РІШЕННЯ

Іменем України

10 березня 2026 року м. Чернігівсправа № 927/1229/25

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В.,

за участю секретаря судового засідання Соколенко Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу, розгляд якої здійснено у порядку загального позовного провадження

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕКРО»

04071, м. Київ, вул. Спаська, буд. 5, офіс № 60

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИНИЦЯ АГРО»

16560, Чернігівська область, Ніжинський район, с. Тиниця, вул. Травнева, буд. 69

про стягнення 431 938,65 грн заборгованості

представники учасників справи:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

Дії суду щодо розгляду справи. Позиції сторін.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕКРО» подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИНИЦЯ АГРО» про стягнення заборгованості в розмірі 431 938,65 грн, з яких: 359 667,00 грн основного боргу, 57 812,35 грн пені, 5 622,65 грн 3% річних, 8 836,65 грн інфляційних збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договору поставки № 273 від 15 квітня 2024 року.

Ухвалою суду від 29.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27.01.2026, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце підготовчого засідання шляхом доставки ухвали суду від 29.12.2025 до їх електронних кабінетів в системі Електронний суд, що підтверджено довідками про доставку електронного листа.

09.01.2026, у встановлений судом строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що позивачем при поданні даного позову до суду не враховано факт сплати ТОВ «Тиниця Агро» грошових коштів у розмірі 20 000,00 грн в рахунок погашення заборгованості згідно з платіжною інструкцією №10706 від 22.12.2025, у зв`язку з чим просить суд відмовити позивачу в частині стягнення основного боргу в сумі 20 000,00 грн та судового збору в сумі 3000,00 грн.

27.01.2026, 12.02.2026 та 23.02.2026 від позивача надійшли клопотання про розгляд справи без участі його представника. Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Суд клопотання задовольнив.

27.01.2026 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження по справі та призначення справи до судового розгляду по суті на 12.02.2026.

12.02.2026 та 24.02.2026 суд постановив протокольні ухвали про відкладення розгляду справи на 24.02.2026 та 10.03.2026.

10.03.2026 розглянув справу по суті та підписав скорочене рішення (вступну та резолютивну частини).

Обставини справи встановлені судом.

15 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕКРО» (Постачальник) і Товариством з обмеженою відповідальністю «ТИНИЦЯ АГРО» (Покупець) укладено Договір поставки № 273 (далі Договір), відповідно до умов якого Постачальник приймає на себе зобов`язання з поставки Покупцеві комбікормів; преміксів; консервантів; дезінфектантів; вітамінно-мінеральних сумішей; білково-вітамінно-мінеральних добавок; пробіотичних добавок та інших добавок та препаратів, що використовуються у тваринництві та птахівництві, (далі Товар), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар у порядку та на умовах, передбачених Договором.

Пунктом 1.2. Договору встановлено, що у зв`язку з тим, що неможливо наперед визначити кількість, асортимент Товару, сторони домовилися про те, що вказані обов`язкові умови цього Договору визначатимуться за узгодженням сторін безпосередньо перед замовленням Товару, що є в наявності у Постачальника, та відображатимуться в рахунку-фактурі та/або в Специфікації.

Сторони погодили, що поставка Товару здійснюється протягом 7 (семи) робочих днів з моменту отримання заявки, складеної в письмовій або усній формі, яку подає Покупець. У заявці зазначаються найменування, асортимент, кількість Товару. Заявка вважається прийнятою, якщо Постачальник виставить рахунок-фактуру (п. 3.1., п. 3.2. Договору).

Відповідно до п. 3.3. Договору, Товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем з моменту підписання сторонами накладних про відпуск Товару (на підставі довіреності Покупця).

Пунктом 3.10. уточнено: вважається, що будь-яка особа, яка поставила свій підпис в супроводжувальній первинній обліково-видатковій документації (видаткова накладна тощо), вважається уповноваженою на це Покупцем, якщо такий підпис буде скріплено відбитком будь-якої печатки чи штампу Покупця, Товар прийнято у відповідній кількості та належній якості, Покупцем отримано усю супровідну документацію до Товару відповідно до вимог чинного законодавства України.

За умовами поставки Товару: Товар постачається за місцезнаходженням Покупця та за рахунок Покупця (п. 3.6. Договору).

Розділом 4 Договору визначено ціну, загальну суму договору та порядок розрахунків.

Згідно з п. 4.1. Договору, розрахунки за Товар здійснюються: на умовах 100% передоплати та/або протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки.

Відповідно до п. 4.2. Договору, ціна на поставлений Товар встановлюється Постачальником.

Форма розрахунків безготівкова, відповідно до чинного законодавства (п. 4.4. Договору).

У пункті 4.5. Договору сторони узгодили, що кошти, які надходять від Покупця як оплата за отриманий Товар, зараховуються в рахунок погашення заборгованості Покупця послідовно, починаючи з першої по даті видачі неоплаченої видаткової накладної, незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу.

Відповідно до п. 4.9. Договору, загальна сума кожної поставки зазначається у відповідній видатковій накладній. Загальна сума цього Договору є величиною змінною і складається з суми всіх видаткових накладних, оформлених до цього Договору протягом терміну його дії. Загальна сума Договору не обмежується.

Пунктом 5.3. Договору встановлено, що за несвоєчасну оплату за поставлений Товар Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент виникнення заборгованості за кожен день затримки платежу. Нарахування пені та штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань згідно даного Договору здійснюється включно до моменту виконання такого зобов`язання винною стороною і в такому випадку застосовується загальна позовна давність.

Покупець вважається таким, що виконав умови даного Договору в частині розрахунків за Товар з моменту надходження від нього на розрахунковий рахунок Постачальника 100% коштів за партію Товару (п. 5.6. Договору).

Відповідно до п. 9.5. Договору, сторони узгодили, що протягом 14 календарних днів з моменту поставки, на підтвердження отримання Товару, Покупець зобов`язаний надати Постачальнику належним чином оформлені довіреності та підписані уповноваженою особою видаткові накладні.

Сторони домовилися про можливість використання електронного документообігу шляхом обміну електронними документами у розумінні Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». До електронних документів, що застосовуються для підтвердження виконання даного договору відносяться: договір, додаткові угоди до нього, додатки, рахунки, первинні бухгалтерські документи, акти звірки розрахунків, листи, заявки, специфікації та інші документи, що можуть складатися в електронній формі. Сторони домовилися, що електронні документи, які відправлені засобами електронного документообігу та підписані з використанням кваліфікованого електронного підпису, мають повну юридичну силу, породжують права та обов`язки для Сторін, можуть бути представлені до суду в якості належних доказів та визнаються рівнозначними документам, що складаються на паперовому носії (п. 9.13. Договору).

Згідно з п.10.1, 10.2, 10.3 Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2024. При відсутності письмової заяви будь-якої із сторін про припинення зобов`язань за Договором (з повідомленням іншої сторони за 30 календарних днів до закінчення строку дії Договору, вказаному в п.10.2), Договір автоматично продовжується до 31.12.2025.

Позивач на виконання умов Договору поставив відповідачу обумовлений Договором товар на загальну суму 914 031,00 грн, про що свідчать підписані сторонами без будь-яких зауважень видаткові накладні:

- №968 від 30.04.2024 на суму 18 156,00 грн;

- №1229 від 29.05.2025 на суму 6 060,00 грн;

- №714 від 26.03.2025 на суму 21 492,00 грн;

- №798 від 03.04.2025 на суму 6 030,00 грн;

- №875 від 16.04.2025 на суму 7 620,00 грн;

- №876 від 16.04.2025 на суму 7 620,00 грн;

- №956 від 28.04.2025 на суму 57 312,00 грн;

- №1060 від 07.05.2025 на суму 7 164,00 грн;

- №1083 від 12.05.2025 на суму 17 910,00 грн;

- №1096 від 13.05.2025 на суму 17 910,00 грн;

- №1155 від 20.05.2025 на суму 35 820,00 грн;

- №1272 від 29.05.2025 на суму 17 910,00 грн;

- №1296 від 02.06.2025 на суму 17 910,00 грн;

- №1335 від 05.06.2025 на суму 28 656,00 грн;

- №1435 від 18.06.2025 на суму 46 566,00 грн;

- №1468 від 24.06.2025 на суму 21 492,00 грн;

- №1557 від 02.07.2025 на суму 42 984,00 грн;

- №1639 від 09.07.2025 на суму 42 984,00 грн;

- №1678 від 15.07.2025 на суму 25 074,00 грн;

- №1750 від 22.07.2025 на суму 35 820,00 грн;

- №1790 від 25.07.2025 на суму 71 640,00 грн;

- №1896 від 05.08.2025 на суму 50 148,00 грн;

- №1976 від 13.08.2025 на суму 42 984,00 грн;

- №2044 від 19.08.2025 на суму 42 984,00 грн;

- №2105 від 28.08.2025 на суму 42 984,00 грн;

- №2175 від 03.09.2025 на суму 35 820,00 грн;

- №2240 від 10.09.2025 на суму 28 656,00 грн;

- №2310 від 17.09.2025 на суму 54 285,00 грн;

- №2352 від 23.09.2025 на суму 7 755,00 грн;

- №2421 від 02.10.2025 на суму 54 285,00 грн.

На оплату поставленого товару позивачем виставлено відповідачу рахунки.

Відповідач свого обов`язку щодо своєчасної та повної оплати за поставлений Товар не виконав в повному обсязі, а лише частково здійснив платежі на загальну суму 434 364,00 грн, про що свідчать платіжні інструкції №6781 від 22.08.2024, №6782 від 22.08.2024, №8656 від 26.03.2025, №9013 від 02.05.2025, №9211 від 23.05.2025, №9274 від 03.06.2025, №9367 від 13.06.2025, №9430 від 19.06.2025, №9590 від 08.07.2025, №9653 від 15.07.2025, №9803 від 01.08.2025, №9832 від 08.08.2025, №9872 від 15.08.2025, №9956 від 29.08.2025, №10028 від 12.09.2025, №10057 від 17.09.2025, №100537 від 25.09.2025, №10425 від 05.11.2025.

Відповідач звернувся до позивача з листом, в якому запропонував наступний графік погашення заборгованості: 06.11.2025 09.11.2025 20 000,00 грн; 10.11.2025 16.11.2025 50 000,00 грн; 17.11.2025 23.11.2025 50000,00 грн; 24.11.2025 30.11.2025 50 000,00 грн; 01.12.2025 07.12.2025 62 000,00 грн; 08.12.2025 14.12.2025 62 000,00 грн; 15.12.2025 21.12.2025 62 000,00 грн; 22.12.2025 28.12.2025 62 000,00 грн; 29.12.2025 04.01.2026 61 667,00 грн.

Позивач зазначає, що згідно з вказаним графіком відповідачем було сплачено наступні платежі: 07.11.2025 20 000,00 грн (платіжна інструкція №10465), 14.11.2025 50 000,00 грн (платіжна інструкція №10502), 01.12.2025 (із затримкою по визначеному графіку) 50 000,00 грн (платіжна інструкція №10586). Після 01.12.2025 виплата заборгованості відповідачем не проводилася.

Таким чином, станом на день подання даного позову заборгованість ТОВ «ТИНИЦЯ АГРО» перед ТОВ «ТЕКРО» становить 359 667,00,00 грн (914 031,00 грн 554 364,00 грн).

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача 359 667,00 грн основного боргу, 57 812,35 грн пені, 5622,65 грн 3% річних, 8836,65 грн інфляційних збитків.

Оцінка суду. Висновки суду.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п.1 ч.2 ст.11 ЦК України договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного Договору поставки № 273 від 15.04.2024. Даний договір виходячи з його умов, є договором поставки.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач на виконання умов Договору поставив відповідачу обумовлений Договором товар на загальну суму 914 031,00 грн, що підтверджується видатковими накладними №968 від 30.04.2024; №1229 від 29.05.2025; №714 від 26.03.2025; №798 від 03.04.2025; №875 від 16.04.2025; №876 від 16.04.2025; №956 від 28.04.2025; №1060 від 07.05.2025; №1083 від 12.05.2025; №1096 від 13.05.2025; №1155 від 20.05.2025; №1272 від 29.05.2025; №1296 від 02.06.2025; №1335 від 05.06.2025; №1435 від 18.06.2025; №1468 від 24.06.2025; №1557 від 02.07.2025; №1639 від 09.07.2025; №1678 від 15.07.2025; №1750 від 22.07.2025; №1790 від 25.07.2025; №1896 від 05.08.2025; №1976 від 13.08.2025; №2044 від 19.08.2025; №2105 від 28.08.2025; №2175 від 03.09.2025; №2240 від 10.09.2025; №2310 від 17.09.2025; №2352 від 23.09.2025; №2421 від 02.10.2025.

Позивач зазначає, що відповідач оплату за поставлений товар здійснив лише на суму 554 364,00 грн: 22.08.2024 24 210,00 грн (6 060,00 грн+18 156,00 грн), 26.03.2025 21 492,00 грн, 02.05.2025 20 000,00 грн, 23.05.2025 10 000,00 грн, 03.06.2025 26 000,00 грн, 13.06.2025 20 000,00 грн, 19.06.2025 27 656,00 грн, 08.07.2025 20 000,00 грн, 15.07.2025 17 000,00 грн, 01.08.2025 35 000,00 грн, 08.08.2025 20 000,00 грн, 15.08.2025 25 000,00 грн, 29.08.2025 25 000,00 грн, 12.09.2025 40 000,00 грн, 17.09.2025 50 000,00 грн, 25.09.2025 23 000,00 грн, 05.11.2025 30 000,00 грн, 07.11.2025 20 000,00 грн, 14.11.2025 50 000,00 грн, 01.12.2025 50 000,00 грн, що підтверджено платіжними інструкціями, копії яких додано до матеріалів справи.

Відповідачем до відзиву на позовну заяву додано платіжну інструкцію №10706 від 22.12.2025 про сплату 20 000,00 грн з призначенням платежу: оплата за товар (кормову добавку) згідно договору №273 від 15.04.2024.

Таким чином, предмет спору в частині стягнення з відповідача 20 000,00 грн основного боргу за Договором поставки №273 від 15.04.2024 між сторонами відсутній.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення щодо якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення (така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-04).

За змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 13/51-04, закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 231 ГПК України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе також у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі (відкриття провадження в справі), то зазначена обставина зумовлює відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 29.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №927/1229/25. Враховуючи, що 22.12.2025 відповідачем сплачено 20 000,00 грн, предмет спору у цій частині був відсутній до відкриття провадження в справі, а саме до 29.12.2025. Відтак зазначена обставина зумовлює відмову в позові в частині стягнення з відповідача 20 000,00 грн основного боргу.

Доказів належного виконання відповідачем зобов`язань в частині оплати поставленого позивачем товару на загальну суму 339 667,00 грн відповідачем до суду не подано.

Таким чином, станом на день прийняття рішення судом заборгованість відповідача становить 339 667,00 грн основного боргу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 339 667,00 грн вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача пені, інфляційних втрат та річних.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.

Пунктом 5.3. Договору сторони погодили, що за несвоєчасну оплату за поставлений Товар Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент виникнення заборгованості за кожен день затримки платежу. Нарахування пені та штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань згідно даного Договору здійснюється включно до моменту виконання такого зобов`язання винною стороною і в такому випадку застосовується загальна позовна давність.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Виходячи з положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та річних, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування (утримання) ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання.

З посиланням на п. 5.3 Договору та приписи ст. 625 ЦК України позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення з відповідача 57 812,35 грн пені за загальний період з 15.05.2024 по 19.12.2024, 8836,65 грн інфляційних втрат за загальний період з травня 2024 року по грудень 2025 року та 5622,65 грн 3% річних за загальний період з 15.05.2024 по 19.12.2025.

Розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат проводився по кожній видатковій накладній окремо, оскільки, сторони узгодили, що кошти, які надходять від Покупця як оплата за отриманий Товар, зараховуються в рахунок погашення заборгованості Покупця послідовно, починаючи з першої по даті видачі неоплаченої видаткової накладної, незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу (п. 4.5. Договору).

Перевіривши розрахунки пені, інфляційних втрат та 3% річних, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується прострочка відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо оплати поставленого товару, суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 57 812,35 грн пені, 8836,65 грн інфляційних втрат та 5622,65 грн 3% річних є правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному розмірі.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 статті 74 ГПК України).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 статті 74 ГПК України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 ГПК України покладено на сторони та інших учасників справи, однак не позбавляє суд у випадку, передбаченому статтею 74 ГПК України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково в частині стягнення з відповідача 339 667,00 грн основного боргу, 57 812,35 грн пені, 5 622,65 грн 3% річних, 8 836,65 грн інфляційних збитків. В частині стягнення 20 000,00 грн основного боргу позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Статтею 129 ГПК України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог 6179,08 грн судового збору.

Керуючись ст.73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИНИЦЯ АГРО» (16560, Чернігівська область, Ніжинський район, с. Тиниця, вул. Травнева, буд. 69; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕКРО» (04071, м. Київ, вул. Спаська, буд. 5, офіс № 60; ) 339 667,00 грн основного боргу, 57 812,35 грн пені, 5622,65 грн 3% річних, 8836,65 грн інфляційних збитків, 6179,08 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 18.03.2026.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор