ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2026 року м.Дніпро Справа № 904/2569/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Чус О.В. (доповідач),

судді: Мороз В.Ф., Стефанів Т.В.

секретар судового засідання Солодова І.М.

За участю (найменування сторін та інших осіб, що беруть участь у справі):

Представник позивача: Гарбар Костянтин Григорович (поза межами суду, з використанням власних технічних засобів) - адвокат, ордер

Представник відповідача: Бузівська Наталя Миколаївна (поза межами суду, з використанням власних технічних засобів) - адвокат, довіреність

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будіндустрія-Сервіс ЛТД", на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2025 (повний текст ухвали складено та підписано 19.09.2025, суддя Колісник І.І.) у справі № 904/2569/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнігран", смт Гранітне Коростенського району Житомирської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будіндустрія-Сервіс ЛТД", м. Дніпро

про стягнення 61 603,60 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2025 (суддя Колісник І.І.) задоволені повністю позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнігран" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будіндустрія-Сервіс ЛТД" основного боргу в сумі 52615,13 грн, 3% річних у сумі 1445,99 грн, інфляційних втрат у сумі 7542,48 грн. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн за подання позову покладені на відповідача.

03.09.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС представник відповідача адвокат Бузівська Н.М. подала заяву про відстрочення виконання рішення суду строком на шість місяців з дня його ухвалення.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2025 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будіндустрія-Сервіс Лтд" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2025 у справі № 904/2569/25.

Не погоджуючись з висновками та мотивами, якими керувався суд першої інстанції під час прийняття судового рішення, Товариство з обмеженою відповідальністю Будіндустрія-Сервіс ЛТД звернулось через підсистему Електронний суд до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду від 16.09.2025; винести нову ухвалу, якою відстрочити виконання рішення суду від 04.09.2025 на шість місяців з дня винесення рішення по даній справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є передчасною та необґрунтованою, оскільки суд першої інстанції неповно дослідив надані відповідачем докази та не надав їм належної правової оцінки, чим порушив вимоги ст. 86 та 236 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, суд не врахував показники рядка 2350 балансів відповідача станом на 31.03.2025 та 30.06.2025, відповідно до яких збитки підприємства становили 1 104 700,00 грн та 3 212 000,00 грн. Натомість суд обмежився аналізом окремих показників балансів (рядків 1010 та 1100) та не дослідив їх зміст у повному обсязі.

Крім того, згідно з балансами відповідача сума дебіторської заборгованості контрагентів перед ним становить 7 124 500,00 грн станом на 31.03.2025 та 7 227 100,00 грн станом на 30.06.2025, що свідчить про неналежне виконання контрагентами грошових зобов`язань та суттєво впливає на фінансовий стан підприємства.

Наведені обставини свідчать про складне фінансове становище відповідача та наявність об`єктивних обставин, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк. Проте суд першої інстанції не дослідив ці докази належним чином та не надав їм належної правової оцінки.

Таким чином, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки, викладені в ухвалі, не відповідають фактичним обставинам справи. Це є підставою для скасування ухвали відповідно до ст. 277 ГПК України та прийняття нового судового рішення щодо надання відповідачу відстрочення виконання рішення суду.

26.09.2025 від представника скаржника до ЦАГС надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду від 16.09.2025 у справі № 904/2569/25.

Згідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.09.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Мороз В.Ф., Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.10.2025 в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» про відстрочення сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будіндустрія-Сервіс ЛТД" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2025 у справі № 904/2569/25 - залишено без руху. Рекомендовано Товариству з обмеженою відповідальністю «Будіндустрія-Сервіс ЛТД» усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

24.10.2025 від скаржника до ЦАГС надійшла заява, якою долучено до матеріалів апеляційної скарги докази сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн, відповідно до платіжної інструкції від 20.10.2025.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою (вх № 46781) Товариства з обмеженою відповідальністю "Будіндустрія-Сервіс ЛТД", на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2025 у справі № 904/2569/25. Розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 18.02.2026 о 12 год. 30.

Відзиву на апеляційну скаргу позивачем не надано. Згідно ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2026 (у зв`язку з перебування на лікарняному судді Кощеєва І.М.) у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Мороз В.Ф., Стефанів Т.В.

У судовому засіданні 18.02.2026 проголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини постанови) по справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, вислухавши присутніх представників сторін, перевіривши відповідність оскаржуваного судового рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Як вже зазначалось та вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2025 (суддя Колісник І.І.) задоволені повністю позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнігран" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будіндустрія-Сервіс ЛТД" основного боргу в сумі 52615,13 грн, 3% річних у сумі 1445,99 грн, інфляційних втрат у сумі 7542,48 грн. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн за подання позову покладені на відповідача.

03.09.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІКС представник відповідача адвокат Бузівська Н.М. подала заяву про відстрочення виконання рішення суду строком на шість місяців з дня його ухвалення.

Подану заяву заявник обґрунтовує скрутним фінансовим становищем та зазначає, що його контрагенти не виконують перед ним грошових зобов`язань, що зумовило виникнення дебіторської заборгованості у значних сумах.

Заявник зазначає, що згідно з балансом станом на 31.03.2025 сума дебіторської заборгованості перед відповідачем становить 7124500,00 грн, а згідно з балансом на 30.06.2,00 грн.

Крім того, в обґрунтування своєї заяви відповідач посилається на існування в Україні надзвичайних обставин, а саме введення воєнного стану, яке вплинуло на спроможність своєчасного ведення розрахунків та обмежило безперешкодне провадження господарської діяльності, значною мірою вплинуло на його на фінансовий та майновий стан, що призвело до значних збитків, розмір яких становить наступні суми: згідно з балансом відповідача станом на 31.03.2,00 грн, згідно з балансом станом на 30.06.2,00 грн.

Тож, за твердженням відповідача, наявність указаних обставин негативним чином впливає на можливість здійснення ним розрахунків із контрагентами.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ "Будіндустрія-Сервіс Лтд" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2025 у справі № 904/2569/25 суд першої інстанції виснував:

Звертаючись із заявою про відстрочку виконання рішення суду, відповідач не надав належних доказів відсутності у нього грошових коштів або інших активів, достатніх для виконання рішення, а також доказів вжиття заходів для його добровільного виконання.

Натомість подана відповідачем фінансова звітність (баланс станом на 30.06.2025) свідчить про наявність у нього активів, зокрема основних засобів на суму 32 018,9 тис. грн, запасів на суму 34 220,3 тис. грн, грошових коштів та їх еквівалентів 276,7 тис. грн, а також про отримання чистого доходу від реалізації продукції у розмірі 23 213,0 тис. грн.

Посилання відповідача на зниження господарської активності в умовах воєнного стану та наявність дебіторської заборгованості є загальними обставинами, які впливають на діяльність обох сторін спору.

З огляду на відсутність доказів наявності виняткових обставин, які б унеможливлювали або істотно ускладнювали виконання рішення суду, підстави для надання відстрочки виконання рішення відсутні.

Колегія судді погоджується з даним висновком щодо відмови у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду у цій справі, з огляду на наступне.

Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги відповідача щодо відстрочення виконання рішення місцевого господарського суду, апеляційний господарський суд зважає на такі обставини.

Стаття 331 Господарського процесуального кодексу України передбачає порядок вирішення питання про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, зміна способу та порядку виконання судового рішення.

За заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно з частиною третьою статті 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, з огляду на положення частин четвертої та п`ятої статті 331 Господарського процесуального кодексу України суд, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Апеляційний господарський суд зазначає, що вказана норма права визначає процесуальну можливість вирішення питань, пов`язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Аналогічні положення містяться у статтях 18 та 326 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку. Практика Європейського суду з прав людини виходить із того, що виконання судового рішення є складовою права на справедливий суд та завершальною стадією судового процесу (зокрема, рішення у справах «Горнсбі проти Греції», «Півень проти України», «Шмалько проти України», «Ліпісвіцька проти України»).

Європейський суд з прав людини також зазначає, що підтверджена судовим рішенням заборгованість становить «майно» у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а її невиконання або надмірне затягування виконання порушує право особи на мирне володіння майном (рішення у справі «Агрокомплекс проти України»).

Конституційний Суд України неодноразово наголошував, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права на судовий захист, а його невиконання загрожує сутності права на справедливий суд.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є складовою права на судовий захист та реалізацією принципу верховенства права.

Таким чином особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Відповідно до статей 13, 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а наявність чи відсутність відповідних обставин встановлюється судом на підставі належних і допустимих доказів.

Як правильно встановив суд першої інстанції, звертаючись із заявою про відстрочку виконання рішення суду, відповідач не надав належних доказів відсутності у нього грошових коштів або інших активів, достатніх для виконання рішення, а також доказів вжиття заходів для його добровільного виконання.

Натомість, Скаржник в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції неповно дослідив надані відповідачем докази та не надав належної правової оцінки показникам фінансової звітності, зокрема рядку 2350 балансів станом на 31.03.2025 та 30.06.2025, відповідно до яких збитки підприємства становили 1 104 700,00 грн та 3 212 000,00 грн. Також апелянт посилається на наявність значної дебіторської заборгованості контрагентів перед відповідачем, що, на його думку, свідчить про складне фінансове становище підприємства та ускладнює виконання судового рішення.

Проте, колегія суддів не погоджується з наведеними доводами.

Як встановлено судом першої інстанції, звертаючись із заявою про відстрочку виконання рішення суду, відповідач не надав належних доказів відсутності у нього грошових коштів або інших активів, достатніх для виконання рішення, а також доказів вжиття заходів для його добровільного виконання.

Водночас подана відповідачем фінансова звітність (баланс станом на 30.06.2025) свідчить про наявність у нього активів, зокрема основних засобів на суму 32 018,9 тис. грн, запасів на суму 34 220,3 тис. грн, грошових коштів та їх еквівалентів у сумі 276,7 тис. грн, а також про отримання чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) у розмірі 23 213,0 тис. грн.

Саме по собі посилання скаржника на наявність збитків та дебіторської заборгованості не є безумовним доказом неможливості виконання судового рішення, оскільки не свідчить про відсутність у відповідача майна чи інших активів, за рахунок яких може бути виконано судове рішення.

Крім того, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, посилання відповідача на зниження господарської активності в умовах воєнного стану та наявність дебіторської заборгованості є загальними обставинами, які впливають на діяльність обох сторін у справі та самі по собі не можуть вважатися винятковими обставинами, що унеможливлюють або істотно ускладнюють виконання судового рішення.

Так, об`єктивно розглянувши всі обставини в їх сукупності, наведені в обґрунтування заяви, суд апеляційної інстанції зазначає, що стверджуючи про вищенаведені обставини, відповідачем до заяви про відстрочення виконання рішення суду не надано належних доказів неможливості або складності процедури виконання рішення суду, а також інших обставин виняткового характеру, які могли б бути розцінені як підстава для відстрочки виконання рішення суду.

Разом з тим, складний фінансовий стан Товариства не є беззаперечною підставою для надання відстрочення виконання рішення. Неможливість виплати за судовим рішенням відповідачем має доводитися в загальному порядку. Тобто, в будь-якому випадку відсутність коштів, тяжкий фінансовий стан боржника не є винятковими обставинами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та не є підставою для відстрочки або розстрочки виконання рішення.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції належним чином дослідив надані докази та правильно встановив відсутність виняткових обставин, які б були підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Доводи скаржника не підтверджені належними доказами та не є підставою для скасування судового рішення щодо відмови в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Будіндустрія-Сервіс Лтд" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2025 у справі № 904/2569/25.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 264, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будіндустрія-Сервіс ЛТД", на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2025 у справі № 904/2569/25 - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2025 у справі № 904/2569/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 10.03.2026.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Т.В. Стефанів