УХВАЛА

16 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/7529/25

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Берднік І.С.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 (у складі колегії суддів: Демидова А.М. (головуючий), Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.)

та рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2025 (суддя Карабань Я.А.)

у справі №910/7529/25

за позовом Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕС ЕНД ЕЙ ГРУП»

про визнання пунктів договору недійсними та стягнення 10 037 295,80 грн,

ВСТАНОВИВ:

23.02.2026 Державна установа «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» через систему «Електронний суд» подала до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 та рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2025 у справі №910/7529/25.

Касаційну скаргу оформлено з порушенням вимог, установлених статтею 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Однак документів, що підтверджують сплату судового збору, до касаційної не додано.

Натомість скаржник просить Суд відстрочити йому сплату судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення Верховним Судом судового рішення у справі № 910/7529/25, обґрунтовуючи заявлене клопотання відсутністю відповідних видатків для сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду на власний розсуд (за наявності передбачених законом умов) звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір) (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.03.2021 у справі №912/1061/20).

Разом із цим, особа, яка заявляє відповідне клопотання, зокрема, про відстрочення сплати судового збору, повинна надати докази того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» (Kniat v. Poland) від 26.07.2005, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі»(Jedamski and Jedamska v. Poland) від 26.07.2005, пункти 63, 64).

До касаційної скарги Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» не додано жодних доказів, що підтверджують реальну фінансову неспроможність скаржника сплатити судовий збір.

Крім того, звертаючись до Верховного Суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, скаржник не надав доказів, що б підтверджували можливість сплати ним судового збору протягом визначеного законом процесуального строку розгляду касаційної скарги до ухвалення Верховним Судом судового рішення у справі.

Ураховуючи зазначене, у задоволенні клопотання Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги слід відмовити.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 цього Закону ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Отже, зважаючи на предмет спору у справі № 910/7529/25 і предмет касаційного оскарження, ураховуючи приписи частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (щодо застосування коефіцієнту), скаржникові слід сплатити судовий збір у сумі 250 584,68 грн і надати Суду документ, що підтверджує таку сплату.

Реквізити для сплати судового збору:

Отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс.р-н/22030102

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

Рахунок отримувача - UA0026007

Код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)»

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) у справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний господарський суд)(назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до частини другої статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи те, що касаційну скаргу оформлено з порушенням вимог, установлених статтею 290 ГПК України, цю скаргу слід залишити без руху із наданням скаржникові строку для усунення недоліків.

За змістом частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення скарги без руху зазначаються, зокрема, недоліки цієї скарги, спосіб і строк їх усунення.

Суд визначає скаржникові спосіб усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в цій ухвалі, шляхом подачі документа, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 292 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 та рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2025 у справі №910/7529/25.

2. Касаційну скаргу Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» у справі № 910/7529/25 залишити без руху.

3. Надати скаржникові строк для усунення недоліків та виконання вимог цієї ухвали не більше 10 днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. С. Берднік