ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2026 р. Справа№ 910/10061/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Суліма В.В.

без виклику представників учасників справи;

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМБА ЕЛЕКТРІК" про ухвалення додаткового рішення

за результатом розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМБА ЕЛЕКТРІК"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2025

у справі № 910/10061/25 (суддя - Блажівська О.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМБА ЕЛЕКТРІК"

до відповідача Акціонерного товариства "Українська залізниця"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державна казначейська служба України

про стягнення 947 502 грн 17 коп.

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст постанови

10.02.2026 Північний апеляційний господарський ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМБА ЕЛЕКТРІК" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2025 у справі №910/10061/25 - задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2025 у справі №910/10061/25 - скасовано з ухваленням нового рішення про задоволення позову, та з новим розподілом судового збору. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМБА ЕЛЕКТРІК» суму основного боргу у розмірі 811 515,60 грн, пені - 12 грн 18 коп., інфляційних збитків - 135 974 грн 39 коп. Судовий збір, понесений у зв`язку з розглядом справи по суті в суді першої та апеляційної інстанції покладено на відповідача. Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМБА ЕЛЕКТРІК» 31 267,57 грн судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції. Видачу наказів доручено суду першої інстанції.

19.02.2026 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою виправлено описку у постанові Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 у справі № 910/10061/25 (п. 2 резолютивної частини). Постановлено вважати вірним у пункті 2 резолютивної частини постанови від 10.02.2026 описку у найменуванні виду стягнення, зокрема вказано про стягнення 12 грн 18 коп. - «пені», тоді як вірно - «річних». Постановлено вважати ухвалу невід`ємною частиною постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 у справі №910/10061/25.

2. Надходження заяви на розгляд Північного апеляційного господарського суду

14.02.2026 (через Електронний суд) від позивача надійшли заяви про ухвалення додаткового рішення (були зареєстровані 16.02.2026), в яких адвокат позивача просить суд розглянути дану заяву та ухвалити додаткове рішення у справі №910/10061/25. Стягнути з Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМБА ЕЛЕКТРІК» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 67 000 грн 00 коп. за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Північний апеляційний господарський суд встановив, що обидві заяви є однаковими за змістом та прохальною частиною, подані фактично 2 рази.

18.02.2026 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою призначено до розгляду заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників.

В даній ухвалі Північний апеляційний господарський суд зазначив, що у апеляційній скарзі від 02.12.2025 адвокатом позивача було зазначено: «… апелянт поніс витрати на правничу допомогу, розмір яких буде підтверджено відповідними доказами та документами під час розгляду справи. Орієнтовні (попередні) витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції (адвокатські послуги) становлять від 35 000,00 грн до 96 000,00 грн. Апелянт зазначив, що докази фактичної оплати витрат на правничу допомогу (договір, детальний опис робіт та розрахунок, акти виконаних робіт, платіжні документи) будуть надані додатково під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України.».

23.02.2026 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від відповідача надійшли заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/10061/25 (були зареєстровані 11.03.2025).

25.02.2026 (через Електронний суд) до суду апеляційної інстанції від позивача надійшли пояснення (контраргументи) щодо заперечень відповідача проти ухвалення додаткового рішення.

3. Мотиви прийняття додаткової постанови

У позовній заяві від 13.08.2025 адвокатом позивача було зазначено: «…позивач поніс витрати на правничу допомогу, розмір яких буде підтверджено відповідними доказами та документами під час розгляду справи; Стягнути з Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" на користь ТОВ "ЕМБА ЕЛЕКТРІК" витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких буде підтверджено під час розгляду справи.».

У заяві про усунення недоліків позовної заяви від 22.08.2025 адвокат позивача зазначив: «Відповідно до ст. 124 Господарського процесуального кодексу України позивач надає попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, понесених та тих, які очікується понести у зв`язку з розглядом справи: Витрати на правничу допомогу (адвокатські послуги) - орієнтовно: - 6 000,00 грн за 1 годину роботи адвоката з документами, що включає: ознайомлення з документами та матеріалами справи, вивчення судової практики, розробку стратегії, досудове врегулювання спору, складання та направлення претензії відповідачу, здійснення необхідних розрахунків, підготовку позовної заяви та додатків, подання їх до Господарського суду, складання процесуальних документів у справі, тощо; - 35 000,00 грн за представництво адвокатом інтересів позивача у кожній судовій інстанції у даній справі. Докази майбутньої фактичної оплати будуть надані додатково, як передбачено ч. 8 ст. 129 ГПК України. Договір та детальний розрахунок витрат буде подано додатково.».

В апеляційній скарзі від 02.12.2025 адвокатом позивача було зазначено: «… апелянт поніс витрати на правничу допомогу, розмір яких буде підтверджено відповідними доказами та документами під час розгляду справи. Орієнтовні (попередні) витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції (адвокатські послуги) становлять від 35 000,00 грн до 96 000,00 грн. Апелянт зазначив, що докази фактичної оплати витрат на правничу допомогу (договір, детальний опис робіт та розрахунок, акти виконаних робіт, платіжні документи) будуть надані додатково під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України.».

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу від 29.12.2025 та у поясненнях від 10.02.2026 адвокатом позивача було зазначено: «стягнути з Акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМБА ЕЛЕКТРІК" понесені судові витрати.».

14.02.2026 (через Електронний суд) від позивача надійшли заяви про ухвалення додаткового рішення (були зареєстровані 16.02.2026), в яких адвокат позивача просить суд розглянути дану заяву та ухвалити додаткове рішення у справі №910/10061/25. Стягнути з Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМБА ЕЛЕКТРІК» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 67 000 грн 00 коп. за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції.

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що здійснена заява (викладена в позовній заяві, в заяві про усунення недоліків, в апеляційній скарзі, у відповіді на відзив на апеляційну скаргу, у поясненнях) та подана заява після ухвалення постанови про стягнення з Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМБА ЕЛЕКТРІК» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 67 000 грн 00 коп. за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції та докази адвокатом позивача заявлено в строк, установлений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Заява розглянута в строк, передбачений ч. 3 ст. 244 ГПК України.

4. Заперечення відповідача проти розміру судових витрат на професійну правничу допомогу

У поданих 23.02.2026 запереченнях на заяву адвоката позивача про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/10061/25 відповідач вважає, що в Північному апеляційному господарському суді позивачем та його представником не зроблено відповідну заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, а таким чином не підлягає задоволенню подана заява позивача про розподіл судових витрат.

Відповідач зазначив, що позивачем в договорі встановлені чіткі суми надання правової допомоги за окремі дії та не має жодних посилань на години роботи представника.

По-друге, в акті прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 03.03.2025 (детальний опис правничої допомоги) строка 1,2,3 містить послуги що включає в себе один пункт договору з сумою в 4 000,00 грн, втім, як у вищевказаному акті ця послуга вартує 8 000,00 грн.

По-третє, щодо надання консультаційних послуг, відповідно до редакції пункту 4.2. договору про надання правової допомоги, то ці послуги стосуються усіх договорів підряду, а не окремо взятого договору. В той же час, така саме сума у розмірі 3 000,00 грн вказана у акті, як надання консультації щодо окремо визначеного договору підряду.

Також, пунктом 4.2. договору про надання правової допомоги від 03.03.2025 чітко визначено розмір супроводу справи у суді апеляційної інстанції, а саме: «… підготовка, оформлення та подання апеляційної скарги - 5 000,00 грн; Підготовка та подання відповіді на відзив, заперечень або додаткових пояснень - 4 000,00 грн за кожен документ; Опрацювання відзиву на апеляційну скаргу та аналіз контраргументів опонента - 2 000,00 грн; Забезпечення представництва інтересів у судовому засіданні суду апеляційної інстанції - 2 000,00 грн за кожне засідання.».

В той самий час, представником позивача в апеляційній скарзі зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат у розмірі від 35 000,00 грн до 96 000,00 грн, що значно перевищує суму зазначену в договорі про надання правової допомоги від 03.03.2025. Більш того, ані в позовній заяві, ані в апеляційній скарзі, жодним чином не заявлено про «гонорар успіху», сума якого встановлена договором про надання правової допомоги від 03.03.2025, вважає відповідач.

Поважність причин такого розходження між сумами, що заявлені попередньо та встановлені договором про надання правової допомоги від 03.03.2025, а також фактично заявлені до відшкодування представником позивача не надані, а тому останні не підлягають задоволенню, на думку відповідача.

В прохальній частині відповідач просив суд апеляційної інстанції вирішити питання про розподіл судових витрат по справі № 910/10061/25 з врахуванням вимог чинного законодавства на підставі критеріїв реальності, співмірності та справедливості.

5. Пояснення (контраргументи) позивача щодо заперечень відповідача проти ухвалення додаткового рішення.

У поданих 25.02.2026 поясненнях (контраргументи) щодо заперечень відповідача проти ухвалення додаткового рішення позивач вважає, що така позиція суперечить принципам справедливості, змагальності та обов`язковості виконання зобов`язань через наступне.

Щодо дотримання процесуального порядку (ч. 8 ст. 129 ГПК України) відповідач стверджує, що позивач не зробив «відповідну заяву» до закінчення дебатів. Це твердження, на думку позивача, є маніпулятивним: Вимога закону про «відповідну заяву до закінчення судових дебатів» спрямована на те, щоб суд і сторони знали про сам факт наміру сторони стягнути такі витрати. Позивач заявив про намір стягнути витрати на правничу допомогу та надати докази протягом 5 днів після рішення у кожному процесуальному документі: у позовній заяві, заяві про усунення недоліків та в апеляційній скарзі. Процесуальний закон не містить вимоги виключно «усної» заяви. Письмова форма повідомлення є більш ніж достатньою та забезпечує повну обізнаність відповідача про майбутні претензії.

Щодо «розбіжностей» між договором та актом відповідач намагається провести ревізію договірних відносин між адвокатом та клієнтом, що є неприпустимим, на думку позивача: Свобода договору: Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов. Пункт 4.1. договору від 03.03.2025 передбачає, що остаточний гонорар узгоджується у звіті та акті. Тобто акт є документом, який уточнює та фіналізує вартість послуг з урахуванням складності конкретної стадії справи. Реальність витрат: Посилання відповідача на відсутність «погодинної оплати» в акті є безпідставним, оскільки Верховний Суд неодноразово зазначав: «Витрати на професійну правничу допомогу можуть бути підтверджені як погодинною оплатою, так і фіксованою сумою» (Постанова ВС від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19).

Щодо «гонорару успіху» та орієнтовного розрахунку відповідач зауважує, що орієнтовний розрахунок не містив окремого пункту про «гонорар успіху»: Орієнтовний розрахунок за своєю суттю є прогнозним. Він не може і не повинен бути ідентичним фактично понесеним витратам до копійки. Правомірність «гонорару успіху» підтверджена Великою Палатою Верховного Суду (справа № 912/2391/16), де зазначено, що відповідна сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат.

Щодо відсутності обґрунтованих заперечень проти співмірності, відповідач обмежився формальним цитуванням норм права, не надав власного контр-розрахунку та не довів, що сума 67 000,00 грн за супровід справи у двох інстанціях протягом 11 місяців проти монополіста є завищеною для ринку адвокатських послуг, вважає позивач.

В прохальній частині позивач просив суд апеляційної інстанції стягнути з Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМБА ЕЛЕКТРІК» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 67 000 грн 00 коп.

6. Позиція Північного апеляційного господарського суду

Розглянувши заяву адвоката позивача, заперечення на неї, пояснення (контраргументи) щодо заперечень відповідача проти ухвалення додаткового рішення та дослідивши матеріали цієї заяви та справи, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Як зазначалось раніше, від позивача надійшли 2 заяви про ухвалення додаткового рішення, в яких адвокат позивача просив суд розглянути дану заяву та стягнути з Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМБА ЕЛЕКТРІК» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 67 000 грн 00 коп. за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції.

В даному аспекті суд апеляційної інстанції зазначає (з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 09 липня 2024 року у cправі № 911/2025/23), що сторона не була позбавлена права звернутись з відповідною заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції протягом 5 днів з дня скасування судового рішення (в даному випадку після ухвалення Верховним Судом постанови від 05.09.2024 року у справі №910/9998/23), однак таке право кореспондується із обов`язком сторони до закінчення судових дебатів подати заяву про орієнтовний (попередній) розрахунок судових витрат, які сторона понесла або очікує понести.

Таким чином, подана заява підлягає розгляду судом апеляційної інстанції за результатами розгляду справи по суті. Тому в цій частині суд апеляційної інстанції застосовує ч.4 ст. 236 ГПК України та відхиляє доводи відповідача про те, що така заява не може бути розглянута судом через недотримання порядку її подання.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Тобто, зі змісту наведеної правової норми встановлено два випадки надання доказів щодо судових витрат: 1) до закінчення судових дебатів; 2) протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно з ч. 1 статті 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Отже, право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів у справі та повідомити про надання відповідних доказів у визначені ГПК України строки; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат з дотриманням вимог частини восьмої статті 129, статті 221 ГПК України.

При цьому перевірка поданих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений. (Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 14.01.2019 у справі №927/26/18, від 07.04.2020 у справі №910/2022/19, від 21.06.2022 у справі № 08/574/20).

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що в позовній заяві стороною було зазначено, що позивач поніс витрати на правничу допомогу, розмір яких буде підтверджено відповідними доказами та документами під час розгляду справи.

В заяві про усунення недоліків позовної заяви сторона також зазначила, що витрати на правничу допомогу (адвокатські послуги) - орієнтовно: 6 000 грн за 1 годину роботи адвоката з документами, що включає: ознайомлення з документами та матеріалами справи, вивчення судової практики, розробку стратегії, досудове врегулювання спору, складання та направлення претензії відповідачу, здійснення необхідних розрахунків, підготовку позовної заяви та додатків, подання їх до Господарського суду, складання процесуальних документів у справі, тощо; 35 000 грн за представництво адвокатом інтересів позивача у кожній судовій інстанції у даній справі.

В апеляційній скарзі адвокатом позивача було зазначено: «… апелянт поніс витрати на правничу допомогу, розмір яких буде підтверджено відповідними доказами та документами під час розгляду справи. Орієнтовні (попередні) витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції (адвокатські послуги) становлять від 35 000,00 грн до 96 000,00 грн. Апелянт зазначив, що докази фактичної оплати витрат на правничу допомогу (договір, детальний опис робіт та розрахунок, акти виконаних робіт, платіжні документи) будуть надані додатково під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції відповідно до частини 8 статті 129 ГПК України.».

Суд апеляційної інстанції зазначає, що умовами укладеного договору сторони передбачили, що за послуги, що надаються адвокатом, клієнт сплачує адвокату плату, що є гонораром (винагородою), загальний розмір якого узгоджується сторонами, визначається у звіті про виконання договору про надання правничої допомоги та підлягає погодженню сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг. (п. 4.1. договору).

В цій частині, відхиляючи доводи відповідача про неназначення поважності причин неподання таких доказів до закінчення судових дебатів, суд апеляційної інстанції зазначає, що як вбачається з умов договору, як звіт, так і оплата наданих послуг фактично залежать від розгляду справи по суті та ухвалення рішення судом. А тому доводи сторони про порушення порядку подання доказів - відхиляється через необґрунтованість. Такі акт та звіт узгоджені, зокрема, на підставі договору (п. 4.1.) і підписані 13.02.2026 та подані вчасно до суду апеляційної інстанції.

В силу приписів статей 59, 131 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу, для надання якої в Україні діє адвокатура, а стаття 16 ГПК України вказує на те, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Північний апеляційний господарський суд зазначає, що принцип в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів, понесених витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права, зокрема:

- право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, виходячи з положень статей 124, 129 ГПК України, кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (пункт 1.20 постанови палати для розгляду справ щодо захисту прав інтелектуальної власності, а також пов`язаних з антимонопольним та конкурентним законодавством Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.07.2021 року у справі №910/16803/19);

- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (пункт 3.6 постанови колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2022 у справі №921/221/21 та пункт 20 постанови від 31.05.2022 у справі №917/304/21).

У додатковій постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 вказано, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді апеляційної інстанції - до прийняття постанови у справі.

Північний апеляційний господарський суд зазначає, що витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною п`ятою статті 129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Північний апеляційний господарський суд виходить з того, що за пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 вказаного вище Закону).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

У постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Суд апеляційної інстанції також виходить з того, що чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Також частини четверта - шоста, сьома, дев`ята статті 129 ГПК України, визначає випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правничу допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19).

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція, викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123- 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У пункті 148 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2024 у справі №686/5757/23 зазначено таке: "Велика Палата Верховного Суду наголошує, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи".

Таким чином, вирішуючи заяву/клопотання сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що надані адвокатом позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, додані до заяви, в тому числі акт та звіт, перелік наданих робіт в цілому у сукупності відповідають вимогам статей 73, 75-79 ГПК України, є належними і допустимими.

Північний апеляційний господарський суд зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд виходить з того, що заяви були вчинені до судових дебатів (як в першій, так і в апеляційній інстанції), опис наданих адвокатом послуг міститься у акті приймання-передачі наданих послуг від 13.02.2026 до договору про надання правової допомоги від 03.03.2025, адвокатом надано клієнту професійну правничу допомогу в межах справи № 910/10061/25 у наступному обсязі:

- здійснено правовий аналіз документів у спірних правовідносинах - 4 000,00 грн;

- проаналізовано актуальну судову практику Верховного Суду у подібних категоріях справ - 2 000,00 грн:

- розроблено стратегію захисту та проведено досудове врегулювання спору - 2 000,00 грн;

- надано консультаційні послуги щодо можливого стягнення заборгованості з відповідача АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ", яка виникла з умов договору підряду № ПЗ/Е-231060/НЮ від 08 листопада 2023 року - 3 000,00 грн;

- підготовлено, оформлено і подано до Господарського суду міста Києва позовну заяву від 13 серпня 2025 року про стягнення заборгованості з АТ "УКРЗАЛІЗНІЦЯ" -5 000,00 грн;

- підготовлено, оформлено і подано до Господарського суду міста Києва заяву про усунення недоліків позовної заяви від 22.08.2025 року - 2 000,00 грн;

- підготовлено, оформлено і подано до Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу від 01 грудня 2025 року - 5 000,00 грн;

- підготовлено, оформлено і подано до Північного апеляційного господарського суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги від 08 грудня 2025 року - 2 000,00 грн;

- опрацьовано відзив на апеляційну скаргу, підготовлено, оформлено і подано до Північного апеляційного господарського суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу від 29 грудня 2025 року - 4 000,00 грн;

- забезпечено представництво інтересів позивача у судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду 27 січня 2026 року - 2 000,00 грн;

- підготовлено, оформлено і подано до Північного апеляційного господарського суду додаткові пояснення від 10 лютого 2026 року - 4 000,00 грн;

- забезпечено представництво інтересів позивача у судовому засіданні Північного апеляційного господарського суду 10 лютого 2026 року - 2 000,00 грн;

- гонорар (винагорода) за прийняття судом позитивного рішення на користь клієнта у справі № 910/10061/25 - 30 000,00 грн.

Загальна вартість наданих послуг за цим актом та звітом становить суму у розмірі 67 000,00 грн.

Водночас, надання таких послуг, як: здійснено правовий аналіз документів у спірних правовідносинах; проаналізовано актуальну судову практику Верховного Суду у подібних категоріях справ; розроблено стратегію захисту та проведено досудове врегулювання спору; надано консультаційні послуги щодо можливого стягнення заборгованості з відповідача АТ "УКРЗАЛІЗНИЦЯ", яка виникла з умов договору підряду № ПЗ/Е-231060/НЮ від 08 листопада 2023 року; підготовлено, оформлено і подано до Господарського суду міста Києва позовну заяву від 13 серпня 2025 року про стягнення заборгованості з АТ "УКРЗАЛІЗНІЦЯ", - Північний апеляційний господарський суд оцінює перераховані послуги, в цілому, як одну (у зв`язку з тим, що вони охоплюються підготовкою та подачею позовної заяви до суду першої інстанції). А тому з урахуванням пропорційності та розумності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що обґрунтованим розміром витрат за ці надані послуги є - 5 000,00 грн.

За такі надані послуги, як: підготовлено, оформлено і подано до Господарського суду міста Києва заяву про усунення недоліків позовної заяви від 22.08.2025 року; підготовлено, оформлено і подано до Північного апеляційного господарського суду заяву про усунення недоліків апеляційної скарги від 08 грудня 2025 року, - суд апеляційної інстанції зазначає, що допущенні недоліки адвокатом позивача при поданні позовної заяви та апеляційної скарги, та які були усуненні ним же, не можуть бути покладені на іншу сторону, виходячи з принципу обґрунтованості та розумності. У зв`язку з вище наведеним, суд апеляційної інстанції не покладає такі витрати, за перераховані послуги, на іншу сторону.

Щодо такої наданої послуги, як підготовлення, оформлення і подання до Північного апеляційного господарського суду апеляційної скарги від 01 грудня 2025 року, - суд апеляційної інстанції вважає співмірним, адекватним, обґрунтованим покладання на користь позивача з відповідача за надану послугу - 5 000,00 грн.

Стосовно таких наданих послуг, а саме: опрацьовано відзив на апеляційну скаргу, підготовлено, оформлено і подано до Північного апеляційного господарського суду відповідь на відзив на апеляційну скаргу від 29 грудня 2025 року; підготовлено, оформлено і подано до Північного апеляційного господарського суду додаткові пояснення від 10 лютого 2026 року - суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані надані послуги - є правом сторони а не обов`язком. Тому суд вважає адекватним та співмірним стягнути з відповідача на користь позивача за надані послуги - 2 000,00 грн.

За надання таких послуг, як забезпечення представництво інтересів позивача у судових засіданнях Північного апеляційного господарського суду 27 січня 2026 року та 10 лютого 2026 року, - суд зазначає, що обидва судові засідання у справі №910/10061/25 не були тривалими (приблизно 15 хвилин на засідання), а тому обґрунтованою сумою за надану послугу є - 2 000,00 грн.

Також позивач просив стягнути з відповідача на його користь гонорар (винагорода) за прийняття судом позитивного рішення на користь клієнта у справі № 910/10061/25 у розмірі - 30 000,00 грн. Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим та співрозмірним саме - 1 000,00 грн. Інший обґрунтований розмір заявником не доведено, доказів необхідності понесення таких витрат у більшій сумі - не надано. Водночас, в цій частині суд апеляційної інстанції відхиляє доводи відповідача про необхідність відмови в такому гонорарі через неназначення його (окремо) як в позові, так і в апеляційній скарзі. Такий гонорар є складовою правничої допомоги та не підлягає окремому зазначенню при здійсненні стороною заяви про понесення витрат на послуги адвоката.

Враховуючи наведене, оцінивши доводи заяви про стягнення судових витрат, виходячи з вищенаведених критеріїв, їх оцінки, та керуючись статтями 2, 123, 80, 73, 75-79, частиною четвертою статті 126, 129, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про ухвалення додаткової постанови про задоволення поданої заяви частково та стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМБА ЕЛЕКТРІК" 15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої та апеляційної інстанції. Такі відповідають критерію реальності адвокатських витрат, встановлення їхньої дійсності та необхідності, критеріям пропорційності, справедливості, необхідності та розумності їхнього розміру, і ці витрати є співрозмірні з виконаною роботою у суді першої та апеляційної інстанції.

В іншій частині суд апеляційної інстанції не покладає такі витрати на відповідача, відповідно, відмовляє у задоволенні заяви позивача в цій частині. Заперечення відповідача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу частково враховані судом (зокрема, в частині наявності розбіжностей вартості послуг зазначених в договорі та акті наданих послуг). Тоді як підстав для зменшення заявленого розміру - судом апеляційної інстанції не встановлено, а відповідачем доказів в розумінні ст. 74, 76- 79,- 80, 269 ГПК України (які могли б бути враховані для такого зменшення) надано не було.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 244, 270, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМБА ЕЛЕКТРІК" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (адреса: 03150, Україна, Київ, вул.Єжи Гедройця, 5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМБА ЕЛЕКТРІК" (адреса: 08132, Київська обл., Бучанський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, 4-Д ) 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні решти заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМБА ЕЛЕКТРІК" про відшкодування витрат на правничу допомогу - відмовити.

4. Доручити суду першої інстанції видати відповідний наказ.

5. Матеріали справи № 910/10061/25 повернути до суду першої інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачено ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

В.В. Сулім