УХВАЛА

02 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 920/317/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Картере В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 (колегія суддів у складі: Отрюх Б.В. - головуючий, Пантелієнко В.О., Остапенко О.М.)

та ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.06.2025 (суддя Ковтун В.М.)

у справі № 920/317/25

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос»

до Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об`єднання - Інжиніринг»

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» 17.02.2026 подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 та ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.06.2025 про відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство Акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково - виробниче об`єднання - Інжиніринг».

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос», Верховний Суд дійшов висновку, що вказана касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 частині 4 статті 290 ГПК України до скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 7 пункту 21 частині 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду у справі про банкрутство апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду становить один розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2026 встановлений у розмірі 3328,00 грн.

Частиною 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Зазначені положення стосуються подання касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено Законом №3674-VI справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали (правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2018 року у справі №915/955/15 та в подальшому знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 24.07.2020 року у справі №911/4241/15).

Враховуючи викладене, скаржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» повинен був надати суду докази сплати судового збору за подання касаційної скарги до Верховного Суду у розмірі 2662,40 грн (3328,00 х 0,8 %), однак до касаційної скарги не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Вимогами частини 2 статті 174 ГПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 ГПК України із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків, шляхом надання доказів сплати судового збору у встановленому порядку в розмірі 2662,40 грн.

Суд звертає увагу скаржника на те, що заяву про усунення недоліків касаційної скарги слід подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії заяви про усунення недоліків касаційної скарги іншим учасникам справи.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Геліос» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2026 та ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.06.2025 у справі № 920/317/25 залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. Картере