ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
09.03.2026 року м. Дніпро Справа № 336/44/18
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )
суддів: Чус О.В., Дарміна М.О.
розглянувши у порядку письмового провадження
без повідомлення учасників справи заяву
Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац"
про ухвалення додаткового рішення щодо
розподілу судових витрат, пов`язаних зі стягненням з Позивача
витрат, понесені Відповідачем під час розгляду господарської справи:
зі сплати судового збору в розмірі 50 979,50 грн, пов`язані
з надання послуг на професійну правничу допомогу в розмірі 79 000,00 грн
та гонорар успіху в розмірі 100 000,00 грн.
у справі
Заступника прокурора Запорізької області
в інтересах Фонду державного майна України
Міністерства аграрної політики та продовольства України
Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:
Державне підприємство "Бердянське агроторгове підприємство"
про витребування майна
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 02.09.2024 р. у справі № 336/44/18 позовну вимогу заступника прокурора Запорізької області в інтересах Фонду державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю Базіс-Плац задоволено. Витребувано з чужого незаконного володіння у Товариства з обмеженою відповідальністю Базіс - Плац нерухоме майно, розташоване по вул. Базовій, 1а у м. Запоріжжі, а саме: прохідна літ.А інв. № 01031 загальною площею 46 кв.м.; склад літ. Б-2 інв. № 01017 загальною площею 495,5 кв.м.; склад літ. В інв. № 01029 загальною площею 274,5 кв.м.; склад літ. Г інв.№ 01032 загальною площею 18,7 кв.м.; склад літ. Д-2 інв. № 01016 загальною площею 2018 кв.м.; майстерня літ.Е інв .№ 01030 загальною площею 78 кв.м., вартістю 499 599 грн. у власність держави в особі Фонду державного майна України.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення Господарського суду Запорізької області від 02.09.2024 р. скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 29.04.2025 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" задоволено. Рішення Господарського суду Запорізької області від 02.09.2024 р. у справі № 336/44/18 - скасовано. Прийнято нове рішення. В позові відмовлено. Стягнуто з Прокуратури Запорізької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" 11 240,99 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

09.05.2025р., від Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" до суду надійшла заява, в якій Заявник просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з Позивача витрати, понесені Відповідачем під час розгляду господарської справи №336/44/18: зі сплати судового збору, у розмірі 50 979,50 грн., пов`язаного з наданням послуг на професійну правничу допомогу, в розірі 79 000,00 грн. та гонорар успіху, в розмірі 100 000,00 грн.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2025 р. призначено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" про ухвалення додаткового рішення по справі у судове засідання на 17.06.2025 р..

Від Фонду державного майна України до суду надійшли заперечення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" про ухвалення додаткового рішення щодо нового розподілу судових витрат у справі № 336/44/18, в яких Фонд просить суд у задоволенні заяви ТОВ Базіс-Плац про ухвалення додаткового рішення та стягнення з Позивача судових витрат відмовити в повному обсязі.

В обгрунтування своїх заперечень Фонд посилається на те, що судові витрати не підлягають стягненню з Фонду державного майна України, оскільки Фонд самостійно не звертався з позовною заявою, в інтересах Фонду позов було подано Запорізькою обласною прокуратурою, яка набула тих самих прав та обов`язків, що й Позивач, в інтересах якого вона зверталася.

Від Заступника керівника Запорізької обласної прокуратури до суду надійшли заперечення на заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" про ухвалення додаткового рішення щодо нового розподілу судових витрат у справі № 336/44/18.

В обгрунтування своїх заперечень Заступник керівника Запорізької обласної прокуратури посилається на необгрунтованість заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац".

Від Фонду державного майна України до суду надійшла заява про участь його представника Пономаренко Владислава Сергійовича в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі ЄСІТС).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.06.2025 р. судове засідання у справі № 336/44/18, призначене на 17.06.2025 р., вирішено провести з представником Фонду державного майна України, в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2025 р. розгляд заяви відкладено в судове засідання на 23.07.2025 р..

08.07.2025 р. з Верховного Суду до Центрального апеляційного господарського суду електронною поштою надійшла ухвала від 07.07.2025 р. у справі № 336/44/18 про витребування даної справи, у зв`язку з відкриттям касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 29.04.2025 р. у справі № 336/44/18.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.07.2025 р. зупинено провадження по розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі № 336/44/18 до закінчення перегляду постанови Центрального апеляційного господарського суду від 08.05.2023р. у справі № 336/44/18 в касаційному порядку та повернення матеріалів справи.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2026 р. касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 29.04.2025 у справі № 336/44/18 закрито.

Матеріали справи № 336/44/18 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Від Відповідача -3 до суду надійшла заява про поновлення апеляційного провадження по розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" про ухвалення додаткового рішення щодо нового розподілу судових витрат у справі № 336/44/18.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.02.2026 р. поновлено провадження по розгляду Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" про ухвалення додаткового рішення щодо нового розподілу судових витрат у справі № 336/44/18. Призначено розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" про ухвалення додаткового рішення щодо нового розподілу судових витрат у справі № 336/44/18 у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" про прийняття додаткового рішення, судова колегія дійшла висновку про відмову в задоволенні зазначеної заяви, з огляду на наступне.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У гл. 8 роз. I ГПК України закріплений інститут судових витрат.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (до такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в п. 49 постанови від 27.11.2019 р. у справі № 242/4741/16-ц).

Ст. 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 126 ГПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Велика Палата Верховного Суду у п. 164 постанови від 05.06.2024 р. у справі № 910/14524/22 виснувала, що одним із принципів господарського судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, зокрема, у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 131-І Конституції України визначено, що представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом, здійснює прокуратура.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у ст. 23 Закону України «Прокуратуру», який набрав чинності 15.07.2015р..

Частина перша цієї статті визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з абзацами 1 та 2 ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

У випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема цивільних правовідносинах. Тому у відносинах, у які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в підп. 6.21, 6.22 постанови від 20.112018р. у справі № 5023/10655/11, підп. 4.19, 4.20 постанови від 26.02.2019р. у справі № 915/478/18, п. 26 постанови від 26.06.2019р. у справі № 587/430/16-ц, п. 21 постанови від 15.01.2020р. у справі № 698/119/18, п. 35 постанові від 18.03.2020 р. у справі № 553/2759/18, підп. 8.5 постанови від 06.07.2021р. у справі № 911/2169/20).

В судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (п. 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019р. у справі № 761/3884/18).

Тобто, під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Наведені висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020р. у справі № 912/2385/18 та від 06.07.2021р. у справі № 911/2169/20.

Отже, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі відповідного уповноваженого органу, прокурор не замінює цей орган у судовому процесі, однак і не виконує функцію його представництва, оскільки представляє державу та є окремим самостійним суб`єктом звернення.

Також варто звернути увагу на те, що відповідно до ч.5 ст. 56 ЦПК України, у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ГПК України, органи та особи, які відповідно до цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком обмежень, передбачених частиною другою цієї статті.

За змістом наведених положень процесуального закону прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, набуває статусу сторони у справі - позивача лише у випадках, передбачених відповідним процесуальним законом, однак у разі відкриття провадження у справі за поданим ним позовом, він має ті ж права та обов`язки, що їх має позивач, за винятком права укладати мирову угоду. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 22.01.2025р. у справі №760/18179/23.

З урахуванням наведеного, звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022р. у справі № 923/199/21).

Подібних висновків щодо розподілу судових витрат дійшов і Верховний Суд у своїх постановах від 15.09.2020р. у справі № 469/1044/17, додатковій постанові Верховного Суду від 17.02.2021р. у справі № 460/762/16-ц, постанові Верховного Суду від 06.12.2023р. у справі № 362/122/15-цм та додатковій постанові Верховного Суду від 31.07.2024р. у справі № 570/3949/21, постанова Верховного Суду від 22.01.2025р. у справі № 760/18179/23.

Як вбачається з матеріалів даної справи, суди встановили наявність підстав для представництва Прокурором інтересів держави в особі Фонду державного майна України.

Фонд державного майна України в свою чергу самостійно не звертався із позовною заявою у даній справі. Фондом не сплачувався судовий збір за подачу позовної заяви, як і за подальший розгляд справи в судах.

З огляду на викладене, враховуючи норми процесуального законодавства, а також висновки Верховного Суду у відповідних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку, що заява ТОВ «Базіс-Плац» є безпідставною, з огляду на те, що судові витрати не підлягають стягненню з Фонду державного майна України, оскільки Прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат.

Зазначені обставини виключають задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" про прийняття додаткового рішення, щодо стягнення саме з Позивача, яким є Фонд державного майна України понесених Відповідачем під час розгляду господарської справи № 336/44/18 витрат: зі сплати судового збору, у розмірі 50 979,50 грн., пов`язаного з наданням послуг на професійну правничу допомогу, в розірі 79 000,00 грн. та гонорар успіху, в розмірі 100 000,00 грн., тому судова колегія дійшла висновку про відмову в задоволенні зазначеної заяви.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 244, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" про прийняття додаткового рішення про стягнення з Позивача ( Фонду державного майна України ) витрат, понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Базіс-Плац" під час розгляду господарської справи № 336/44/18: зі сплати судового збору, у розмірі 50 979,50 грн., пов`язаного з наданням послуг на професійну правничу допомогу, в розірі 79 000,00 грн. та гонорар успіху, в розмірі 100 000,00 грн..

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної додаткової постанови в порядку, встановленому ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя М.О. Дармін