями частини другої статті 14 ГПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частини третя статті 13 ГПК України).

Відповідно до частини дев`ятої статті 165, частини другої статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у строк, встановлений частиною першою статті 251 ГПК України відзив на позов не подав, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Отже, матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій та надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розгляну за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

16.09.2024 між Комунальним підприємством "Сучасне місто" (виконавець) та Фізичною особою-підприємцем Алієвим Ельшада Велі огли (замовник) було укладено Договір тимчасового користування окремим елементом благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасових об`єктів підприємницької діяльності № 6195/В9/24 (далі - Договір) (а.с. 19-21), відповідно до умов пункту 1.1. якого за цим договором виконавець надає замовнику право тимчасової експлуатації (управління) окремим елементом благоустрою комунальної власності міста Харкова (далі - елемент) з метою задоволення соціально-економічних потреб шляхом розміщення тимчасового об`єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 8.1. вищевказаного Договору, цей Договір набуває чинності після його підписання сторонами та діє з 01.03.2024 по 28.02.2025 включно.

Відповідно до 4.1. Договору, розмір плати за експлуатацію (управління) елемента згідно з розрахунком встановить 2 578, 75 грн.

Згідно з умовами 4.2. Договору, плата перераховується замовником на розрахунковий рахунок виконавця в безготівковій формі авансовим платежем до 25 числа поточного місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата.

При цьому, згідно з умовами пунктів 7.2., 7.2.1. Договору, якщо замовник не вносить плату, визначену згідно з розділом 4 Договору, протягом двох місяців поспіль або має заборгованість що еквівалентна двомісячному розміру плати, передбаченої Договором виконавець має право відмовитися від Договору в односторонньому порядку та вимагати звільнення та повернення елемента благоустрою.

З матеріалів справи убачається, що в порядку положень пунктів 7.1., 7.2., 7.2.1. Договору, дію Договору від 16.09.2024 № 6195/В9/24 було припинено в односторонньому порядку 20.12.2025.

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначає про те, що відповідачем було порушено свої зобов`язання за спірним Договором в частині здійснення повної та своєчасно оплати, внаслідок чого, у відповідача перед позивачем наявна заборгованість у розмірі 11046,25 грн., яка залишилася відповідачем несплаченою.

Так, позивачем у позові зазначено про те, що несплата відповідачем коштів за тимчасове користування окремими елементами благоустрою є порушенням умов Договору та Положення і завдає шкоди інтересам Підприємства, діяльність якого сприяє наповненню місцевого бюджету м. Харкова. Тому, захист законних інтересів Позивача у судовому порядку є єдиним шляхом вирішення спору та заходом впливу на Відповідача в межах чинного законодавства.

Також, позивачем у позові вказано про те, що розділом 4 Положення встановлено, що 95 % чистого прибутку виконавця (КП «Сучасне місто») підлягає зарахуванню до бюджету міста Харкова. Частина чистого прибутку сплачується Підприємством самостійно до бюджету міста в термін, встановлений для сплати податку на прибуток, і зараховується на відповідні рахунки з обліку надходжень місцевого бюджету, відкриті в органах Державної казначейської служби України.

Отже, у зв`язку з не сплатою відповідачем суми заборгованості у розмірі 11046,25 грн., позивачем, відповідно до пунктів 10.3.,10.4. Договору, нараховано відповідачу, крім суми боргу, пеню у розмірі 4133,01 грн.; 3 % річних у розмірі 436,48 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1682,33 грн.

Вищевказане стало підставою для звернення з даним позовом до господарського суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Положеннями статті 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Із обставин даної справи убачається, що відповідачем використовувався окремий елемент благоустрою комунальної власності, а саме павільйон без логотипу з функціональним призначенням - продаж квітів та інших продовольчих та не продовольчих товарів, садово-городнього інвентарю, площею 20,46 кв.м., за адресою: поблизу будинку № 7 по вул. Свинаренка Петра, Новобаварський район, у м. Харкові на підставі укладеного із позивачем Договору від 16.09.2024 № 6195/В9/24 тимчасового користування окремим елементом благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасових об`єктів підприємницької та іншої діяльності строком дії з 01.03.2024 по 28.02.2025 року включно.

Додатковою угодою від 28.02.2025 дію Договору від 16.09.2024 № 6195/В9/24 продовжено до 28.02.2026 включно.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Також, відповідно до ч.1. ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджено та відповідачем не спростовано, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 11046, 25 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договором № 6195/В9/24 від 16.09.2024 у розмірі 11046, 25 грн. є обґрунтованими, доведеними та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, отже підлягають задоволенню.

Також, у зв`язку з порушенням відповідачем строків оплати, позивачем було нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у розмірі 4133,01 грн.; 3 % річних у розмірі 436,48 грн. та інфляційні втрати у розмірі 1682,33 грн., про що суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Умовами пункту 10.3. Договору сторони передбачили та встановили, що за порушення строків внесення плати замовник зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, розрахованої за кожний день прострочення платежу від суми заборгованості, що склалася з моменту виникнення заборгованості, включаючи день сплати заборгованості.

За розрахунком позивача, розмір пені становить 4133,01 грн.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено несвоєчасну сплату відповідачем платежів за договором та зважаючи на те, що розрахунок пені позивача на суму заборгованості є арифметично правильним, здійсненим з дотриманням вимог законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача 4133,01 грн. пені, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

За змістом частини 2 статті 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Такі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) та № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19), від 07.02.2024 у справі № 910/3831/22 (провадження № 12-45гс23).

Інфляційні втрати та проценти річних є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання і входять до складу такого зобов`язання (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18).

За розрахунком позивача, розмір інфляційних витрат становить 1682,33 грн. та розмір 3 % річних становить 436,48 грн.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено несвоєчасну сплату відповідачем платежів за договором та зважаючи на те, що розрахунок пені позивача на суму заборгованості є арифметично правильним, здійсненим з дотриманням вимог законодавства, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача інфляційні витрати у розмірі 1682,33 грн. та розмір 3 % річних у розмірів 436,48 грн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем належними та допустимими доказами не спростував, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, тому підлягають задоволенню повністю.

Здійснюючи розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи, враховуючи вимоги статті 129 ГПК України, а також висновки суду про повне задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою судового збору, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача в сумі 2422,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Алієва Ельшада Велі огли ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Сучасне місто" (61003, м. Харків, майдан Павлівський, 4; ) - 11046,25 грн. заборгованості за Договором від 16.09.2024 № 6195/В9/24; пеню у розмірі 4133, 01 грн.; 3 % річних у розмірі 436,48 грн.; інфляційні втрати у розмірі 1682, 33 грн. та 2422,40 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "06" березня 2026 р.

СуддяЄ.М. Жиляєв