ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"04" березня 2026 р. Справа№ 911/700/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яценко О.В.

суддів: Гончарова С.А.

Мальченко А.О.

за участю секретаря судового засідання: Антонюк А.С.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 04.03.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні

матеріали апеляційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заворичі»

на рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2025 (повний текст складено 05.06.2025)

у справі № 911/700/25 (суддя - О.В.Конюх)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бров Міт Агро»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ретро Агро»

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: 1) ОСОБА_1

2) Фізичної особи-підприємця Алієва Раміла Алінагі-Огли

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрсхідінвест»

4) Акціонерного товариства «Агрокомбінат «Калита»

5) ОСОБА_2

6) Фізичної особи-підприємця Лисака Павла Сергійовича

7) ОСОБА_3

8) ОСОБА_4 ,

про зобов`язання повернути безпідставно набуте майно

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бров Міт Агро» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ретро Агро», в якому просило, з урахуванням заяви про зміну предмету позову (а.с. 148-150 т. 1), зобов`язати відповідача передати позивачу майно, яке було передано відповідачу за договором оренди техніки №15/09-24 від 15.09.2024, а саме:

1.1. трактор New Holland TD 5.110, двигун № НОМЕР_1 разом з причепом;

1.2.трактор JonhDeer CS3 ідент.№ НОМЕР_2 разом з 9-ти метровою жаткою;

1.3. борону дискову ТМ AMAZON моделі CATROS PLUS 7501-Т, рік виготовлення 2011, заводський серійний номер САТ0013474, робоча ширина захвату 7,5м, причіпна із гідравлічним складанням та гумо-клиновим катком;

1.4. глибокорозпушувач HERCULES - 4 м;

1.5. борону дискову БДН 2/5 сер № 89;

1.6. жатку зернову FLEX 630, JOHN DEERE Serial Number H00630F716143;

1.7. каток зубчато-кільчатий КЗК-6-01, ОС-5988;

1.8. прес-підбирач соломи «Claas»;

1.9. захват для тюків;

1.10. кормозмішувач V Mix 8 Eco;

1.11. кормороздавальник КТУ-10;

1.12. вантажний автомобіль марки КАМАЗ, що був у використанні, держномер НОМЕР_3 ;

1.13. вантажний автомобіль марки КАМАЗ, що був у використанні, держномер НОМЕР_4 ;

1.14. автомобіль бортовий, що був у використанні, марки ТАТА, моделі LPT613/38-01 ідентифікаційній номер (VIN): НОМЕР_5 , рік виготовлення 2005, колір білий, держномер НОМЕР_6 , свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_7 , дозволена max маса: 7250кг, маса без навантаження: 5675 кг.;

1.15. сідловий тягач, що був у використанні, марки DAF, модель - XF 105.410, тип транспортного засобу - СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ ВАНТАЖНИЙ СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ-Е, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_8 , держномер НОМЕР_9 , колір - синій;

1.16. спеціалізований напівпричіп- паливоцистерну-Е, що був у використанні, марки ППЦ, моделі 30-64229 включно з додатковим обладнанням, ідентифікаційній номер (VIN): НОМЕР_10 , рік виготовлення 2004, колір білий, держномер НОМЕР_11 , свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_12 , дозволена max маса 31500кг, маса без навантаження: 7500 кг.;

1.17. спеціалізований напівпричіп- Н/ПР-самоскид, що був у використанні, марки SCHMITZ, моделі SKI 24, ідентифікаційній номер (VIN) НОМЕР_13 , рік виготовлення 2006, колір червоний, держномер НОМЕР_14 , свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_15 , повна маса 39000 кг, маса без навантаження 6650 кг.;

1.18. спеціалізований напівпричіп- Н/ПР-д/п худоби, що був у використанні, марки MICHIELETTO, моделі AM 19, включно з додатковим обладнанням), ідентифікаційній номер (VIN) НОМЕР_16 , рік виготовлення 2008, колір сірий, держномер CB4618XP, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_17 , маса без навантаження 12460 кг.;

1.19. мийку високого тиску.

Позов обґрунтований тим, що:

- між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) був укладений договір оренди техніки №15/09-24 від 15.09.2024 на виконання якого позивач передав, а відповідач прийняв рухоме майно;

- 31.10.2024 сторони досягли згоди про розірвання вказаного договору оренди, про що уклали угоду про розірвання договору оренди техніки №15/09-24 від 15.09.2024, відповідно до п. 2 якої відповідач зобов`язався повернути техніку, що є предметом договору оренди у строк до 01.11.2024, проте відповідач не повернув техніку та продовжує її використовувати без будь-яких правових підстав.

Рішенням Господарського суду Київської області від 26.05.2025 у справі № 911/700/25 позов задоволено.

При розгляді спору сторін по суті, суд першої інстанції:

- погодився з твердженнями позивача про те, що відповідач, всупереч умовам спірного договору оренди та угоді про розірвання вказаного договору, не повернув орендовану ним техніку як у строк до 01.11.2024, так і станом на час розгляду справи;

- критично поставився до тверджень відповідача про те, що саме позивач порушив взяті на себе зобов`язання, з огляду що відповідач правомірно притримує передане за договорами оренди та відповідального зберігання майно та правомірно продовжує його використання у власній господарській діяльності, зазначивши, що:

1) матеріали справи не містять договору відповідального зберігання №14/09-24 від 15.09.2024, відтак, дослідження виконання або порушення однією із сторін умов такого договору №14/09-24 від 15.09.2024 є неможливим;

2) ані договір оренди техніки №15/09-24 від 15.09.2024, ані угода від 31.10.2024 про розірвання договору оренди техніки №15/09-24 від 15.09.2024 не містить умови про право орендаря притримати отриману ним в оренду техніку та використовувати її у власній господарській діяльності після розірвання договору оренди;

- встановив наявність описок у наведених ідентифікуючих ознаках переданої в оренду техніки, вказавши, що для підтвердження наявності прав на спірну техніку, а також на підтвердження того, що техніка, яка визначена предметом спору у справі №911/700/25, є технікою, переданою за договором оренди №15/09-24 від 15.09.2024 відповідачу, позивач надав відповідні правовстановлюючі документи;

- визнав, що вимога позивача про зобов`язання відповідача повернути позивачу майно, яке було передано за договором оренди техніки №15/09-24 від 15.09.2024 є документально підтверджена, законна та така, яку слід задовольнити повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Заворичі» (особа, яка не брала участі у справі) звернулось з апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2025 у справі № 911/700/25 й ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2025 у справі № 911/700/25.

До апеляційної скарги апелянтом додані копії Витягів з Держаного реєстру речових права № 324655432 від 03.03.2023 та № 428945544, Витягу з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно про реєстрацію права власності № 875382249 від 19.05.2017 та висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна від 01.04.2024.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 23.10.2025 справа № 911/700/25 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., Гончаров С.А., Тищенко О.В.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 № 09.1-08/2368/25 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/700/25 у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В., яка входять до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відрядженні у період з 25.10.2025 по 29.10.2025.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 27.10.2025 справа № 911/700/25 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Гончаров С.А., Мальченко А.О.

З урахуванням того, що апеляційна скарга надійшла безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, що унеможливлює розгляд поданої апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду витребувано матеріали справи № 911/700/25 у Господарського суду Київської області, а розгляд питання щодо подальшого руху апеляційної скарги відкладено до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду.

05.11.2025 матеріали цієї справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заворичі» на рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2025 у справі № 911/700/25 залишено без руху на підставі ст. 174, ч. 2 ст. 260 ГПК України; надано Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Заворичі» строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надання доказів сплати судового збору в сумі 4 542,00 грн. у встановленому порядку.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.12.2025 задоволено клопотання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заворичі» про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2025 у справі № 911/700/25 та поновлено апелянту вказаний строк, зупинено дію рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2025 у справі № 911/700/25, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заворичі» на рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2025 у справі № 911/700/25, постановлено розгляд справи здійснювати у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, справу № 911/700/25 призначено до розгляду на 21.01.2026 о 09:40 год., учасникам справи запропоновано надати письмові пояснення власних правових позицій з питання наявності у апелянта права на оскарження рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2025 у справі № 911/700/25 у 15-денний строк з дня отримання копії даної ухвали.

17.12.2025 до суду від позивача надішли два аналогічних за змістом відзиви на апеляційну скаргу, в яких заявник просив закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заворичі» на рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2025 у справі № 911/700/25, пославшись на те, що:

- на виконання оскаржуваного рішення судом першої інстанції 30.06.2025 видано наказ, який на даний час перебуває на примусовому виконанні державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Київського міжрегіонального управління юстиції України Гур`євої І.П. у виконавчому провадженні № НОМЕР_18 від 24.10.2025, а боржником частково виконано його вимоги. Так, з метою часткового виконання наказу № 911/700/25, отримавши доступ до території, розташованої за адресою: Київська обл., Броварський р-н, с. Заворичі, вул. Фермерська, 2, боржник передав стягувачу згідно актів приймання-передачі техніки від 29.10.2025 та 31.10.2025 часину з передбаченого переліком майна. Дані обставини підтверджуються угодами від 29.10.2025 та від 31.10.2025 про часткове виконання боржником наказу № 911/700/25, виданого 30.06.2025 з додатками (акти приймання-передачі) та актом державного виконавця Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Київського міжрегіонального управління юстиції України Гур`євої І.П. від 05.11.2025;

- підстави для поновлення апелянту строку на апеляційне провадження були відсутні, оскільки апелянт не надає жодних доказів на підтвердження того, що він дізнався про наявність оскаржуваного рішення після вчинення виконавчих дій з примусового проникнення на чужу територію та просить рахувати початок строку на апеляційне оскарження з 23.10.2025. В свою чергу згідно інформації з Автоматизованої системи виконавчого провадження, в ході попереднього виконання даного наказу в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_19, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Жарчинським О.А. 11.07.2025 р. було здійснено виїзд на територію, Київська обл., Броварський р-н., с. Заворичі, вул. Фермерська, 2, з метою здійснення виконавчих дій, а 16.07.2025 направлено запит за вих. № 3620 від 15.07.2025 на адресу апелянта засобами поштового зв`язку (рекомендоване поштове відправлення № 649) щодо надання інформації про користувачів земельної ділянки, розташованої за адресою: Київська обл., Броварський р-н., с. Заворичі, вул. Фермерська, 2, з якого останнє мало можливість отримати інформацію про наявність даного судового рішення та вчинити процесуальні дії;

- право на звернення з даною апеляційною скаргою у скаржника відсутнє, у зв`язку з чим апеляційне провадження підлягає закриттю на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України.

До вказаних відзивів апелянтом додані копії Інформацій про виконавче провадження № НОМЕР_20 та № НОМЕР_18 (дата отримання 03.11.2025), угод від 29.10.2025 та від 31.10.2025 про часткове виконання боржником наказу № 911/700/25, виданого 30.06.2025 з додатками (акт приймання-передачі), акту державного виконавця ВП 7943687 від 05.11.2025, запиту приватного виконавця № 3620 від 15.07.2025.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді Яценко О.В. на лікарняному у період з 19.01.2026 по 06.02.2026 судове засідання у призначений час не відбулось.

Окрім цього у період з 29.12.2025 по 23.01.2026, у період з 26.01.2026 по 06.02.2026, у період з 09.02.2026 по 10.02.2026 суддя Гончаров С.А. перебував у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 розгляд апеляційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заворичі» на рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2025 у справі № 911/700/25 призначено на 04.03.2026 о 10:10 год.

Щодо наданих апелянтом та позивачем додаткових доказів колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3 ст. 269 ГПК України).

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства, зокрема є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Законом можуть бути визначені також інші засади судочинства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України частини 3 статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; змагальність сторін; пропорційність; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами тощо.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Виходячи з аналізу вищенаведених норм процесуального законодавства, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, зобов`язаний забезпечувати дотримання принципу змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів, доведенні перед судом їх переконливості, сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом задля прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, яке буде відповідати завданням господарського судочинства.

У рішенні від 03.01.2018 «Віктор Назаренко проти України» (Заява №18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції. Вони вимагають «справедливого балансу» між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (див. рішення у справі «Беер проти Австрії» (Beer v. Austria), заява №30428/96, пункти 17, 18, від 06 лютого 2001 року)

Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

У пункті 7 розділу II рішення у справі «Мінак та інші проти України» ЄСПЛ указав, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (рішення від 27.10.1993 у справах «Авотіньш проти Латвії», заява №17502/07, пункт 119 та «Домбо Бехеєр Б. В. проти Нідерландів», пункт 33). Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі з апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свою позицію щодо кожного документа в матеріалах справи (пункти 17 - 18 рішення від 06.02.2021 у справі «Беер проти Австрії», заява №30428/96).

Враховуючи, що апелянтом докази надані на підтвердження вимог та доводів апеляційної скарги та те, що вказана особа не була учасником цього спору в суді першої інстанції, що включає можливість подання нею доказів, а також те, що позивачем докази надані на підтвердження спростовування доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за доцільне, для забезпечення сторонами рівних прав під час судового розгляду, розглядати справу по суті з врахуванням наданих позивачем та апелянтом під час апеляційного перегляду додаткових доказів.

04.03.2026 до суду від позивача надійшло клопотання, в якому заявник просив судове засідання провести без участі представника позивача та закрити апеляційне провадження.

Також 04.03.2026 до суду від апелянта надійшла заява, в якій апелянт, з посиланням на наявність у представника апелянта (адвоката Ковальчук А.С.) ознак респіраторного захворювання, високої температури, кашлю, просить, відкласти судовий розгляд, призначений на 04.03.2026 о 10:10 год.

Порадившись на місці, колегія суддів не знайшла підстав для задоволення поданої апелянтом заяви про відкладення з огляду на наступне.

За приписами ч. 11 ст. 270 ГПК України, яка встановлює порядок розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Колегія суддів зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні.

Відтак, колегія суддів в цьому випадку не визнає поважними причини неявки у судове засідання 04.03.2026 у цій справі уповноваженого представника апелянта та зауважує апелянту на тому, що за приписами ч. 3 ст. 256 ГПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), а відтак, представником апелянта є його керівник, доказів неможливості взяти участь в судовому засіданні якого суду не надано.

Окрім того, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі «Красношапка проти України»).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу в судовому засіданні 04.03.2026 за відсутності уповноваженого представника апелянта. Відсутність представника апелянта в цьому випадку не перешкоджає розгляду апеляційної скарги та не повинна заважати здійсненню правосуддя, оскільки процесуальну позицію апелянта викладено у апеляційній скарзі, а участь представників в судовому засіданні не була визнана обов`язковою.

Близька за змістом правова позиції щодо відсутності підстав для задоволення клопотання учасника справи про відкладення розгляду справи викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.07.2022 у справі № 910/11818/18.

В судове засідання учасники судового процесу та апелянт представників не направили.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 254 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Наведеною нормою визначено коло осіб, які наділені процесуальним правом на оскарження судового рішення, а саме: учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

Не залучена до участі у справі особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки, і такий обов`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

У разі встановлення господарським судом відповідних обставин, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (ч. 2 ст. 50 ГПК України), та, як наслідок, скасування судового рішення на підставі п. 4 ч. 3 статті 277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права в будь-якому випадку є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Якщо ж після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, буде встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційний господарський суд своєю ухвалою закриває апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки у такому випадку немає правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, а отже, немає і суб`єкта апеляційного оскарження.

Отже, процесуальне законодавство передбачає необхідність з`ясування апеляційним господарським судом наявності правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі; чи вирішено місцевим господарським судом питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладено, зокрема, у постановах від 17.05.2018 у справі № 904/5618/17, від 11.07.2018 у справі № 5023/4734/12, від 21.09.2018 у справі № 909/68/18, від 18.12.2018 у справі № 911/1316/17, від 27.02.2019 у справі № 903/825/18, від 09.07.2019 у справі № 905/257/18, від 12.09.2019 у справі № 905/946/18, від 12.09.2019 у справі № 905/947/18.

При цьому слід ураховувати, що судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто і вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на час розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, особа, не залучена до участі у справі, повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо з судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її 1) право, 2) інтерес, 3) обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Подібна правова позиція міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.08.2023 у справі № 707/3085/21.

Судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних

Отже, суд апеляційної інстанції насамперед має з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про процесуальний статус такої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження за такою апеляційною скаргою, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

Подібний правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 14.08.2019 у справі № 62/112, від 16.01.2020 у справі № 925/1600/16, а також постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 910/22354/15, від 17.05.2018 у справі № 904/5618/17, від 11.07.2018 у справі № 911/2635/17, від 11.07.2018 у справі № 5023/4734/12, від 04.10.2018 у справі № 5017/461/2012, від 29.11.2018 у справі № 918/115/16, від 04.12.2018 у справі № 906/1764/15, від 06.12.2018 у справі № 910/22354/15, від 11.12.2018 у справі № 916/2878/14, від 15.01.2019 у справі № 7/74, від 11.04.2019 у справі № 8/71-НМ, від 03.06.2019 у справі № 910/6767/17, від 09.07.2019 у справі № 905/257/18, від 12.09.2019 у справі № 905/946/18, від 12.09.2019 у справі № 905/947/18, від 11.09.2019 у справі № 4/2023-10, від 05.05.2020 у справі № 910/9254/18, від 28.09.2021 у справі № 908/2899/13.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення наявні висновки суду про права та обов`язки цієї особи або у резолютивній частині рішення суд прямо зазначив про права та обов`язки цієї особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція) положення про право кожного на справедливий судовий розгляд. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не приймається до уваги.

Якщо скаржник лише робить припущення, що оскаржуване рішення може вплинути на його права, інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що оскаржуваним рішенням вирішено його права, інтереси та/або обов`язки, то такі посилання з огляду на наведене вище не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду апеляційної скарги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №921/730/13-г/3).

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 921/730/13-г/3, Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.05.2020 у справі № 904/897/19, Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 26.05.2020 у справі №910/9016/16, від 21.07.2020 у справі № 914/1971/18, а також від 22.03.2023 у справі № 905/1397/21.

Щодо наявності у апелянта права на оскарження рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2025 у справі № 911/700/25, колегія суддів зазначає таке.

З матеріалів справи слідує, що предметом позову у цій справі є правовідносини сторін за укладеним між позивачем та відповідачем договором оренди техніки №15/09-24 від 15.09.2024, а під час розгляду цієї справи судом встановлювались обставини щодо належного виконання сторонами вказаного договору, зокрема в частині передачі позивачем відповідачу в оренду обладнання та повернення останнім позивачу такого обладнання після розірвання такого договору.

Звертаючись з апеляційною скаргою, Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Заворичі» зазначає про те, що оскаржуване рішення стосується прав, обов`язків та інтересів апелянта, оскільки:

- він не є стороною укладеного між позивачем та відповідачем договору оренди техніки №15/09-24 від 15.09.2024 (далі Договір), проте із позовних вимог та вказаного договору вбачається, що техніка надається для роботи на об`єкті орендаря, що розташований за адресою: Київська обл., Броварський район, с. Заворичі, вул. Фермерська, 2 (п.1.2 Договору);

- апелянт є власником земельної ділянки та будівель, які знаходяться за адресою: Київська обл., Броварський район, с. Заворичі, вул. Фермерська, 2, проте ані позивач, ані відповідач не надавали апелянту жодних послуг, апелянт не надавав ні в оренду, ні в користування позивачу та/або відповідачу будівлю та/або земельну ділянку за вказаною адресою, апелянту не передавалась на зберігання вказана техніка;

- вказане свідчить про те, що позивач та відповідач незаконно у Договорі вказали інформацію про місце використання техніки та надали до суду першої інстанції недостовірну інформацію, що призвело до того, що у ході виконавчого провадження з примусового виконання оскаржуваного рішення, виконавець вчиняє дії щодо допуску на територію, яка ніколи не належала та не належить позивачу та/або відповідачу, тим самим прагнучі проникнути на територію апелянта.

Також апелянтом вказано про те, що:

- будівля та земельна ділянка за адресою вул. Фермерська, 2 була зареєстрована лише у листопаді 2024 року, до нього часу адресою такої земельної ділянки та будівлі була: вул. Радна 16. Отже укладення як Договору (15.09.2024), так і угоди про його розірвання (31.10.2024) насправді відбулось не раніше листопада 2024 року;

- позивач та відповідач є афілійованими особами, які знаходяться за однією і тією ж адресою, керівництво позивача та відповідача у певні періоди повторюється, тому спір у цій справі носить штучний характер, жодної техніки, походження якої є сумнівним, позивач відповідач не передавав, оскільки жодних послуг відповідач на території апелянт не міг виконувати, так як не мав доступу до такої території;

- матеріали справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження наявності у позивача права передачі в оренду частини з спірної техніки (трактор New Holland TD 5.110, двигун № НОМЕР_1 разом з причепом, спеціалізований напівпричіп- Н/ПР-д/п худоби, що був у використанні, марки MICHIELETTO, моделі AM 19, включно з додатковим обладнанням, спеціалізований напівпричіп- паливоцистерну-Е, що був у використанні, марки ППЦ, моделі 30-64229, включно з додатковим обладнанням, спеціалізований напівпричіп- Н/ПР-самоскид, що був у використанні, марки SCHMITZ, моделі SKI 24, жатка зернову FLEX 630, JOHN DEERE Serial Number H00630F716143, автомобіль бортовий, що був у використанні, марки ТАТА, моделі LPT613/38-01, сідловий тягач, що був у використанні, марки DAF, модель - XF 105.410, тип транспортного засобу - СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ ВАНТАЖНИЙ СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ-Е, 2008 року випуску, захват для тюків, каток зубчато-кільчатий КЗК-6-01, ОС-5988, борона дискову БДН 2/5 сер № 89, глибокорозпушувач HERCULES - 4 м);

- позивач декілька разів змінював підстави позову, допустив помилок в ідентифікуючих ознаках переданої в оренду техніки, які суд першої інстанції виправив. Вказане свідчить, що обставини справ є надуманими та жодного спору між підконтрольними, афілійованими компаніями не було та немає.

Колегією суддів встановлено, що в мотивувальній частині оскаржуваного рішення відсутні висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки апелянта, також у резолютивній частині оскаржуваного рішення суду прямо не вказано про права, інтереси та (або) обов`язки апелянта.

Під час вирішення спору у даній справі судом першої інстанції встановлювались обставини щодо належного виконання сторонами Договору, зокрема в частині передачі позивачем відповідачу в оренду обладнання та повернення останнім позивачу такого обладнання після розірвання такого договору. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Заворичі» не є стороною цього договору, а такий договір не спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків компанії Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заворичі». При цьому, скаржником не вказано і про те, що техніка, повернення якої є предметом цього позову перебуває у його власності або користуванні та, відповідно, не надано доказів на підтвердження таких обставин.

Вказане свідчить про те, що питання про права та обов`язки Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заворичі» судом першої інстанції при прийнятті рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2025 у справі № 911/700/25 у цій справі не вирішувалися.

Окремо колегія суддів зауважує на тому, що при вирішенні спору сторін судом першої інстанції не було встановлено, що спірна техніка перебуває за адресою: Київська обл., Броварський район, с. Заворичі, вул. Фермерська, 2, так само як і не вказано про необхідність примусового виконання рішення за цієї адресою. В свою чергу надані позивачем під час апеляційного перегляду докази того, що спірне рішення було частково виконано після отримання сторонами доступу до території за адресою: Київська обл., Броварський район, с. Заворичі, вул. Фермерська, 2, викладених вище висновків не спростовує.

Колегія суддів зауважує апелянтові на тому, що у випадку, якщо виконанням рішення йому було завдано шкоди, він не позбавлений право захистити свої права у визначений чинним законодавством спосіб.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи викладене, апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заворичі» на рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2025 у справі № 911/700/25 підлягає закриттю.

Щодо витрат апелянта по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги, слід зазначити наступне.

Оскільки, як положення Закону України «Про судовий збір», так і положення ГПК України не визначають, що у випадку закриття апеляційного провадження судовий збір повертається апелянту, витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються на апелянта.

При цьому колегія суддів враховує правову позицію, викладену в ухвалі від 08.06.2021 у справі № 916/2276/20, згідно з якою:

- поряд з тим закриття провадження у справі (в тому числі в касаційній інстанції) і закриття касаційного провадження є різними процесуальними діями. Закриття провадження у справі стосується усієї справи в цілому (загалом), в той час як закриття касаційного провадження стосується лише однієї із стадій розгляду справи, тобто її касаційного розгляду;

- в разі закриття судом касаційної інстанції саме провадження у справі, він одночасно переглядає й судові акти місцевого та апеляційного господарських судів (скасовує їх повністю або в певній частині тощо). Поряд із цим у разі закриття касаційного провадження, суд касаційної інстанції виключно встановлює наявність підстави для такого закриття (у тому числі передбаченої пунктом 5 частини першої статті 296 ГПК України) і не здійснює касаційного перегляду прийнятих по суті справи судових актів першої та апеляційної інстанцій;

- між тим зазначені процесуальні дії (закриття провадження у справі і закриття касаційного провадження) регулюються й різними правовими нормами ГПК України, - відповідно статтею 231 та статтею 296 названого Кодексу;

- отже, закриття касаційного провадження є процесуальною дією не лише не тотожною, а відмінною від закриття провадження у справі (в цілому);

- таким чином закриття касаційного провадження не підпадає під ознаки припису п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», яка містить вичерпний перелік підстав повернення судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 11, 130, 234, 264 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Заворичі» на рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2025 у справі № 911/700/25.

2. Поновити дію рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2025 у справі № 911/700/25

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Ухвала суду набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Верховного суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

5. Копію ухвали направити учасниками справи.

Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 04.03.2026.

Головуючий суддя О.В. Яценко

Судді С.А. Гончаров

А.О. Мальченко