ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 902/1446/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Завальнюка Ігоря Васильовича

на постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 01.12.2025

та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 11.09.2025

у справі № 902/1446/23

за позовом Управління житлово-комунального господарства Козятинської міської ради

до Фізичної особи-підприємця Завальнюка Ігоря Васильовича

про зобов`язання підрядника усунути виявлені недоліки у виконаних роботах на об`єкті капітального ремонту,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа № 902/1446/23 за позовом Управління житлово-комунального господарства Козятинської міської ради до Фізичної особи-підприємця Завальнюка Ігоря Васильовича про зобов`язання усунути виявлені недоліки в період гарантійного терміну у виконаних роботах на об`єкті капітального ремонту відповідно до умов договору підряду № 1 від 06.09.2021 та договору підряду №2 від 16.12.2021 та чинного законодавства України шляхом виконання наступних робіт: виконання повної заміни верхнього шару асфальтобетонного покриття всієї проїжджої частини та місця відновлення існуючого дорожнього покриття зруйнованого під час встановлення бортових каменів; фрезерування існуючого шару (знімання) асфальтобетонного покриття, товщина min 4 см; підгрунтовка бітумною емульсією марки ЕКШ-50 по всій проїжджій частині; влаштування вирівнюючого шару з асфальтобетону (марки АСГ.Др.Щ.А.НП.І.БНД 70/100) товщиною 5 см, із забезпеченням водовідведення по всій проїзджій частині; виконання піднімання колодязів інженерних мереж в рівень з дорожнім покриттям в кількості 6 штук; виконання укріплення бетонною сумішшю 275 бортових каменів; відновлення покриття тротуару в місці перенесення опори ЛЕП (перед перехрестям з вулицею Грушевського).

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 27.09.2024 у справі № 902/1446/23 позов задоволено частково. Зобов`язано Фізичну особу-підприємця Завальнюка Ігоря Васильовича усунути виявлені недоліки в період гарантійного терміну у виконаних роботах на об`єкті капітального ремонту відповідно до умов договору підряду № 1 від 06.09.2021 та договору підряду №2 від 16.12.2021 шляхом виконання наступних робіт: виконання повної заміни верхнього шару асфальтобетонного покриття всієї проїжджої частини та місця відновлення існуючого дорожнього покриття зруйнованого під час встановлення бортових каменів; фрезерування існуючого шару (знімання) асфальтобетонного покриття, товщина min 4 см; підгрунтовка бітумною емульсією марки ЕКШ-50 по всій проїжджій частині; влаштування вирівнюючого шару з асфальтобетону (марки АСГ.Др.Щ.А.НП.І.БНД 70/100) товщиною 5 см, із забезпеченням водовідведення по всій проїзджій частині; виконання піднімання колодязів інженерних мереж; виконання укріплення бетонною сумішшю згідно ПКД бортових каменів.

15.08.2025 до Господарського суду Вінницької області від Фізичної особи-підприємця Завальнюка Ігоря Васильовича надійшла заява № б/н від 12.08.2025 (вх. № 1214/25 від 15.08.2025) про перегляд рішення Господарського суду Вінницької області від 27.09.2024 у справі № 902/1446/23 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 11.09.2025 (суддя Шамшуріна М.В.), залишеною без змін постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 (колегія суддів у складі: Петухов М.Г. - головуючий, Мельник О.В., Олексюк Г.Є.), відмовлено у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Завальнюка Ігоря Васильовича № б/н від 12.08.2025 (вх. № 1214/25 від 15.08.2025) про перегляд рішення Господарського суду Вінницької області від 27.09.2024 у справі № 902/1446/23 за нововиявленими обставинами. Рішення Господарського суду Вінницької області від 27.09.2024 у справі № 902/1446/23 залишено в силі.

Суди обох інстанцій дійшли висновків, що наведені ФОП Завальнюком І.В. доводи та подані на їх підтвердження докази не є нововиявленими обставинами у розумінні положень статті 320 ГПК України, не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні та не спростовують обставин встановлених судом покладених в основу судового рішення.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого та постановою апеляційного господарських судів, відповідач звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким заяву про перегляд рішення Господарського суду Вінницької області від 27.09.2024 у справі № 902/1446/23 за нововиявленими обставинами задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми процесуального права (ст. 7, 86, 236, 320 ГПК України) та застосували норми права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування у подібних правовідносинах. Оскаржувані судові рішення ґрунтуються на припущеннях та недоведених обставинах щодо обізнаності відповідача про стан дорожнього покриття на момент розгляду справи по суті.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.02.2026 відкрито провадження за касаційною скаргою на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України, призначено її до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та надано строк на подання відзиву на касаційну скаргу до 27.02.2026.

Переглянувши в касаційному порядку оскаржені ухвалу місцевого та постанову апеляційного господарських судів, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Судами встановлено, що управління житлово-комунального господарства Козятинської міської ради звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до фізичної особи-підприємця Завальнюка Ігоря Васильовича про зобов`язання підрядника усунути виявлені недоліки у виконаних роботах на об`єкті капітального ремонту відповідно до умов договору підряду № 1 від 06.09.2021 та договору підряду № 2 від 16.12.2021 та чинного законодавства України.

В подальшому, позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог, яку було прийнято судом, з урахуванням якої предметом розгляду у справі № 902/1446/23 були вимоги про зобов`язання підрядника усунути виявлені недоліки в період гарантійного терміну у виконаних роботах на об`єкті капітального ремонту відповідно до умов договору підряду № 1 від 06.09.2021 та договору підряду №2 від 16.12.2021 та чинного законодавства України шляхом виконання наступних робіт:

- виконання повної заміни верхнього шару асфальтобетонного покриття всієї проїжджої частини та місця відновлення існуючого дорожнього покриття зруйнованого під час встановлення бортових каменів;

- фрезерування існуючого шару (знімання) асфальтобетонного покриття, товщина min 4 см;

-підгрунтовка бітумною емульсією марки ЕКШ-50 по всій проїзджій частині;

- влаштування вирівнюючого шару з асфальтобетону (марки АСГ.Др.Щ.А.НП.І.БНД 70/100) товщиною 5 см, із забезпеченням водовідведення по всій проїзджій частині;

- виконання піднімання колодязів інженерних мереж в рівень з дорожнім покриттям в кількості 6 штук;

- виконання укріплення бетонною сумішшю 275 бортових каменів;

- відновлення покриття тротуару в місці перенесення опори ЛЕП (перед перехрестям з вулицею Грушевського).

Матеріали справи не містять відзиву на позовну заяву.

В той же час, представником відповідача 28.03.2024 подано до суду першої інстанції заяву № б/н від 28.03.2024 (вх. 01-34/3359/24), у якій останній просив прийняти викладені у заяві пояснення як письмову позицію відповідача, поновити строк на подання відзиву у справі у формі письмових пояснень, залучити їх до матеріалів справи відмовити у задоволенні позовних вимог (т. 2, а. с. 59-60).

Як вбачається, із протоколу судового засідання, судом у судовому засіданні 28.03.2024 постановлено ухвалу про відмову в поновленні строку на подання відзиву.

Таким чином відзиву відповідачем у встановлений судом строк до суду не надано, будь-яких інших заяв, клопотань не надходило.

Господарський суд Вінницької області рішенням від 27.09.2024 у справі № 902/1446/23 позов задовольнив частково.

15.08.2025 до Господарського суду Вінницької області від фізичної особи-підприємця Завальнюка Ігоря Васильовича надійшла заява № б/н від 12.08.2025 (вх. № 1214/25 від 15.08.2025) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Вінницької області від 27.09.2024 у справі №902/1446/23.

Вказана заява обґрунтована тим, що з метою усунення недоліків у виконаних роботах на об`єкті капітального ремонту дорожнього покриття та тротуару з влаштуванням велодоріжки по вул. Куликівського в м. Козятин Вінницької області та на вимогу виконавця по виконавчому провадженню № 78364516, на виконання рішення Господарського суду Вінницької області відповідач запросив представників позивача на 01.08.2025 на 11:00 год. на об`єкт перед перехрестям з вулицею Грушевського у м. Козятині.

У вказаний час та дату представники позивача не з`явилися, тому відповідачем, разом із іншими фахівцями, було оглянуто об`єкт капітального ремонту дорожнього покриття та тротуару з влаштуванням велодоріжки по вул. Куликівського в м. Козятин Вінницької області та в односторонньому порядку складено акт від 01,08.2025.

Як вказував відповідач, у акті від 01.08.2025 виявлені істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі відповідачу, на час розгляду справи, а саме:

- є відібрання кернів представниками замовника на відремонтованій ділянці дороги, в результаті яких утворилися пошкодження дорожнього покриття, які спричинили руйнування останнього.

- керни відбиралися з порушенням технології та без застосування спеціальної техніки, на проїжджій частині, де йде найбільше навантаження на дорогу;

- керни не були зароблені, що призвело до замокання основи та поступової руйнації дорожнього покриття;

- керни відбиралися без присутності відповідача, про що зазначено в акті обстеження об`єкту капітального будівництва від 30.05.2023, який міститься в матеріалах справи. Акт було складено в односторонньому порядку позивачем, тому відповідач про нього не знав та не міг знати, адже поштове відправлення, на яке посилається позивач, він не отримував.

Протягом всього періоду здійснення робіт замовником вівся візуальних контроль виконаних робіт та перед оплатою останнього акту виконаних робіт представником позивача Вовкодавом І.В. було залучено експертний центр для визначення якості дорожнього покриття з вирізанням та дослідженням кернів і тільки за результатами дослідження акт виконаних робіт від 23.12.2021 був оплачений.

Також після завершення робіт, технагляд із відповідачем проводили всі заміри по роботі, контроль якості виконаних робіт. Після проведення обстеження технаглядом та підписання пакету документів, він підписав акт виконаних робіт. Роботи ним перевірялись особисто і до якості робіт у нього не було претензій.

Про вказані у акті від 01.08.2025 обставини відповідач дізнався тільки 01.08.2025, після огляду об`єкта капітального ремонту дорожнього покриття та тротуару з влаштуванням велодоріжки по вул. Куликівського в м. Козятин Вінницької області.

В процесі виконання робіт провідним інженером технічного нагляду робилась заборона на подальше виконання робіт у зв`язку з несприятливими погодними умовами, про що листом від 30.11.2021 за №02-0160 він інформував позивача.

Однак, позивач дозволив подальше виконання робіт, за умови гарантування ФОП Завальнюком І.В. усунення недоліків в разі їх виявлення.

Зазначене покладення відповідальності на відповідача являється абсолютно незаконним та таким, що протирічить чинному законодавству та умовам договору, адже погодні умови відносяться до форс-мажорних обставин.

Про лист від 30.11.2021 за №02-0160 відповідач довідався із рішення Господарського суду Вінницької області від 27.09.2024 у справі № 902/1446/23, тому не мав можливості надати суду свої пояснення.

Таким чином, відповідач просив переглянути рішення по справі № 902/1446/23 за позовом Управління житлово-комунального господарства Козятинської міської ради до Фізичної особи-підприємця Завальнюка Ігоря Васильовича про зобов`язання підрядника усунути виявлені недоліки у виконаних роботах на об`єкті капітального ремонту. Ухвалити нове рішення у справі №902/1446/23, яким повністю відмовити в позові.

Відповідно до статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

Верховним Судом у низці постанов викладено правову позицію з питання, що є нововиявленою обставиною у розумінні процесуального законодавства у подібних правовідносинах, зокрема:

- нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 127/10129/17 від 22.01.2019);

- нововиявленими обставинами є юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були й не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його в кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, котрі беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №752/4995/17);

- необхідними ознаками нововиявлених обставин є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 802/2196/17-а);

- нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається (постанова Верховного Суду від 29.10.2024 року у справі № 904/366/23).

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною 2 статті 320 ГПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з тим, згідно з положеннями ч. 4 ст. 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Згідно з ч. 5 ст. 320 ГПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Також згідно з практикою Європейського суду з прав людини процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (пункти 27-34 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).

Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, якщо ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. При цьому результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, та встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду про неї дані.

Здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін.

Перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення, для досягнення істини у справі (пункти 7.4-7.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №19/028-10/13).

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі №910/8113/16 висловила правову позицію, відповідно до якої суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Нововиявлені обставини необхідно відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також від обставин, що зазнали змін після ухвалення судом рішення. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення.

Нова обставина, яка з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Не вважається нововиявленою обставиною зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Також не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, які встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Також необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами (аналогічний висновок міститься у пункті 33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2022 у справі № 9901/400/20).

Як встановлено судами, в обґрунтування наявності підстав для перегляду рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами заявник посилався на відібрання замовником керн без участі відповідача, а також не відновлення частин автодороги, де відбиралися керни. Вказував, що про такі обставини він дізнався лише 01.08.2025.

Заявником у пункті 2 акта обстеження дорожнього покриття та тротуару з влаштуванням велодоріжки по вул.Куликівського в м.Козятин Вінницької області від 01.08.2025 зазначено, що недоліки (щодо відібрання кернів) були відомі замовнику на момент їх прийняття, але не зазначені в акті, адже на момент укладення акту виконаних робіт колодязі інженерних мереж були на тому ж рівні, водовідведення також мало місце на той час.

При цьому судом першої інстанції зауважено, що відповідач у справі є підрядником за договором підряду № 1 від 06.09.2021 та договором підряду № 2 від 16.12.2021, а відтак не може бути необізнаним щодо стану виконаних робіт за договорами.

Крім того, доказів на підтвердження, що обставини на які посилається відповідач, як на істотні, не були відомі ФОП Завальнюку І.В. та доказів, що вказані обставини не могли бути відомі заявнику на час розгляду справи до матеріалів заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ФОП Завальнюком І.В. не долучено. Також судам не надано доказів наявності обставин, що перешкоджали встановленню таких обставин на час розгляду справи.

Тобто суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що відповідач будучи проінформованим про розгляд цієї справи, не вчиняв дій щодо узгодження спірних дефектів, подання своїх заперечень. При цьому, порушення технологій відібрання керн чи ремонту (його відсутність) місць їх відбирання могли бути відомі відповідачу при огляді об`єкту. Доказів протилежного заявником не подано.

Крім того, відповідач не скористався правом апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

Під час розгляду цієї справи, Господарський суд Вінницької області в рішенні від 27.09.2025 встановив, що:

"…акт обстеження об`єкта капітального будівництва від 30.05.2023 разом із листом № 319/15 від 30.05.2023 були надіслані підряднику ФОП Завальнюк І.В. 01.06.2023 та отримано останнім 02.06.2023 (т. 1 а.с. 37-39).

У листі № 319/15 від 30.05.2023 позивачем попереджено також відповідача про те, що підрядник зобов`язаний відповідно до пункту 14.4. договору усунути виявлені недоліки протягом двох місяців, але не пізніше 31.07.2023.

Листом № 60/6 від 30.06.2023 відповідач заперечив щодо вказаних у акті недоліків, зазначив, що не вважає лист від 30.05.2023 № 319/5 претензією та що готовий прибути для обстеження об`єкту будівництва при умові залучення фахівців техогляду, клопотав про повідомлення про дату обстеження (т. 1 а.с. 40). ".

Тому, доводи заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, що такий акт було складено в односторонньому порядку позивачем, а відповідач про нього не знав та не міг знати, адже поштове відправлення не отримував, спростовуються викладеним.

Під час ухвалення рішення у справі №902/1446/23 судом було досліджено та надано оцінку доказам, якими позивач обґрунтовував вимогу про зобов`язання підрядника усунути виявлені недоліки в період гарантійного терміну у виконаних роботах на об`єкті капітального ремонту відповідно до умов договору підряду № 1 від 06.09.2021 та договору підряду №2 від 16.12.2021 та чинного законодавства України шляхом виконання визначених позивачем у позові робіт.

При цьому доводи скаржника вказаного не спростовують.

Твердження скаржника про те, що він дізнався про стан дорожнього покриття лише 01.08.2025, спростовані судами, що свідчить про наявність у нього об`єктивної можливості знати про ці факти раніше. При цьому оскільки акт від 01.08.2025 є лише засобом доказування фактів, які могли бути встановлені раніше, він не має ознак нововиявленої обставини.

Скаржник, посилаючись на неправильні висновки судів, фактично висловлює незгоду з оцінкою наявних у справі доказів та його доводів, проте Верховний Суд в силу положень ст. 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, які зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. У цій справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до положень ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст. 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Оскільки в ході касаційного розгляду не було виявлено порушень норм процесуального права в межах підстав касаційного оскарження, то і підстав для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень у касаційному провадженні також немає, у зв`язку з чим касаційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржені судові рішення підлягають залишенню без змін.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін оскаржені судові рішення, судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Завальнюка Ігоря Васильовича залишити без задоволення.

Постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 11.09.2025 у справі № 902/1446/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Случ О.В.