ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 березня 2026 року Справа № 903/1196/25

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Ведмедюка М.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом заступника керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Мар`янівської селищної ради, Волинська область, Луцький район, селище Мар`янівка,

до Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс", Рівненська область, Дубенський район, с. Ярославичі

про стягнення 263442,79 грн.,

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з,

в судовому засіданні взяла участь Костюк Н.В. - прокурор відділу Волинської обласної прокуратури (службове посвідчення №071760 від 01.03.2023),

в с т а н о в и в:

30.12.2025 зареєстровано в Господарському суді Волинської області позовну заяву заступника керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Мар`янівської селищної ради до Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" про стягнення 263442,79 грн., з них: 210783,75 грн. безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою, 40740,52 грн. збитків, завданих інфляцією, 11918,52 грн. процентів річних.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2026 позовну заяву заступника керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Мар`янівської селищної ради розподілено судді Якушевій І.О.

Ухвалою суду від 12.01.2026 було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі; розгляд справи призначено на 11.02.2026; запропоновано сторонам подати суду: відповідачу в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, прокурору, докази чого подати суду; позивачу, прокурору, (на власний розсуд): відповідно до ст. 166 ГПК України подати відповідь на відзив у 5-денний строк з дня отримання відзиву.

10.02.2026 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання, в якому позивач повідомив про те, що не заперечує щодо представництва прокурором інтересів позивача; просить розгляд справи здійснювати без участі представника позивача.

11.02.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи по суті, в якому відповідач повідомив, що відповідачем у справі 903/1186/25 подано заяву про об`єднання справ № 903/1186/25, № 903/1187/25, №903/1196/25, № 903/1199/25, № 903/1184/25 за позовом Луцької окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Мар`янівської селищної ради до Приватного підприємства «Агро-Експрес-Сервіс» про стягнення коштів в одне провадження; просить відкласти розгляд справи по суті № 903/1196/25 за позовом заступника керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Мар`янівської селищної ради до ПП «Агро-Експрес-Сервіс» про стягнення коштів до моменту розгляду заяви про об`єднання справ суддею Шум М.С. у справі 903/1186/25.

В судове засідання 11.02.2026 представники позивача та відповідача не з`явилися, відповідач відзиву на позов не подав.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 12.01.2026 була надіслана позивачу та відповідачу до їх електронних кабінетів.

У судовому засіданні 11.02.2026 прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках та з підстав встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи.

У зв`язку з тим, що у справі №903/1186/25 мала розглядатись заява Приватного підприємства «Агро-Експрес-Сервіс» про об`єднання справ, в тому числі й справи №903/1196/25, було задоволено клопотання відповідача та відкладено на 25.02.2026 розгляд справи по суті до вирішення заяви про об`єднання справ суддею Шум М.С. у справі 903/1186/25.

25.02.2026 відповідач надіслав до суду: відзив на позовну заяву; заяву про поновлення процесуального строку для подання відзиву.

У заяві про поновлення строку для подання відзиву відповідач посилається на те, що до вирішення господарським судом заяви про об`єднання судових проваджень відповідачем не було надано у визначений строк відзиву позовну заяву позивача.

Зважаючи на обставини, на які посилається відповідач, оскільки заяву відповідача про об`єднання справ не було задоволено, з метою повного та об`єктивного з`ясування фактичних обставин справи, дотримання принципу змагальності, рівності сторін, а також з метою ухвалення законного та обгрунтованого рішення у справі відповідачу було поновлено строк для подачі відзиву, прийнято відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 25.02.2026 було оголошено перерву до 05.03.2026.

27.02.2026 через систему «Електронний суд» від заступника керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області надійшла відповідь на відзив, в якій заступника керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області просить доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, відхилити, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Також 27.02.2026 через систему «Електронний суд» від заступника керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області надійшла заява №53/1-213вих-26 від 27.02.2026, в якій заступника керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області просить у задоволенні заяви відповідача про поновлення процесуального строку для подання відзиву на позовну заяву відмовити; відзив на позовну заяву залишити без розгляду.

05.03.2026 в судовому засіданні прокурор заявив усне клопотання про залишення без розгляду заяви заступника керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області №53/1-213вих-26 від 27.02.2026.

За усним клопотанням прокурор суд залишив без розгляду заяву №53/1-213вих-26 від 27.02.2026 заступника керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області.

Представники позивача та відповідача у судове засідання 05.03.2026 не з?явилися, про розгляд справи сторони були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неявка у судове засідання представників позивача та відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки сторони належним чином були повідомлені про судовий розгляд. Свою правову позицію щодо заявлених до нього вимог відповідач виклав у відзиві на позов, а тому на підставі статті 202 Господарського процесуального кодексу України спір було вирішено судом за відсутності представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, суд дійшов висновку про задоволення позову.

У процесі розгляду справи встановлено, що рішенням Мар`янівської селищної ради, Луцького району, Волинської області від 26.08.2025 №55/17/5 «Про надання в оренду земельної ділянки ПП «Агро-Експрес-Сервіс» вирішено надати вказаному приватному підприємству у користування на умовах оренди земельну ділянку площею 1,0677 га, кадастровий номер :01:001:0406 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, включаючи об`єкти оброблення відходів, зокрема, із енергогенеруючим блоком (11.02), яка розташовані на території Мар`янівської селищної ради в межах населеного пункту селище Мар`янівка, вул. Незалежності, Волинська область, Луцький район терміном на 7 років. Пунктом 2 цього рішення затверджено ставку орендної плати - 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в сумі 65 179,63 грн. в рік.

На підставі рішення від 26.08.2025 №55/17/5 між Мар`янівською селищною радою як орендодавцем та ПП «Агро-Експрес-Сервіс» як орендарем 19.09.2025 укладено договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0406 площею 1,0677 га строком на 7 років із встановленням орендної плати в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі, що становить 65 179,63 грн за рік.

Згідно з п. 3 договору на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна, які належать на праві власності орендарю, інших об`єктів інфраструктури немає.

У п. 15 договору зазначено, що земельна ділянка передається для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, включаючи об`єкти оброблення відходів, зокрема, із енергогенеруючим блоком (11.02).

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0406 площею 1,0677 га зареєстровано за ПП «Агро-Експрес-Сервіс» 29.09.2025 на підставі договору оренди землі від 19.09.2025.

Разом з цим, встановлено, що ПП «Агро-Експрес-Сервіс» є власником нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: смт. Мар`янівка, вул. Незалежності, 13, з 11.12.2021.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка від 23.12.2025 №457873648) ПП «Агро-Експрес-Сервіс» на праві власності належить об`єкти нерухомості, які знаходяться у смт. Мар`янівка, Луцького району, по вул. Незалежності, 13, а саме: виробничий будинок - насосна станція промводи на технологічний став (літ. «Ж») площею 105,70 кв.м. - свідоцтво від 11.12.2021 №1026.

Відповідно до протоколу проведення електронного аукціону № UA-PS-2021-10-26- 000031-2 від 05.11.2021 та акта про придбання майна на аукціоні від 12.11.2021 (розміщено у вільному доступі за посиланням https://prozorro.sale/auction/UA-PS-2021-10-26-000031-2/) ПП «Агро-Експрес-Сервіс» придбало основні засоби (нерухоме майно) боржника Дочірнього виробничо-комерційного підприємства «Горохів-Агротехцентр МТС» у вигляді будівель та споруд у кількості 13 найменувань, загальною площею 53349,00 кв.м., які знаходяться за адресою: Волинська обл., Луцький (Горохівський) район, смт. Мар`янівка, вул. Незалежності, 13, у тому числі виробничий будинок - насосна станція промводи на технологічний став (літ. «Ж») площею 105,70 кв м.

Вказане майно розміщене на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0406 площею 1,0677 га з цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості для виробничої діяльності.

Згідно з протоколом електронного аукціону та акту про придбання майна на аукціоні, земельна ділянка перебуває у боржника на праві постійного користування, яке до покупця нерухомого майна не переходить та покупець самостійно вчиняє дії щодо оформлення права користування земельною ділянкою.

На підставі вищевказаного акта про придбання майна на аукціоні, складеного арбітражним керуючим Томашуком М.С. та ПП «Агро-Експрес-Сервіс» 12.11.2021, протоколу проведення електронного аукціону, складеного Товарною біржею «ФІДДА» 05.11.2021, приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області 11.12.2021 видано свідоцтво №1026 про придбання ПП «Агро- Експрес-Сервіс» нерухомого майна на аукціоні при продажі майна у провадженні у справі про банкрутство, згідно з яким підприємству належить право власності на виробничий будинок - насосну станцію промводи на технологічний став (літ. «Ж») площею 105,70 кв м.

11.12.2021 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі свідоцтва №1026 за ПП «Агро-Експрес-Сервіс» зареєстровано право власності на виробничий будинок - насосну станцію промводи на технологічний став (літ. «Ж») площею 105,70 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - 08, номер запису про право власності 45597926.

Земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0406 використовувалася ДВКП «Горохів-Агротехцентр МТС» на підставі державного акту на право постійного користування від 30.12.1998 серії І-ВЛ №001017.

Рішенням Мар`янівської селищної ради від 04.09.2024 №38/18/16 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою дочірнього виробничо- комерційного підприємства «Горохів-Агротехцентр МТС» припинено право постійного користування вказаного підприємства у зв`язку із визнанням його банкрутом (ухвала Господарського суду Вінницької області від 20.01.2022 №902/462/21), у тому числі й на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0406.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.10.2025 №44603515 припинення права постійного користування ДВКП «Горохів-Агротехцентр МТС» земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0406 зареєстровано 21.01.2025.

Згідно цієї ж інформаційної довідки право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0406 площею 1,0677 га зареєстровано 17.07.2018.

Відповідач фактично користується земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0406 комунальної власності з моменту набуття права власності на нерухоме майно, що на ній розташоване, тобто з 11.12.2021.

Відповідно до абз. 1 ч. 13 ст. 120 Земельного кодексу України в редакції, чинній на час набуття відповідачем права власності на об`єкти нерухомості (11.12.2021), у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, єдиний майновий комплекс), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у постійному користуванні, особами, які не можуть набувати земельну ділянку на такому праві, вони набувають таку земельну ділянку із земель державної або комунальної власності у власність або оренду. Набувач права власності на такий об`єкт зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або оренду земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу.

Отже, чинне земельне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 ЦК України, інших положеннях законодавства.

Перехід права на будівлю і споруду є однією із законних підстав виникнення прав на землю в набувача об`єкта нерухомості, та можливість реалізації ним таких прав не може залежати від того, чи додержав попередній землекористувач процедур й порядку припинення землекористування, подавши заяву про відмову від права постійного користування, позаяк юридичними підставами для такого переходу виступають закон, договір, рішення суду, інші обставини, що мають юридичне значення. Відповідна правова позиція сформована Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.12.2018у справі № 910/18560/16.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 23.11.2023 у справі № 916/3030/22, положення ч. 5 ст. 116 та ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 377 ЦК України (щодо переходу права на земельну ділянку, яка перебувала на праві постійного користування, у зв`язку з набуттям іншою особою права власності на нерухоме майно, розташоване на частині цієї земельної ділянки) необхідно застосовувати таким чином: «У разі набуття права власності на нерухомість, яка розташована на частині земельної ділянки, наданій іншій особі на праві постійного користування, право на оформлення землекористування для обслуговування такої нерухомості виникає автоматично в силу принципу єдності долі нерухомості і земельної ділянки та не вимагає отримання згоди постійного землекористувача».

У постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного господарського суду від 20.10.2020 року у справі № 927/57/19 та від 03.11.2022 року у справі № 908/671/18 (908/2269/21) сформульовано правові висновки, згідно з якими особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості, розташованого на ній. Розмір цієї частини земельної ділянки має визначатися на основі державних будівельних норм та санітарних норм і правил. І ніхто інший, окрім власника цього об`єкта, не може претендувати на таку земельну ділянку, оскільки вона зайнята об`єктом нерухомого майна. У наведеному випадку припинення права користування частиною земельної ділянки відбувається автоматично, в силу прямої норми закону (статті 120, пункту "е" частини першої статті 141 ЗК України) і не потребує прийняття судового рішення.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20 положення глави 15, статей 120, 125 ЗК України, статті 1212 ЦК України дають підстави вважати, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, ураховуючи принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, особа яка придбала такий об`єкт стає фактичним користувачем тієї земельної ділянки, на якій такий об`єкт нерухомого майна розташований, а відносини з фактичного користування земельною ділянкою без оформлення прав на цю ділянку (без укладення договору оренди тощо) та недоотримання її власником доходів у виді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.

ПП «Агро-Експрес-Сервіс» використовувало земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0406 площею 1,0677 га, що знаходиться у смт. Мар`янівка по вул. Незалежності, 13, без правовстановлюючих документів та сплати орендної плати з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, що на ній розташовані, тобто з 11.12.2021 до укладення договору оренди земельної ділянки 19.09.2025.

Відповідно до інформації ГУ ДПС у Волинській області від 12.09.2025 № 9087/5/03-20- 04-01-05 згідно з відомостями з ІКС «Податковий блок» та поданих до ГУ ДПС у Волинській області податкових декларацій з плати за землю за 2021-2024 роки та на 2025 рік ПП «Агро-Експрес-Сервіс» земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0406 не декларувало.

Згідно з інформацією ГУ ДПС у Волинській області від 15.10.2025 №10161/5/03-20-04-01-05, наданою на запит окружної прокуратури від 02.10.2025 №53/1-629 вих-25, ДВКП «Горохів Агротехцентр МТС» податкові декларації з плати за землю за 2021-2025 роки до ГУ ДПС у Волинській області не подавало та зазначені у листі прокуратури земельні ділянки, у тому числі земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0406, не декларувало.

Інформацією Мар`янівської селищної ради від 08.10.2025 №1396/05-16/2-25, наданою на запит Луцької окружної прокуратури від 02.10.2025 №53/1-628 вих-25, від 17.12.2025 №1782/05-12/2-25, наданою на запит Луцької окружної прокуратури від 15.12.2025 №53/1-855 вих-25, підтверджується, що майно, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :02:001:0081, на праві власності належить ПП «Агро-Експрес-Сервіс», плата за використання земельної ділянки з 11.12.2025 до дня укладення договору оренди не вносилася.

Отже, у період з 11.12.2021 по 18.09.2025 ПП «Агро-Експрес-Сервіс» використовувало земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0406 площею 1,0677 га без правовстановлюючих документів та сплати орендної плати, внаслідок чого місцевий бюджет недоотримав кошти від використання земельної ділянки комунальної власності.

У відповідності до п. «а» ч. 2 ст. 83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Згідно з відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0406 площею 1,0677 га зареєстровано 17.07.2018.

Таким чином, земельна ділянка, яка знаходиться у селищі Мар`янівка, Луцького району, Волинської області, по вул. Незалежності, з кадастровим номером :01:001:0406 площею 1,0677 га, перебуває у комунальній власності Мар`янівської селищної ради.

Враховуючи приписи ст. ст. 123, 124 Земельного кодексу України, зазначена земельна ділянка може використовуватись лише на умовах договору оренди.

Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" від 06.10.1998 №161-ХIV (з наступними змінами та доповненнями) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

За приписами ст. 14.11.147 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач у період з 11.12.2021 до 18.09.2025 не був власником або постійним користувачем зазначеної земельної ділянки, а тому не був суб`єктом плати за землю у формі земельного податку (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України). Таким чином, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача у вказаний період, є орендна плата.

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст. ст. 14.1.125, 14.1.136, 288.5).

Відповідно до ст. 10 Податкового кодексу України плата за землю входить до складу податку на майно, який належить до місцевих податків, відповідно сплачується до місцевого бюджету.

Як передбачено п.п.14.1.147 п. 14.1. ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

З урахуванням приписів ст. ст. 269, 270 ПК України платниками земельного податку є, зокрема, власники земельних ділянок та землекористувачі, а об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні. Відповідно до вимог ПК України усі доходи від сплати як земельного податку, так і орендної плати, незалежно від того, якою є форма власності на землю (державна чи комунальна), зараховуються до місцевого бюджету.

Таким чином, орендна плата за використання земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0406 площею 1,0677 га повинна зараховуватися до місцевого бюджету Мар`янівської селищної ради.

Відповідно до п. 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" від 17.05.2011 №6 за відсутності рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у власність або в користування юридична особа або фізична особа не має права використовувати земельну ділянку державної або комунальної форми власності.

У справах за вимогами про стягнення плати за користування земельною ділянкою, відповідне право на яку не оформлено у встановленому порядку, тобто відповідно до статті 1212 ЦК України, необхідним є встановлення розміру цієї ділянки.

Тобто, об`єктом може бути земельна ділянка, яка є сформованою як об`єкт цивільних прав.

Як визначено ч. 1 ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно з приписами ч. 1, 3, 4, 9 ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав.

Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру; сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації в Державному земельному кадастрі; земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера; земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельної ділянки) та державної реєстрації права власності на неї.

Відповідно до ст. 193 Земельного кодексу України Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Відомості про земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0406 площею 1,0677 га внесено до Державного земельного кадастру 21.02.2018.

Отже, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі, тобто з 21.02.2018.

Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про оцінку земель» від 11.12.2003 № 1378-VI (з наступними змінами та доповненнями) нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки.

Як передбачено ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кі = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.

Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Частиною 2 ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель селища Мар`янівка затверджена рішенням Мар`янівської селищної ради від 08.07.2015 №64/2 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель смт. Мар`янівка».

Згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 01.10.2025 нормативно-грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0406 площею 1,0677 га у 2025 році становить 2 172 654,19 грн.

Сума безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою, заявлена до стягнення з відповідача, обчислена, виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки за відповідний рік, із застосуванням коефіцієнта індексації та враховуючи площу земельної ділянки.

Відповідно до листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про індексацію нормативної грошової оцінки земель за 2024 рік, що розміщений у вільному доступі на офіційному веб-сайті Держгеокадастру за посиланням https://land.gov.ua/derzhgeokadastr-povidomlyaye-pro-indeksacziyu-normatyvnoyi-groshovoyi-oczinky-zemel-za-2024-rik/, значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель у розрізі років становить: за 2020 рік - 1,0; 2021 рік - 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,1 (для земель несільськогосподарського призначення); 2022 рік - 1,0 (для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) та 1,15 (для земель і земельних ділянок (крім сільськогосподарських угідь), 2023 рік - 1,051 (зазначений коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується для всіх категорій земель і видів земельних угідь), 2024 рік - 1, 12 (для всіх категорій земель та видів земельних угідь).

Отже, з урахуванням коефіцієнту індексації, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0406 становила:

у 2025 році - 2 172 654,19 грн;

у 2024 році - 1 939 869,81 грн (2 172 654,19 грн :1,12);

у 2023 році - 1 845 737, 21 грн (1 939 869,81 грн: 1,051);

у 2022 році - 1 604 988,88 грн (1 845 737, 21 грн :1,15)

у 2021 році - 1 459 080,80 грн (1 604 988,88 грн:1,1).

Прокурором зазначені коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель застосовані при розрахунку безпідставно збережених коштів орендної плати.

Відповідно до п.п. 288.5.1, 288.5.2. п. 288.5 ст. 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку (для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки) та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Як передбачено п. 284.1. ст.284 ПК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

З листа Мар`янівської селищної ради від 08.12.2025 №1396/05-16/2-25 вбачається, що Положення про встановлення ставок орендної плати за використання земель на території селищної ради у період 2021-2025 років не затверджувалося та не діяло. Ставки орендної плати (розмір відсотків від нормативної грошової оцінки землі) при укладенні договорів оренди землі без проведення земельних торгів встановлюються сесією селищної ради з попереднім розглядом відповідних проектів рішень на засіданні постійною комісією з питань сільського господарства, соціального відродження села, регулювання земельних відносин, екології, раціонального використання природних ресурсів відповідно до ст. 288 Податкового кодексу України і частини 2 ст. 134 Земельного кодексу України.

Цим же листом селищна рада повідомила, що ПП «Агро-Експрес-Сервіс» до селищної ради з грудня 2021 року по серпень 2025 року із заявами про укладення договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0406 не зверталося.

Лише 21.08.2025 ПП «Агро-Експрес-Сервіс» звернулося до Мар`янівської селищної ради із заявою №2108-5 про надання в оренду земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0406, на якій розташовані власні об`єкти нерухомості підприємства, із встановленням орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі.

Рішеннями Мар`янівської селищної ради від 26.08.2025 №55/17/5 «Про надання в оренду земельної ділянки ПП «Агро-Експрес-Сервіс» земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0406 передано в оренду підприємству із встановленням орендної плати у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі, що становить 65 179,63 грн на рік.

На підставі ст. 288 Податкового кодексу України, з урахуванням встановлення у договорі оренди землі ставки орендної плати на рівні 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, при розрахунку боргу за користування ПП «Агро-Експрес-Сервіс» земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0406 без укладення договору оренди землі за період з 11.12.2021 по 18.09.2025 взято 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Сума коштів, яку відповідач безпідставно без достатньої правової підстави зберіг у себе за рахунок власника цієї ділянки і які мав би заплатити за користування нею становить 210 783,75 грн. з 11.12.2021 (включно) по 18.09.2025. Розрахунок суми коштів у розмірі 210 783,75 грн. знаходиться у матеріалах справи - а.с.55 - 76.

У відповідності до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

З аналізу змісту статтей 1212-1214 ЦК України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

Відповідач зберіг (заощадив) у себе майно (кошти) у вигляді орендної плати, що мала бути сплачена за володіння і користування земельною ділянкою за адресою: вул. Незалежності, 13, селище Мар`янівка Луцького району, площею 1,0677 га.

Таке збереження (заощадження) розпочалося безвідносно до волі сторін у результаті правомірних дій відповідача з моменту набуття останнім права власності на нерухоме майно за вказаною адресою.

Передача прав володіння і користування земельною ділянкою згідно статті 206 ЗК України, п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача на підставі договору оренди земельної ділянки.

Правові підстави для одержання відповідачем прав володіння і користування земельною ділянкою безоплатно відсутні. Так само відсутні правові підстави для ненарахування, несплати орендної плати за землю.

Відповідач зберіг майно саме за рахунок Мар`янівської селищної ради, оскільки плата за землю - це місцевий податок у складі податку на майно, яка є обов`язковою і запроваджується сільськими, селищними, міськими радами та радами об`єднаних територіальних громад та в повному обсязі зараховується до відповідних місцевих бюджетів (розділ XII Податкового кодексу України). Отже, така плата підлягала зарахуванню до місцевого бюджету Мар`янівської селищної ради.

Згідно зі ст. 206 Земельного кодексу України, п.п.14.1.136 п.14.1. ст.14 ПК України власником майна фактично збереженого відповідачем, а саме: коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою, є територіальна громада в особі позивача - Мар`янівської селищної ради, адже кошти за користування такою ділянкою повинні надходити до місцевого бюджету Мар`янівської селищної ради.

Таким чином, збереження (заощадження) відповідачем коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у відповідача за рахунок їх неодержання позивачем.

Кваліфікація спірних правовідносин як зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави означає необхідність застосування норм ст.ст.1212 - 1214 ЦК України.

Норми ст. ст. 1212-1214 ЦК України регламентують кондикційне зобов`язання, яке виникає з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Такий висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17.

Також Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові зазначила, що фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Отже, ПП «Агро-Експрес-Сервіс», не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшило вартість власного майна, а Мар`янівська селищна рада втратила належне їй майно - кошти від орендної плати за користування таким майном, тобто, має місце факт безпідставного збереження орендної плати відповідачем за рахунок позивача.

Зважаючи на те, що до 19.09.2025, тобто до моменту укладення договору оренди, відповідач користувався вказаною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, відповідно до положень статей 1212-1214 Цивільного кодексу України та правової позиції Верховного Суду, ПП «Агро-Експрес- Сервіс» зобов`язане повернути Мар`янівській селищній раді кошти, які воно зберегло у вигляді несплаченої орендної плати.

Відновлення порушених прав Мар`янівської селищної ради як власника земельної ділянки та власника безпідставно збережених коштів за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач.

З огляду на наведені норми законодавства та встановлені фактичні обставини справи підлягає до задоволення вимога заступника керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Мар`янівської селищної ради до Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" про стягнення 210783,75 грн. безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою.

У позовній заяві прокурор просить також стягнути з відповідача 11918,52 грн. процентів річних за період з 01.02.2022 по 13.12.2025, 40740,52 грн. збитків, завданих інфляцією, за період лютий 2022 року - листопад 2025 року.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Верховний Суд України у постанові від 12 квітня 2017 року по справі №3-1462гс16 зазначив, що платежі, встановлені ст.625 ЦК України, є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення виконання ним грошового зобов`язання, яка має компенсаційний, а не штрафний характер, які наприклад статті законів, які передбачають неустойку. Компенсація полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Також Верховний Суд України відмітив, що ст. 617 ЦК України встановлені загальні підстави звільнення особи від відповідальності за порушення зобов`язання, а ст. 625 ЦК України є спеціальною та такою, що не передбачає жодних підстав для звільнення від відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання.

14 січня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №924/532/19 досліджував питання щодо особливостей нарахування інфляційних втрат і процентів річних, і дійшов висновку про те, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі №910/22034/15 зазначено, що ст.625 ЦК України поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

У постанові Верховного Суду від 05 квітня 2021 року у справі №760/6938/16-ц зазначено, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Отже, ст.625 ЦК України передбачає, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду.

У разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема, щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються проценти річних від простроченої суми відповідно до ч.2 ст.625 ЦК. Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 07 лютого 2024 року у справі №910/3831/22, зобов`язання повернути безпідставно набуте майно виникає в особи безпосередньо з норми статті 1212 ЦК України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Виконати таке зобов`язання особа повинна відразу після того, як безпідставно отримала майно або як підстава такого отримання відпала. Із цього моменту виникає передбачений частиною 2 статті 625 ЦК України обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Отже, передбачений частиною другою статті 625 ЦК України обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми виникає виходячи з наявності самого факту прострочення, який у цій справі має місце з моменту безпідставного збереження відповідачем грошових коштів позивача.

З огляду на викладене, оскільки відповідачем порушено позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі ст.1212 ЦК України, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи ч.2 ст.625 ЦК України.

У зв`язку з цим відповідач, який безпідставно зберіг кошти у розмірі орендної плати, зобов`язаний також сплатити інфляційні втрати та проценти річних.

Інфляційні втрати та проценти річних обчислено прокурором за кожен період виникнення зобов`язання зі сплати коштів у розмірі орендної плати за використання земельної ділянки, починаючи з 01.02.2022, тобто, з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений перший платіж, по 13.12.2025.

Детальний розрахунок процентів річних та збитків, завданих інфляцією, знаходиться у матеріалах справи - а.с.55 -76.

Розрахунок процентів річних та збитків, завданих інфляцією, перевірено судом за допомогою програмного модуля «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій», розміщеного у відкритому доступі за посиланням https://ips.ligazakon.net/calculator/ff.

У зв`язку з тим, що відповідач безпідставно зберіг грошові кошти позивача, підлягають до задоволення вимоги прокурора про стягнення з відповідача на підставі ст. 625 ЦК України 11 918,52 грн. процентів річних та 40 740,52 грн. інфляційних втрат за період лютий 2022 року - листопад 2025 року.

У відзиві на позов відповідач, заперечуючи позовні вимоги, посилався не те, що вини ПП «Агро-Експрес- Сервіс» у ненабутті права користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0406 площею 1,0677 га, немає, оскільки обов`язок за всі дії, які необхідно було вчинити для передачі відповідачу вказаної земельної ділянки в оренду, лежав саме на органі місцевого самоврядування.

Також, відповідач вважає, що розрахунок суми безпідставно збережених коштів мав здійснюватися лише після дати, з якої Мар`янівською селищною радою було прийнято рішення про припинення права постійного користування земельною ділянкою ДВКП «МТС» та зареєстроване таке припинення в Державному реєстрі речових прав. Відповідач вважає, що за відсутності вини ПП «Агро-Експрес-Сервіс» у ненабутті права користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0406 площею 1,0677 га жодне нарахування інфляційних втрат чи процентів річних не може бути застосоване до підприємства.

Із наведеними твердженнями відповідача не можна погодитися.

Земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0406 використовувалася ДВКП «Горохів-Агротехцентр МТС» на підставі державного акту на право постійного користування від 30.12.1998 серії І-ВЛ №001017.

Рішенням Мар`янівської селищної ради від 04.09.2024 №38/18/16 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою дочірнього виробничо-комерційного підприємства «Горохів-Агротехцентр МТС» припинено право постійного користування вказаного підприємства у зв`язку із визнанням його банкрутом (ухвала Господарського суду Вінницької області від 20.01.2022 №902/462/21), у тому числі й на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0406.

Припинення права постійного користування ДВКП «Горохів-Агротехцентр МТС» земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0406 зареєстровано 21.01.2025.

Право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0406 площею 1,0677 га зареєстровано 17.07.2018.

Незважаючи на це, саме ПП «Агро-Експрес-Сервіс» фактично користується земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0406 комунальної власності з моменту набуття ним права власності на нерухоме майно, що на ній розташоване, тобто з 11.12.2021, а, отже, було зобов`язане сплачувати кошти за її використання з дня набуття права власності на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 141 Земельного кодексу України, на яку посилається відповідач у відзиві, однією із підстав припинення права постійного користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Відповідно до абз. 1 ч. 13 ст. 120 Земельного кодексу України, в редакції чинній на час набуття відповідачем права власності на об`єкти нерухомості (11.12.2021), у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, єдиний майновий комплекс), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у постійному користуванні, особами, які не можуть набувати земельну ділянку на такому праві, вони набувають таку земельну ділянку із земель державної або комунальної власності у власність або оренду. Набувач права власності на такий об`єкт зобов`язаний протягом 30 днів з дня державної реєстрації права власності на такий об`єкт звернутися до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому у власність або оренду земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, що належить йому на праві власності, у порядку, передбаченому статтями 118, 123 або 128 цього Кодексу.

З аналізу зазначених норм вбачається, що право постійного користування ДВКП «Горохів-Агротехцентр МТС» на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0406 фактично припинено з часу відчуження нерухомого майна.

Саме на набувача права власності на нерухоме майно - ПП «Агро-Експрес-Сервіс» покладено обов`язок звернутися до органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу йому в оренду земельної ділянки під власним нерухомим майном.

Таким чином, доводи відповідача про те, що на селищній раді лежав обов`язок вжити заходів (вчинити всі необхідні дії) до передання йому в оренду земельної ділянки, є необґрунтованими, оскільки суперечать приписам абз. 1 ч. 13 ст. 120 Земельного кодексу України.

Чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який хоча безпосередньо і не закріплений у загальному вигляді в законі, тим не менш знаходить свій вияв у правилах статті 120 Земельного кодексу України, статті 377 Цивільного кодексу України, інших положеннях законодавства.

Із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташовано. При цьому, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.

Враховуючи наведене, ПП «Агро-Експрес-Сервіс» використовувало земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0406 без правовстановлюючих документів та сплати орендної плати з моменту набуття права власності на об`єкти нерухомого майна, що на ній розташовані (з 11.12.2021), до укладення договору оренди земельної ділянки (19.09.2025).

Таким чином, у позовній заяві правомірно здійснено розрахунок безпідставно збережених коштів саме за період з 11.12.2021 (дня набуття права власності на нерухоме майно) до 18.09.2025 (дня, який передував дню укладення договору оренди).

Обґрунтування наявності порушення інтересів держави та підстав для їх представництва прокурором.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За приписами ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Аналіз положень ст. 53 ГПК України, у взаємозв`язку зі змістом частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0406 площею 1,0677 га є Мар`янівська селищна рада, саме вона наділена правом вимагати плати за належну їй землю.

Згідно з інформацією Мар`янівської селищної ради їй відомо про набуття ПП «Агро-Експрес-Сервіс» об`єктів нерухомого майна, що розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0406 площею 1,0677 га.

Як вбачається з інформації Мар`янівської селищної ради від 08.10.2025 №1396/05-16/2-25, надісланої на запит окружної прокуратури, листів селищної ради від 28.03.2023 №551/05-12/2-23, від 13.06.2025 №871/05-21/2-25, адресованих ПП «Агро-Експрес-Сервіс», власник землі звертався до землекористувача щодо необхідності укласти договір оренди земельної ділянки, а також проводив особисті зустрічі з цього приводу.

Однак, заходів, спрямованих на стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою Мар`янівська селищна рада не вживала. У листі від 08.10.2025 №1396/05-16/2-25 Мар`янівська селищна рада не спростувала твердження прокурора щодо виявлених порушень законодавства, не висловила заперечень проти подання прокуратурою позову в її інтересах.

Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів.

Згідно із Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України.

Частиною 1 ст. 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Статтею 14 Конституції України визначено, що Земля є основним національним багатством, яке перебуває під особливою охороною держави.

У ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» закріплено основні принципи місцевого самоврядування, серед яких, зокрема, поєднання місцевих і державних інтересів.

Кошти від плати за землю - це місцевий податок у складі податку на майно, який в повному обсязі зараховується до відповідних місцевих бюджетів, тобто мали б надходити до бюджету саме Мар`янівської селищної ради, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:0406 площею 1,0677 га розташована в адміністративних межах селища Мар`янівка Луцького району і саме Мар`янівська селищна рада є органом, що повинен здійснювати контроль за такими надходженнями.

На запит Луцької окружної прокуратури від 02.10.2025 №53/1-628 вих-25 щодо вжиття заходів до стягнення з ПП «Агро-Експрес-Сервіс» у судовому порядку коштів за період фактичного використання земельної ділянки, інфляційних втрат та процентів річних Мар`янівська селищна рада повідомила про проведену нею роботу у вигляді листування та особистих зустрічей з представниками зазначеного підприємства, а також зазначила, що не має заперечень щодо представництва окружною прокуратурою інтересів селищної ради у суді.

Правовий режим земельних відносин, порядок і умови набуття та припинення права власності, а також права володіння, користування земельними ділянками, в тому числі на правах оренди чи продажу права оренди за результатами торгів, визначаються законами.

Використання земельної ділянки відповідачем без сплати коштів орендної плати призводить до ненадходження до місцевого бюджету коштів.

Порушення чинного законодавства України, що стосуються коштів місцевого бюджету, підриває матеріальну основу місцевого самоврядування та завдає істотної шкоди інтересам держави всупереч ст. 7 Конституції України, відповідно до якої в Україні визнається та гарантується місцеве самоврядування.

Несплата відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою є порушенням інтересів держави щодо забезпечення фінансової підтримки місцевого самоврядування, своєчасного і в повному обсязі надходження доходів до бюджетів усіх рівнів з метою їх подальшого використання для забезпечення завдань і функцій держави й місцевого самоврядування.

Незважаючи на наведені приписи законодавства, Мар`янівська селищна рада не вживала заходів, спрямованих на стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів орендної плати, чим завдається шкода інтересам держави та територіальної громади.

Про необхідність вжиття заходів до захисту інтересів територіальної громади Мар`янівській селищній раді було відомо, оскільки вона володіла інформацією про відсутність надходжень від використання земельної ділянки.

Факт невжиття заходів до стягнення безпідставно збережених коштів, як плати за користування земельною ділянкою, порушує інтереси територіальної громади, однак позивач не виконує визначені законом повноваження щодо захисту інтересів територіальної громади та упродовж тривалого часу не звертався до суду з відповідним позовом.

Враховуючи згадані вище обставини обізнаності Мар`янівської селищної ради про порушення інтересів територіальної громади, відсутність намірів самостійного звернення з позовом до суду, має місце виключний випадок, коли у в органів прокуратури виникає право вжити заходів з представництва інтересів держави у суді.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.

На виконання вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Луцька окружна прокуратура повідомила позивача про звернення з позовною заявою до суду в його інтересах.

У зв`язку із задоволенням позову на підставі ст.129 ГПК України з відповідача на користь Волинської обласної прокуратури слід стягнути 3161,31 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Керуючись ст.ст.73, 74, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Агро-Експрес-Сервіс» (вул. Шкільна, буд. 50, с. Ярославичі, Дубенський район, Рівненська обл., 35112, ) на користь Мар`янівської селищної ради (вул. Незалежності, 26, селище Мар`янівка, Луцький район, Волинська обл., 45744, ):

- 210783 грн. 75 коп. безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою;

- 11 918 грн. 52 коп. процентів річних;

- 40 740 грн. 52 коп. інфляційних втрат.

3. Стягнути з Приватного підприємства «Агро-Експрес-Сервіс» (вул. Шкільна, буд. 50, с. Ярославичі, Дубенський район, Рівненська обл., 35112, ) на користь Волинської обласної прокуратури (вул. Винниченка, 15 м. Луцьк, 43025, ):

- 3 161 грн. 31 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення виготовлено і підписано 09.03.2026.

Суддя І. О. Якушева