ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
02.03.26 м. Полтава Справа № 917/2108/25
Господарський суд Полтавської області у складі судді Байдуж Ю. С., розглянувши
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроленд-плюс"
про ухвалення додаткового рішення по справі № 917/2108/25 (вх. № 2290 від 19.02.2026)
про стягнення 35 551,19 грн,
без виклику учасників справи
ухвалив додаткове рішення про наступне:
1.1. Судом розглядається питання щодо винесення додаткового рішення по справі № 917/2108/25 про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката.
2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.
2.1. В провадженні Господарського суду Полтавської області перебувала справа № 917/2108/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроленд-плюс" до Виробничого сільськогосподарського кооперативу "Злагода" про стягнення 35 551,19 грн.
2.2. Водночас, у позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача судові витрати та зазначив, що повний розрахунок вартості послуг адвоката та докази оплати гонорару адвокату буде надано після складання сторонами Актів виконаних робіт (наданих послуг).
2.3. Розгляд справи № 917/2108/25 здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження.
2.5. При цьому, в тексті рішення від 17.02.2026 не було вирішено питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу.
2.6. Після ухвалення судом рішення, 19.02.2026 через систему "Електронний суд" до суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення по справі про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 17 000 грн. До вказаної заяви додано докази понесення зазначених витрат.
2.7. Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, суд вирішує питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
2.8. Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
2.9. Враховуючи зазначене, позивач своєчасно подав суду докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу. Таким чином додані до заяви про ухвалення додаткового рішення докази залучаються судом до матеріалів справи.
3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.
3.1. Позивач у заяві від 19.02.2026 просить суд ухвалити додаткове рішення, яким розподілити судові витрати, а саме стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 17 000 грн.
4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ВІДПОВІДАЧА.
4.1. Згідно доданої до заяви позивача про ухвалення додаткового рішення квитанції № 6021573 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС, така заява з додатками була доставлена до Електронного кабінету відповідача 19.02.26 о 14:23 год.
При цьому відповідач заперечень на вказану заяву щодо розподілу витрат на правничу допомогу суду не надав.
5. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.
5.1. Суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:
- Чи є підстави для ухвалення додаткового рішення у справі? Якщо так, то чи підтверджені позивачем його витрати на професійну правничу допомогу?
5.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
6. ВИСНОВОК СУДУ ПРО НАЯВНІСТЬ ПІДСТАВ ДЛЯ УХВАЛЕННЯ ДОДАТКОВОГО РІШЕННЯ ПРО РОЗПОДІЛ ВИТРАТ НА ПРОФЕСІЙНУ ПРАВНИЧУ ДОПОМОГУ.
6.1. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).
6.2. В пункті 2.5. цього Рішення судом встановлено, що в тексті рішення від 17.02.2026 по справі № 917/2108/25 не було вирішено питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу.
6.3. Оскільки при прийнятті рішення по справі не вирішено питання розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката, суд на підставі вказаної вище норми вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про розподіл таких витрат.
6.4. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
6.5. Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
6.6. Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
6.7. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
6.8. З матеріалів справи та поданих позивачем додаткових доказів вбачається таке:
6.8.1. Між ТОВ "АГРОЛЕНД-ПЛЮС" (надалі - Клієнт) та адвокатом Кумечко Мариною Сергіївною (надалі - Адвокат) 31.10.2025 укладено Договір про надання правової допомоги (надалі - Договір), строком дії з моменту підписання до до повного виконання).
Предметом даного Договору є надання Адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту, пов`язаної зі штрафних санкцій, 36% річних, індексу інфляції за Договором № 51 від 25.11.2021, з правом подавати, отримувати, підписувати всі документи в інтересах клієнта (п. 1.1. Договору).
Згідно п. 4.2. Договору гонорар Адвоката визначається обсягом виконаної роботи та погоджується сторонами окремо на підставі складених додатків до цього договору, а також Актів виконаних робіт (наданих послуг).
6.8.2. На виконання умов Договору між Адвокатом та позивачем підписано акт виконаних робіт (наданих послуг) від 19.02.2026 на суму 17 000 грн.
6.8.3. Позивач оплатив Адвокату 17 000 грн за юридичні послуги за платіжною інструкцією № 809 від 19.02.2026.
6.9. Отже, відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України позивач подав докази понесення ним витрат на правничу допомогу.
6.10. Відповідач не заявляв суду про неспівмірність витрат позивача на професійну правничу допомогу.
6.11. Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
6.12. За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
6.13. За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
6.14. Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
6.15. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
6.16. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний тільки оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 910/3758/22 (п. 5.21).
Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у ст. 43 Конституції України.
6.17. Оскільки відповідно до ч. 4, 5 ст. 126 ГПК України відповідач заперечень щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката не подав, із клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до суду не звертався, суд вважає, що заявлена сума цих витрат у розмірі 17 000 грн підлягає розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Тому за приписами п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 14 237,12 грн.
Керуючись статтями 129, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроленд-плюс" про ухвалення додаткового рішення по справі № 917/2108/25.
3. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 02.03.2026.

Суддя Юлія БАЙДУЖ