РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.03.2026Справа № 910/2949/22 (760/33302/24)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок»

(ідентифікаційний код: 40842831)

до ОСОБА_1

(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

про стягнення заборгованості за кредитним договором

у межах справи №910/2949/22

за заявою ОСОБА_1

(ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність боржника фізичної особи

Суддя Омельченко Л.В

Без виклику ( повідомлення) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ).

20.08.2025 з Голосіївського районного суду міста Києва надійшли матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (ідентифікаційний код: 40842831) до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 30 483,20 грн та 2 422,40 грн судового збору разом з відповідною ухвалою про передачу справи за підсудністю.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 за укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (ідентифікаційний код: 40842831) кредитним договором 19.12.2021.

Ухвалою суду від 03.09.2025 прийнято до розгляду справу № 910/2949/22 (760/33302/24) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (ідентифікаційний код: 40842831) до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором у межах справи № 910/2949/22 про неплатоспроможність ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ); справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

З повідомлення про доставлення процесуального документа до електронного кабінету особи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі 04.09.2025. Втім, своїм правом надати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, з будь-якими заявами до суду не звертався.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (ідентифікаційний код: 40842831) до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.12.2021 між ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК (ідентифікаційний код: 40842831) було укладено договір № -551623 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах строковості, зворотності, платності, за яким Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов та правил, зазначених у договорі.

Зазначений договір укладено згідно статей 207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про споживче кредитування», Правил надання позики на умовах фінансового кредиту Товариством з обмеженою відповідальністю «КОШЕЛЬОК».

Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Відповідно до умов Кредитного Договору, ТОВ «КОШЕЛЬОК» взяло на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах:

- сума кредиту - 8 800,00 грн ( п. 1.1. договору: р. З., паспорту кредиту);

- початковий строк кредитування становить 22 днів ( п. 2.1. договору, р. 3., р. 4 паспорту кредиту, п. 1. графіку розрахунків), відсоткова ставка становить 2,20% на добу за початковий строк кредитування, визначений п. 2.3., п. 3.6., п. 3.7. договору (р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2. графіку розрахунків);

- сума кредиту та нараховані відсотки за початковий строк користування позикою на 22 днів становить 13 059,20 грн (8 800,00 грн - тіло кредиту + 4 259,20 грн - відсотки за користування позикою за перші 22 днів, р. 4. паспорту кредиту, п. 1. п. 2 графіку розрахунків).

З матеріалів справи убачається, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору та перерахував грошові кошти на картковий рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_2 .

Такі обставини підтверджуються копією платіжного доручення та копією довідки-повідомлення про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи.

Відповідно до пункту 3.6. кредитного договору Сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення початкового Періоду користування кредитом є відкладальною обставиною, в розумінні ст. 212 ЦК, що має наслідком подовження строку користування кредитом на умовах визначених п. 3.7. та п. 3.8.

Згідно п. 3.6. та п. 3.7. кредитного договору строк користування кредитними коштами було продовжено на 90 днів, тобто з 10.01.2022 до 09.04.2022, за ставкою 2,2% на добу. Так, на момент подання позовної заяви ТОВ «Кошельок» у позичальника виникла заборгованість по сплаті кредиту та відсотків за користування позикою у загальному розмірі 30 483,20 грн, з яких:

- 8 800,00 грн - тіло кредиту;

- 4 259,20 грн - відсотки за початковий строк користування позикою;

- 17 424,00 грн - відсотки за продовжений строк користування позикою.

На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано:

- копію Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № -551623 від 19.12.2021, укладеного між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та ОСОБА_1 ;

- копію детального розрахунку заборгованості за договором № -551623 від 19.12.2021;

- копію фото ОСОБА_1 із паспортом, надані ним ТОВ «КОШЕЛЬОК» як підтвердження особистості та власної волі укласти договір № -551623 від 19.12.2021;

- копію відповіді-підтвердження успішного перерахунку коштів;

- копію довідки-повідомлення про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи за договором № -551623 від 19.12.2021;

- копію правил надання грошових коштів в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «КОШЕЛЬОК»;

- копію свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ТОВ «КОШЕЛЬОК».

Наданий позивачем ТОВ «КОШЕЛЬОК» розрахунок перевірено судом та визнано його арифметично вірним.

Відповідач заперечень проти позовних вимог ТОВ «КОШЕЛЬОК» суду не направив, як і не надав доказів виконання кредитних зобов`язань перед позивачем.

Згідно з ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини першої ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно приписів ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужим грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір процентів за користування чужими грошима коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін, позиція суду ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006).

Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення формулювання рішень.

Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Враховуючи висновки суду про задоволення позовних вимог, судові витрати у розмірі 2 422,40 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 233, 236, 238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (ідентифікаційний код: 40842831) до ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (08135, Київська обл., село Чайки, вул. Антонова, 8А, ідентифікаційний код: 40842831) заборгованість за кредитним договором у розмірі 30 483,20 грн.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кошельок» (08135, Київська обл., село Чайки, вул. Антонова, 8А, ідентифікаційний код: 40842831) судові витрати в сумі 2 422,40 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи протягом двадцяти днів з дня його проголошення до або через відповідні суди. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 04.03.2026.

Суддя Л.В. Омельченко