ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"12" березня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/1281/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,
за участю секретаря судового засідання Лінник І.А.
за участю представників:
від прокуратури: не з`явився,
від позивача: не з`явився,
від відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Доброславської окружної прокуратури Одеської області (вх. №2-400/26 від 03.03.2026) про розподіл судових витрат по справі № 916/1281/25
про стягнення 3 743 391,81 грн,
Керівник Доброславської окружної прокуратури Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області із позовною заявою в інтересах держави в особі Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті-Строй Плюс» грошових коштів у сумі 3 743 391,81 грн, з яких: 3 180 919,36 грн - безпідставно збережені кошти пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, 452 662,51 грн - інфляційні нарахування та 109809,94 грн - 3% річних.
02.04.2025 ухвалою Господарського суду Одеської області заяву керівника Добросласької окружної прокуратури Одеської області (вх. № 2-462/25 від 31.03.2025) задоволено, накладено арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті-Строй Плюс» як в національній валюті (гривня), так і в іноземній валюті, що містяться на відкритих рахунках у банківських або інших фінансово-кредитних установах, у тому числі інших держав, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення ухвали про забезпечення позову у межах суми позовних вимог на загальну суму 3 743 391,81 грн. Також, накладено арешт на нерухоме майно, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Сіті-Строй Плюс», у межах суми позову 3 743 391,81 грн, лише в межах різниці між сумою ціни позову та арештованих грошових коштів у разі їх недостатності.
02.09.2026 рішенням Господарського суду Одеської області позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті-Строй Плюс» на користь Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області безпідставно збережені кошти в розмірі 3 180 919 грн 36 коп, інфляційні втрати в розмірі 452 662 грн 51 коп, 3% річних в розмірі 109 549 грн 21 коп. Окрім того, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті-Строй Плюс» на користь Одеської обласної прокуратури витрати на сплату судового збору в розмірі 56 146 грн 97 коп.
19.02.2026 Господарським судом Одеської області, на виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.02.2026 у справі № 916/1281/25, були видані відповідні накази.
03.03.2026 від Доброславської окружної прокуратури Одеської області надійшло клопотання (вх. № 2-400/26), в якому заявник просить суд винести ухвалу про стягнення 1514 грн з ТОВ «Сіті-Строй Плюс» на користь Одеської обласної прокуратури у справі № 916/1281/25.
04.03.2026 ухвалою Господарського суду Одеської області призначено розгляд клопотання Доброславської окружної прокуратури Одеської області (вх.№ 2-400/26 від 03.03.2026) про розподіл судових витрат по справі № 916/1281/25 на "12" березня 2026 року о 15:00 год.
Учасники справи про час, дату та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином відповідно до статті 242 ГПК України, шляхом направлення ухвали суду від 04.03.2026 до відповідних електронних кабінетів сторін.
В даному випадку підстави для відкладення розгляду заяви чи оголошення перерви у судовому засіданні, визначені статтями 202, 216 та 252 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.
Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи пресічний строк, встановлений ч. 3 ст. 244 ГПК України, достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання та подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.
Дослідивши клопотання прокурора про розподіл судових витрат щодо відшкодування судового збору за подання заяви про забезпечення позову, господарський суд вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч.4 ст.129 ГПК України. Проте, у ч.1 наведеної норми Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд має розподілити між сторонами саме судовий збір.
Так, відповідно до ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладенні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозиції іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до абз.2 ч.3 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Згідно ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Розподіл судового збору у справі здійснює господарський суд, який приймає рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. У разі, якщо судом не було прийнято рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат, за заявою сторони або прокурора, який брав участь у судовому процесі, а також з власної ініціативи суд має право прийняти додаткове рішення (постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підпунктом 3 п. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову ставка судового збору складає 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» з 01.01.2025 установлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у 3 028,00 грн, а тому 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 514,00 грн.
Отже, за подання заяви про забезпечення позову прокурор мав сплатити 1 514,00 грн.
Як убачається з матеріалів справи, ухвалюючи судові рішення 02.09.2025 та 02.02.2026, ані Господарським судом Одеської області, ані Південно-західним апеляційним господарським судом не вирішувалося питання про відшкодування прокурору понесених витрат на оплату судового збору за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову в розмірі 1 514,00 грн.
За змістом статей 42, 46, 53, 56 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, набуває статусу сторони у справі - позивача лише у випадках, передбачених процесуальним законом, однак у разі відкриття провадження у справі за поданим ним позовом він має ті ж права та обов`язки, що їх має позивач, за винятком права укладати мирову угоду.
Звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат, про що зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №923/199/21 від 05.10.2022 та у додатковій постанові Касаційного господарського суду у справі №906/433/19 від 08.11.2022.
Відтак, у разі безпідставного чи недоведеного позову, ризики, пов`язані з розподілом судових витрат, несе Одеська обласна прокуратура (постанова ВПВС від 05.10.2022 у справі №923/199/21).
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, витрати прокурора зі сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 1 514,00 грн, який відноситься до судових витрат на загальних підставах, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, у зв`язку з чим заява прокурора підлягає частковому задоволенню.
З огляду на зазначене, враховуючи те, що під час винесення рішень по справі № 916/1281/25 судами не в повному обсязі вирішено питання про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання Доброславської окружної прокуратури Одеської області та ухвалення додаткового рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті-Строй Плюс» 565,52 грн витрат по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову, розрахованих пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 2, 13, 76, 86, 123, 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Клопотання Доброславської окружної прокуратури Одеської області (вх. №2-400/26 від 03.03.2026) про розподіл судових витрат по справі № 916/1281/25 задовольнити частково.
3. В задоволенні решти вимог відмовити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України та може бути оскаржено до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.
Наказ видати відповідно до ст.327 ГПК України.
Повне додаткове рішення складено 12.03.2026.
Суддя О.В. Цісельський