ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2026 р. Cправа № 902/1620/25

Господарський суд Вінницької області у складі судді Шамшуріної Марії Вікторівни, за участю секретаря судового засідання Багулової Є.О.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця", 21037, Вінницька обл., місто Вінниця, вул. Пирогова, будинок 131, ідентифікаційний код юридичної особи 41835359

до Управління житлово-комунального господарства Могилів-Подільської міської ради, 24000, Вінницької обл., місто Могилів-Подільський, площа Шевченка, будинок 6/16, ідентифікаційний код юридичної особи 21724512

про 705 995,44 гривень

за участю:

представника позивача Косунець Д.В., у порядку самопредставництва

представник відповідача не з`явився

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду Вінницької області 28.11.2025 надійшла позовна заява № б/н від 28.11.2025 (вх. № 1734/25 від 28.11.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" до Управління житлово-комунального господарства Могилів-Подільської міської ради про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем укладеного між сторонами договору постачання електричної енергії споживачу № МО-230900 від 20.01.2025 у розмірі 705 995,44 гривень заборгованості за електричну енергію.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.11.2025 справу розподілено судді Шамшуріній М.В.

Ухвалою від 03.12.2025 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 902/1620/25, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 25.12.2025 року о 10:00 год.

У судовому засіданні 25.12.2025 судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/1620/25 на 09:30 год. 13.01.2026, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою від 26.12.2025 повідомлено сторони про відкладення підготовчого засідання у справі № 902/1620/25 на 09:30 год. 13.01.2026 року.

Ухвалою суду від 13.01.2026 судом закрито підготовче провадження у справі № 902/1620/25 та призначено справу № 902/1620/25 до судового розгляду по суті у судовому засіданні 03.02.2026 року о 10:00 год.

Судове засідання 03.02.2026 не відбулось у зв`язку з оголошенням сигналу "Повітряна тривога" на території Вінницької області.

Ухвалою від 03.02.2026 року суд призначив судове засідання з розгляду справи № 902/1620/25 по суті 17.02.2026 року о 15:00 год. та повідомив сторони, що розгляд справи № 902/1620/25 по суті відбудеться 17 лютого 2026 р. о 15:00 год. у приміщенні Господарського суду Вінницької області за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, 29, 4 поверх, зал № 9.

На визначену судом дату у судове засідання з`явився представник позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений ухвалою суду від 03.02.2026, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного листа.

Положеннями пункту 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно пункту 2 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відзиву на позовну заяву, будь-яких заяв, клопотань від відповідача до суду не надійшло.

За приписами частини 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Приймаючи до уваги, що відповідно до вимог статті 242 ГПК України сторони було належним чином повідомлено про судове засідання у справі та на засадах відкритості і гласності судового процесу сторонам створено всі необхідні умови для захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а відповідач у свою чергу не скористався наданим йому правом участі у розгляді справи і його неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позовні вимоги задовольнити.

За наслідками розгляду справи, суд оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення у справі та повідомив час проголошення вступної та резолютивної частин рішення.

На оголошення вступної та резолютивної частин рішення учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим вступна та резолютивна частина рішення долучена до матеріалів справи без її проголошення.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до Управління житлово-комунального господарства Могилів-Подільської міської ради про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за електричну енергію у розмірі 705 995,44 гривень.

На обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" як постачальником та Управлінням житлово-комунального господарства Могилів-Подільської міської ради як споживачем укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № МО-230900, за умовами якого постачальник зобов`язався постачати споживачу у 2025 році електричну енергію, а споживач - прийняти та оплатити електричну енергію на умовах цього договору; кількість електричної енергії - 695 538,00 кВт*год. (п. 2.3. договору).

Позивач зауважив, що згідно п. 5.1. договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору. Водночас, сторони уклали додаткову угоду № 3 від 05.11.2025 р. до договору, якою визначено ціну електричної енергії, кількість електричної енергії (344 830 кВт*год.), загальну вартість всього обсягу поставки (2 451 086,36 гривень з урахуванням ПДВ).

Позивач стверджує, що ТОВ "Енера Вінниця" протягом липня - вересня 2025 року поставлено відповідачу електричну енергію в обсязі, зокрема за липень 2025 року - 47761 кВт*год. на суму 342 655,00 гривень, за серпень 2025 року - 37205 кВт*год. на суму 274 630,49 гривень, за вересень 2025 року - 15216 кВт*год. на суму 88709,55 гривень,, яку Управлінням житлово-комунального господарства Могилів-Подільської міської ради не було оплачено.

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача із цим позовом до суду для захисту своїх порушених прав та інтересів.

Відповідач своїм процесуальним правом надання відзиву на позов не скористався, будь-яких заяв, клопотань або заперечень щодо заявлених вимог не заявляв.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено таке.

20 січня 2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (далі - постачальник, позивач) та Управлінням житлово-комунального господарства Могилів-Подільської міської ради (далі - споживач, відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу № МО-230900 (далі - договір) (т. 1 а.с. 6-16).

Пунктами 1.1., 1.2. договору визначено, що цей договір встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником. Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ). Терміни та визначення, що використовуються у цьому договорі вживаються у значеннях, наведених у чинних нормативно-правових актах у сфері електроенергетики. Далі по тексту цього договору постачальник або споживач іменуються сторона, а разом - сторони.

Відповідно до пункту 2.1. договору постачальник зобов`язується постачати споживачу у 2025 році електричну енергію, код 09310000-5 Електрична енергія за ДК 021:2015 Єдиного закупівельного словника (далі електрична енергія/товар/електроенергія), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити електричну енергію на умовах цього договору.

За умовами пункту 2.3. договору кількість електричної енергії: 695 538,(8) кВг*год.

Згідно з пунктами 3.1., 3.3. -3.5. договору початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена в заяві - приєднанні, яка є додатком 1 до цього договору. Постачальник за цим договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього договору. Період постачання електричної енергії за цим Договором з "20" січня 2025 року до 31 грудня 2025 року включно. Місце поставки електричної енергії споживачу - перелік ЕІС-кодів точок комерційного обліку споживача, наведений у додатку 1 до договору.

Відповідно до пункту 4.4. договору, постачання електричної енергії споживачу здійснюється постачальником виключно після надання споживачем інформації за формою, встановленою у додатку №1 до договору.

За умовами пункту 5.1. договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Загальна вартість всього обсягу поставки складає 5 049 605,88 гривень з ПДВ, з урахуванням ПДВ 841 600,98 гривень.

За змістом пунктів 5.2., 5.3. договору спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника (додаток 2 до договору). Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії. Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.

Пунктом 5.4. визначено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.

Згідно з пунктом 5.5. договору розрахунки споживача за активну електричну енергію за цим договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок) постачальника.

Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього договору. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни.

У випадку, якщо день оплати, встановлений у додатку 2 до цього договору припадає на небанківський день - споживач здійснює відповідну оплату наступного банківського дня, що слідує за обумовленим у додатку 2 до цього договору дню оплати.

Відповідно до пункту 5.6. договору оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання споживачем рахунку та акту приймання -передачі електричної енергії, або протягом 10 (десяти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку та акту приймання-передачі електричної енергії, оформленого споживачем.

Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Згідно з пунктом 5.8. договору споживач здійснює плату за послугу з розподілу електричної енергії безпосередньо оператору системи розподілу. Постачальник зобов`язаний при виставленні рахунку за електричну енергію споживачу окремо вказувати плату за послугу з розподілу (передачу) електричної енергії.

Цей договір набирає чинності із дати його підписання і діє до 31.12.2025 року, а в частині взятих на себе зобов`язань сторонами до повного його виконання (пункт 13.1. договору).

За умовами пункту 13.3. договору сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

Відповідно до пункту 13.17. договору додатками до цього договору є: заява-приєднання до договору постачання електричної енергії споживачу та реєстр точок комерційного обліку електричної енергії споживача, що є додатком №1 до заяви-приєднання (додаток 1): комерційна пропозиція (додаток 2).

Пунктом 14.1. договору сторони визначили, що умови договору можуть змінюватися за взаємною згодою сторін відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з дотриманням вимог, визначених Постановою КМУ від 12.10.2022 року №1178 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" (далі - Особливості).

Відповідно до пункту 14.2. договору сторона, яка ініціює зміну умов договору, надсилає іншій стороні пропозицію про зміну умов договору з обгрунтуванням підстав для внесення відповідних змін, до якої додаються: проект додаткової угоди про зміну умов договору (пункт 14.2.1. договору); документальне підтвердження підстав для зміни умов у випадках, передбачених цим договором (пункт 14.2.2. договору).

За змістом пункту 14.4. зміну умов договору сторони оформляють шляхом підписання додаткової угоди, яка набуває чинності з моменту її підписання сторонами (якщо сторони не погодять інший термін (строк) набрання чинності додатковою угодою) та є невід`ємною частиною договору.

20 січня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" та Управлінням житлово-комунального господарства Могилів-Подільської міської ради підписано заяву-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу №МО-230900 від 20.01.2025 та перелік ЕІС-код точок комерційного обліку споживача за якими здійснюється постачання електричної енергії споживача, за змістом яких погоджено види об`єктів постачання, їх адреси, ЕІС-код точок комерційного обліку за об`єктами споживача (додаток №1, додаток № 1 заяви-приєднання) (т.1 а.с. 11 зворот, 13, 19, 20).

Також, між сторонами до укладеного договору підписано персональну комерційну пропозицію (додаток №2 до договору), за умовами якої сторонами погоджено зокрема фактичну ціну за 1 кВт*год електричної енергії на момент укладення договору у розмірі 7,26 грн. з ПДВ (т.1 а.с. 13 зворот - 14 зворот).

Як убачається із матеріалів справи, між сторонами підписано низку додаткових угод до договору про постачання електричної енергії споживачу № МО-230900 від 20.01.2025, зокрема додаткова угода № 1 від лютого 2025, додаткова угода № 2 від 18.04.2024, додаткова угода № 3 від 05.11.2025 (т. 1 а.с. 15-18).

За змістом підписаної між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" та Управлінням житлово-комунального господарства Могилів-Подільської міської ради додаткової угоди № 3 від 05.11.2025 сторонами погоджено у зв`язку із змінами які передбачені договором, а саме згідно п.п. 10, п.6.1. розділу "Права та обов`язки споживача", зменшити суму договору на 2 598 519,52 гривень та викласти у новій редакції наступні пункти: п.2.3. Розділ 2 "Предмет договору": "Кількість електричної енергії: 344 830 кВт*год."; абзац 2 п.5.1. Розділ 5 "Ціна, порядок обліку та оплати електричної енергії"'. "Загальна вартість всього обсягу поставки складає 2 451 086,36 гривень з ПДВ, з урахуванням ПДВ 408 514,39 гривень.

Також згідно з пунктом 1 додаткової угоди № 3 від 05.11.2025 сторони погодили пункт 3.1. додатку 2 "Персональна комерційна пропозиція" до договору викласти зокрема у такій редакції: "Специфікація товару відповідає наступним параметрам": назва товару - електрична енергія;

- за період - 01.07.2025р.-31.07.2025р., кількість - 47761 кВт*год, ціна за одиницю - 5,97864 грн. без ПДВ, 7,174368 грн. з ПДВ, всього - 342655,00 грн. з ПДВ;

- за період - 01.08.2025р.-31.08.2025р., кількість - 37205 кВт*год, ціна за одиницю - 6,15129 грн. без ПДВ, 7,381548 грн. з ПДВ, всього - 274630,49 грн. з ПДВ;

- за період - 01.09.2025р.-12.09.2025р., кількість - 15216 кВт*год, ціна за одиницю - 5,25309 грн. без ПДВ, 6,303708 грн. з ПДВ, всього - 88709,95 грн. з ПДВ.

Договір, додатки до договору, додаткові угоди підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками ТОВ "Енера Вінниця" та Управління ЖКГ міської ради.

Обставина чинності договору, дійсності укладеної додаткової угоди № 3 сторонами не спростована.

Згідно з наявними у матеріалах справи актами прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії за період з липня 2025 по вересень 2025 року позивачем передано відповідачу:

- за актом № 2-1 за липень 2025 року 47761 кВт*год електричної енергії, за ставкою тарифу 5,97864 грн./кВт*год, загальною вартістю з ПДВ 342655,00 гривень;

- за актом № 2-1 за серпень 2025 року 37205 кВт*год електричної енергії, за ставкою тарифу 6,15129 грн./кВт*год, загальною вартістю з ПДВ 274630,49 гривень;

- за актом № 2-1 за вересень 2025 року 15216 кВт*год електричної енергії, за ставкою тарифу 4,85837 грн./кВт*год, загальною вартістю з ПДВ 88709,95 гривень (т. 1 а.с. 21-22).

Обставина щодо обізнаності відповідача щодо кількості поставленої електричної енергії, її ціни та загальної вартості підтверджується підписанням відповідачем умов додаткової угоди № 3 до договору, у якій, зокрема, сторонами погоджено та зафіксовано кількість поставленої електричної енергії, її ціну та загальну вартість електричної енергії за період з липня 2025 по вересень 2025 року.

За твердженням позивача, вартість спожитої відповідачем електричної енергії за період з липня 2025 по вересень 2025 у розмірі 705 995,44 гривень відповідачем не оплачено.

Доказів погашення заборгованості у розмірі 705 995,44 гривень матеріали справи не містять.

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача із цим позовом до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про таке.

Предметом спору у цій справі є матеріально-правова вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за електричну енергію у розмірі 705 995,44 гривень.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, що склалися між сторонами суд враховує, що згідно положень статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно статті 11 ЦК України договір є однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань).

Приписами статті 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Положеннями статті 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Проаналізувавши умови укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою укладений між cторонами договір є договором поставки електричної енергії (енергопостачання).

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Вимоги та правила, які регулюють взаємовідносини операторів систем розподілу, оператора системи передачі, користувачів системи розподілу та замовників послуг з приєднання щодо оперативного та технологічного управління системою розподілу, її розвитку та експлуатації, забезпечення доступу та приєднання електроустановок визначені, а взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, врегульовані, зокрема Законом України "Про ринок електричної енергії", Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018, № 310 (далі - Кодекс систем розподілу), а також Правилами роздрібного ринку електричної енергії.

Стаття 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлює договірні засади проведення учасниками ринку електричної енергії своєї діяльності на ринку електричної енергії.

Пунктом 26 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що електрична енергія - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу.

Згідно з пунктом 68 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії - продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії.

Пунктом 3.1.9 глави 3.1 розділу ІІІ Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Постанова) "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" (далі - Правила) передбачено, що споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1.2.15 глави 1.2 розділу I Правил для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Судом установлено, що позивачем на виконання умов договору про постачання електричної енергії споживачу № МО-230900 від 20.01.2025 за період з липня 2025 по вересень 2025 як постачальником поставлено споживачу електричну енергію у кількості 100 182 кВт*год. на загальну суму 705 995,44 гривень.

Здійснення господарської операції з поставки позивачем на користь відповідача та відповідно прийняття відповідачем електричної енергії за період з липня 2025 по вересень 2025, фактичний обсяг та вартість поставленої відповідачу електричної енергії за період з липня 2025 по вересень 2025 підтверджується актами прийняття-передавання товарної продукції за період з липня 2025 по вересень 2025, а також умовами укладеної між сторонами додаткової угоди №3 від 05.11.2025 (т. 1 а.с. 18, 21, 22).

Зауважень та заперечень відповідача щодо обсягу отриманої електричної енергії матеріали справи не містять.

При цьому судом враховано, що акти прийняття-передавання товарної продукції, акти корегування за період з липня 2025 по вересень 2025 направлялися відповідачу, про що свідчать лист № 61-61.1-21, опис вкладення та відповідні накладна та фіскальні чеки (т. 1 а.с. 23, 24).

Обсяг та вартість отриманої електричної енергії за період з липня 2025 по вересень 2025 підтверджено сторонами згідно умов укладеної додаткової угоди № 3 від 05.11.2025 року.

Таким чином, обсяг та вартість фактично спожитої електричної енергії за вказаний період підтверджується доказами, які містяться у матеріалах справи та не спростовано відповідачем.

Доказів погашення заборгованості у розмірі 705 995,44 гривень матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як убачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином, у той же час відповідач свої зустрічні зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати за спожиту за період з липня 2025 по вересень 2025 електричну енергію у сумі 705 995,44 гривень належним чином не виконав, внаслідок чого було допущено прострочення у виконанні грошового зобов`язання.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що зобов`язання відповідача за договором в частині оплати поставленої та спожитої електричної енергії в сумі 705 995,44 гривень є невиконаними та на день розгляду справи доказів здійснення повного розрахунку за поставлену позивачем та спожиту відповідачем у липні 2025 - вересні 2025 року електричну енергію у сумі 705 995,44 гривень матеріали справи не містять.

Положеннями статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі.

Враховуючи, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором щодо сплати заборгованості за спожиту електричну енергію у сумі 705 995,44 гривень, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови договору про постачання електричної енергії споживачу в частині повної та своєчасної оплати спожитої електроенергії, а тому позивач обґрунтовано звернувся з позовом про стягнення несплаченої суми основного боргу.

Здійснивши перевірку заявленої позивачем до стягнення суми основного боргу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 705 995,44 гривень є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частин 3-4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно вимог частини 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до вимог статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Згідно статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини 1-2 статті 86 ГПК України).

Дослідивши фактичні обставини справи, що входять до предмету доказування у цій справі та стосуються кваліфікації спірних відносин, суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовано позовних вимог, а судом не виявлено на підставі наявних доказів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення 705 995,44 гривень заборгованості за поставлену електричну енергію є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат судом враховано таке.

Згідно вимог статті 123 ГПК України судові витрати складаються зокрема з судового збору.

Згідно частини 2 статті 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При зверненні до суду позивачем згідно платіжної інструкції № 23711 від 26.11.2025 сплачено судовий збір у розмірі 8 471,94 гривень.

В силу приписів пункту 2 частини 1 статті 129 України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 8 471,94 гривень покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Управління житлово-комунального господарства Могилів-Подільської міської ради (24000, Вінницька обл., місто Могилів-Подільський, площа Шевченка, будинок 6/16, ідентифікаційний код юридичної особи 21724512) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Вінниця" (21037, Вінницька обл., місто Вінниця, вул. Пирогова, будинок 131, ідентифікаційний код юридичної особи 41835359) 705 995,44 гривень заборгованості за електричну енергію та 8 471,94 судових витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

4. Згідно з приписами статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Відповідно до положень частини 1 статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник рішення надіслати сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.

Повне рішення складено 27 лютого 2026 р.

Суддя Шамшуріна М.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2,3 - позивачу, відповідачу до електронних кабінетів у системі ЄСІТС.