ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026м. ДніпроСправа № 904/6870/25 (904/6845/25)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

За позовом Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 503, )

про стягнення збитків у сумі 126 523,07 гривень

Без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" про стянення збитків у сумі 126 523,07 гривень.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позову вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" не виконало обов`язок щодо реєстрації податкових накладних за договором купівлі-продажу № 163 від 24.05.2022, що зумовило неможливість включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту, у зв`язку з чим позивачу заподіяно збитки.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.12.2025 (суддя Дичко В.О.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/6845/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Суд установив (відповідь № 2235918 від 13.01.2026 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), що 05.01.2026 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань здійснено запис про порушення 23.12.2025 Господарським судом Дніпропетровської області справи № 904/6870/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг".

Ухвалою суду від 13.01.2026 (суддя Дичко В.О.) постановлено матеріали справи № 904/6845/25 за позовною заявою Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" про стягнення збитків у сумі 126 523,07 грн - передати за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області, у провадженні якого перебуває справа № 904/6870/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", для розгляду в межах справи № 904/6870/25.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

21.10.2019 набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства. Однією з ключових новел Кодексу є повна концентрація майнових спорів за участю боржника саме у справі про банкрутство за правилами ГПК України.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.01.2026, на підставі положень частини 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи №904/6870/25(904/6845/25) передані до розгляду судді Соловйовій А.Є.

Ухвалою суду від 16.01.2026 прийняті матеріали справи №904/6870/25(904/6845/25) до свого провадження. Розгляд справи постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Також, у частині 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Так, судом встановлено, що ухвалою суду від 16.01.2026 зокрема, було роз`яснено відповідачу, що відповідно до ст. 178 ГПК України він має право надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. У разі ненадання відзиву на позовну заяву, додаткових доказів у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За змістом пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Враховуючи вказане, з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 16.01.2026 була отримана відповідачем 16.01.2026, що підтверджується Довідкою Господарського суду Дніпропетровської області про доставку електронного листа до електронного кабінету ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЛІВАЙН ТОРГ".

Станом на 16.03.2026 відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України 16.03.2026 судом прийнято рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Акціонерним товариством «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» (далі -АТ «КТЦ», Покупець, Позивач) та ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІВАЙН ТОРГ» (далі - ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ», Продавець, Відповідач) укладено договір купівлі - продажу № 163 від 24.05.2022 (далі -Договір).

Предметом Договору є зобов`язання Продавця передати Покупцю ЛОТ 1 Бензин А-92, дизельне паливо (за талонами/скретч-картами), код за ДК 021:2015 « 09130000-9» Нафта і дистиляти, а Покупець - прийняти вказаний Товар у талонах/скретч-картах та оплатити його (п. 1.1. Договору).

Пунктом 3.1 встановлено, що ціна Договору становить: 6 763 600,00 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 7% складає: 473 452,00 грн. Загальна ціна Договору з ПДВ складає: 7 237 052,00 грн.

У відповідності до пункту 4.1 Договору, розрахунки проводяться в національній валюті України шляхом перерахування коштів на банківський рахунок (IBAN) Продавця у вигляді 100% передоплати протягом двох робочих днів з дати надання ним рахунку.

Умовами Договору, а саме, пунктом 4.3 передбачено, що Продавець зобов`язаний передати Покупцю Товар у талонах/скретч-картах протягом 1 (одного) календарного дня з дати здійснення Покупцем передоплати згідно з умовами п.4.1 цього Договору, а Покупець зобов`язаний отримати від Продавця Товар у талонах/скретч-картах на підставі видаткових накладних, в яких Продавець обов`язково зазначає індивідуальний штрих-код кожного талону/скретч-карти або разом з видатковими накладними надає лист із зазначенням даної інформації.

В процесі виконання Договору, Відповідач протягом 2022 року надав послуги на загальну суму 2 289 995,00 грн., що відображено в картці рахунку 631 за період з 24.05.2022 по 11.11.2025, копія якої додається до позовної заяви.

Позивачем всі взаєморозрахунки по Договору проведені. Претензій щодо продажу товару та його оплати сторони не мають.

Проте, на дату виникнення податкових зобов`язань ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ», в порушення ст. 201 ПК України, за Договором, не оформило податкові накладні та не зареєструвало їх в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), у зв`язку з чим, Позивач позбавлений права включити суму ПДВ (126 523,07 грн.) до складу податкового кредиту, а отже і скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання, за наступними платіжними дорученнями: № 44 від 01.09.2022 сплачено 509 900,00 грн (в т.ч. ПДВ 33 364,16 грн); № 78 від 30.09.2022 сплачено 194 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 12 691,59 грн); № 56 від 10.10.2022 сплачено 194 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 12 691,59 грн); № 58 від 13.10.2022 сплачено 194 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 12 691,59 грн); № 10452 від 20.10.2022 сплачено 102 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 6 672,90 грн); № 10518 від 25.10.2022 сплачено 194 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 12 691,59 грн); № 10567 від 31.10.2022 сплачено 148 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 9 682,25 грн); № 10700 від 04.11.2022 сплачено 199 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 13 018,70 грн); № 125 від 09.11.2022 сплачено 199 000,00 грн (в т.ч. ПДВ 13 018,70 грн).

Таким чином, загальна сума сплаченого ПДВ за вищезазначеними платіжними дорученнями становить 126 523,07 грн.

Податковий кодекс не містить прямої норми, що встановлює окремий строк давності для реєстрації податкової накладної, проте, з урахуванням норми статті 102 та пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, можливо дійти висновку, що строк у 1095 днів є єдиним граничним строком для будь-яких дій, що пов`язані із реєстрацією податкової накладної (та розрахунків коригування до них) в ЄРПН.

У зв`язку з цим, неналежне виконання ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ» визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні зумовило неможливість включення сум ПДВ до податкового кредиту в сумі 126 523,07 грн. Зазначена сума фактично є збитками Товариства.

Умовами Договору прямо передбачено зобов`язання Відповідача скласти та зареєструвати податкові накладні в ЄРПН.

Пунктом 6.4.7 Договору передбачено наступне: Продавець зобов`язується, відповідно до норм Податкового кодексу України, своєчасно складати та реєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні і розрахунки коригування до них. У разі, якщо Продавець склав податкові накладні або розрахунки коригувань до них з порушенням норм чинного законодавства, а також у разі відсутності їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, що тягне за собою втрату права Покупця на збільшення податкового кредиту, Продавець зобов`язується компенсувати Покупцю заподіяні цим збитки з вини Продавця.

Згідно пункту 7.12 Договору, за невиконання обов`язків з реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також у випадках порушення встановленого чинним законодавством України порядку заповнення податкових накладних Продавець компенсує Покупцю суму ПДВ, зазначену в такій податковій накладній, та/або витрати, пов`язані із сплатою штрафних санкцій і пені, нарахованих податковими органами.

АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» на адресу ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ» направлено претензію вих. № 5700/06 від 29.05.2024 щодо відшкодування збитків внаслідок порушення пунктів 6.4.7 та 7.12 Договору.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України (тут і далі за текстом - ПК України в редакції, чинній на час спірних правовідносин), датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації.

Позивач здійснив попередню оплату платіжними дорученнями № 44 від 01.09.2022, № 78 від 30.09.2022, № 56 від 10.10.2022, № 58 від 13.10.2022, № 10452 від 20.10.2022, № 10518 від 25.10.2022, № 10567 від 31.10.2022, № 10700 від 04.11.2022 та № 125 від 09.11.2022 таким чином, датою виникнення податкових зобов`язань є відповідні дати зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку за зазначеними платіжними дорученнями, згідно яких, загальна сума сплаченого ПДВ становить 126 523,07 грн.

Пунктом 201.1 статті 201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних (тут і далі - в редакції на час спірних правовідносин), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246), податкова накладна є електронним документом, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Згідно з пунктом 12 зазначеного Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Станом на сьогоднішній день, Відповідачем не зареєстровані в ЄРПН податкові накладні за податковими зобов`язаннями, що виникли по передоплаті за платіжними дорученнями № 44 від 01.09.2022, № 78 від 30.09.2022, № 56 від 10.10.2022, № 58 від 13.10.2022, № 10452 від 20.10.2022, № 10518 від 25.10.2022, № 10567 від 31.10.2022, № 10700 від 04.11.2022 та № 125 від 09.11.2022 на загальну суму 1 933 900,00 грн., з яких 126 523,07 грн ПДВ.

На підтвердження відсутності реєстрації податкових накладних в ЄРПН за вищезазначеними платіжними дорученнями АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» надано скріншот з електронного кабінету платника податків Позивача за період з 24.05.2022 по 14.11.2025. Відповідно до зазначеного скріншоту, Відповідач здійснив лише часткову реєстрацію податкових накладних в ЄРПН (за всіма укладеними між Сторонами договорами). Водночас, в порушення умов Договору, податкові накладні, що мають бути зареєстровані за вказаними вище платіжними дорученнями, в ЄРПН відсутні.

Відповідно до п. 14.1.181 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділу V цього Кодексу.

За змістом пп."а" п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі ввезення їх на митну територію України) та послуг.

Пунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобовхязаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з ЄРПН, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в ЄРПН, але не пізніше ніж, зокрема, через 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок в установлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в ЄРПН, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними/ розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.

Позивач вважає, що у зв`язку із бездіяльністю Відповідача, а саме внаслідок нездійснення дій щодо складання та реєстрації податкових накладних в ЄРПН, АТ «КТЦ» завдано збитків, оскільки він не зміг скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання шляхом віднесення суми податку на додану вартість у розмірі 126 523,07 грн. до складу податкового кредиту.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18 (п. 6.14) зроблено висновок, що збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Підставою для відшкодування збитків відповідно до п. 1 ст. 611 ЦК України та ст. 224 ГК України (чинний на момент спірних правовідносин) є порушення зобов`язання.

Висновком Об`єднаної палати Касаційного господарського суду Верховного Суду у постанові від 03.08.2018 по справі №917/877/17 передбачено, що для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); шкідливого результату такої поведінки - збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду.

Протиправна поведінка (бездіяльність відповідача) та наявність вини.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Чинне законодавство не передбачає реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН покупцем послуг/товарів. Тому, з огляду на положення ст.201 ПК України, саме на ТОВ "ЛІВАЙН ТОРГ" (як продавця за Договором) покладено обов`язок скласти та зареєструвати в ЄРПН податкові накладні та/або розрахунки коригування до таких податкових накладних.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 02.05.2024 по справі 910/155/23 складено наступний висновок: «факт відсутності реєстрації податкових накладних у ЄРПН є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, порушення ним господарського зобов`язання (Висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 03.12.2018 у справі №908/76/18, від 10.01.2022 у справі №910/3338/21, від 31.01.2023 у справі №904/72/22, від 19.04.2023 у справі №906/824/21 та від 07.06.2023 у справі №916/334/22).

Отже, наявність вини презюмується, тобто не підлягає доведенню Позивачем. Водночас Відповідач для звільнення від відповідальності може доводити відсутність протиправності дій та вини, зокрема, шляхом оскарження рішення податкового органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в адміністративному порядку або в суді (відсутність вини буде підтверджуватися рішенням, ухваленим на користь платника податку, яке набрало законної сили, і фактом реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН на виконання такого рішення).

Отже, відсутність реєстрації податкової накладної в ЄРПН, внаслідок чого один контрагент (АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ») був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання, власне і є протиправною поведінкою іншого контрагента (ТОВ «ЛІВАЙН ТОРГ»).

Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки (пункти 6.15 та 6.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18).

Відповідач не виконав вимоги ст. 201 ПК України, а саме не зареєстрував податкові накладні в ЄРПН. У зв`язку з цим Позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на загальну суму 126 523,07 грн.

Вказаним зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту. Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19.04.2023 у справі №906/824/21, від 10.01.2022 у справі №910/3338/21, від 03.12.2018 у справі №908/76/18.

При цьому, хоча обов`язок Відповідача зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед Позивачем, невиконання такого обов`язку фактично завдало позивачу збитків (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18).

Тому має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю Відповідача щодо невиконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту Позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення.

Аналогічні правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 зі справи № 908/1568/18 та в постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 10.01.2022 у справі № 910/3338/21.

Таким чином, в контексті спірних правовідносин збитки АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» полягають у реальних майнових втратах, пов`язаних із неможливістю включити до податкового кредиту суму податку на додану вартість податковими зобов`язаннями, що виникли після сплати передоплати за Договором за платіжними дорученнями № 44 від 01.09.2022, № 78 від 30.09.2022, № 56 від 10.10.2022, № 58 від 13.10.2022, № 10452 від 20.10.2022, № 10518 від 25.10.2022, № 10567 від 31.10.2022, № 10700 від 04.11.2022 та № 125 від 09.11.2022 на загальну суму 1 933 900,00 грн., з яких 126 523,07 грн ПДВ.

Відсутність реєстрації податкових накладних протягом тривалого часу (понад три роки) створює ситуацію фактичного позбавлення АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» можливості скористатися правом на податковий кредит, що є майновою шкодою (збитками) у розумінні ст. 22 ЦК України.

Таким чином, Позивач не зміг скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання шляхом віднесення суми податку на додану вартість у розмірі 126 523,07 грн до складу податкового кредиту, що призвело до збитків для нього.

При порушенні контрагентом (продавцем) за Договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних належним способом захисту для заявника (покупця) може бути звернення до суду з позовом про відшкодування завданих збитків (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №908/1568/18 та Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17).

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" про стягнення збитків у сумі 126 523,07 гривень.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина друга статі 2 ГПК України).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Щодо надання оцінки доводам кожної зі сторін, суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суди мають також враховувати практику Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у справах "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006), "Трофимчук проти України" (рішення від 28.10.2010), де Суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає на відповідача витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 503, ) про стягнення збитків у сумі 126 523,07 гривень задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІВАЙН ТОРГ» (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, будинок 47, офіс 503, ) на користь Управління Служби безпеки України в Чернігівській області (14013, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Шевченка, буд. 28, ) збитки в розмірі 126 523,07 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядки та строки, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 16.03.2026.

Суддя А.Є. Соловйова