УХВАЛА

м. Київ

09.03.2026Справа № 910/1892/26
За заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" про закриття провадження у справі №910/1892/26,

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"

про стягнення коштів у сумі 80778,40 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, оскільки відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу шкоду, завдану страхувальником Відповідача внаслідок ДТП (поліс ЕР 229516664).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від відкрито провадження у справі №910/1892/26 за вказаними позовними вимогами, розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Через систему "Електронний суд" 02.03.2026 від представника позивача надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Окрім того, позивач просить суд судові витрати покласти на відповідача відповідно до приписів ч. 3 ст.130 ГПК України, оскільки позивач не підтримує своїх позовних вимог внаслідок їх задоволення відповідачем після пред`явлення позову.

Розглянувши подану позивачем заяву про закриття провадження у справі та стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд закриває провадженні у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

При цьому предмет спору - це об`єкт спірних правовідносин щодо якого виник спір між позивачем і відповідачем. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Предметом даного спору є стягнення страхового відшкодування, яке було виплачено власнику транспортного засобу - автомобіля марки «Chevrolet Menlo» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у сумі 80778,40 грн.

Зі змісту вище наведеної заяви вбачається, що після звернення позивача з даним позовом до суду заявлений до стягнення розмір страхового відшкодування у сумі 80778,40 грн була у повному обсязі сплачена відповідачем, що підтверджується платіжною інструкцією №1196017_00000/с70b4199-e1e2-4ab1-91f1-220473efd5ba від 26.02.2026 доданої до вказаної заяви.

Враховуючи вище наведене, представник позивача просить суд закрити провадження у справі №910/1892/26, у зв`язку з відсутністю предмета спору та стягнути з відповідача судові витрати, що складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

За приписами ч. 4 ст. 231 ГПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Так, у заяві про закриття провадження у справі позивач просить суд стягнути з відповідача понесені судові витрати, а саме, судовий збір у сумі 2662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7050,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Із поданої заяви про закриття провадження у справі вбачається, що позивач не підтримує позовних вимог фактично внаслідок їх задоволення відповідачем після пред`явлення позову.

Відповідно до п. 5 ч. 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи те, що відповідачем було сплачено заявлену до стягнення суму страхового відшкодування вже після звернення позивача з даним позовом до суду, тобто спір у справі №910/1892/26 фактично виник з неправомірних дій відповідача судовий збір відповідно до статей 129, 130 ГПК України підлягає стягненню з відповідача у сумі 2662,40 грн.

Через систему "Електронний суд" 03.03.2026 від відповідача надійшла заява про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, у якій останній заперечував щодо заявленої позивачем до стягнення суми понесених витрат на професійну правничу допомогу.

У вище наведених запереченнях представник відповідача зазначає, що вартість наданих представником позивача послуг з професійної правничої допомоги при розгляді цієї справи є значно необґрунтованою, значно завищеною та неспівмірною зі складністю справи та характеру спірних правовідносин, оскільки останній звертає увагу суду, що між сторонами фактично відсутній спір, а отже відсутня необхідність в судовому розгляді та вирішенні справи, у зв`язку з здійсненою виплатою страхового відшкодування АТ «СК «АРКС».

Враховуючи вище наведені обставини, відповідач вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу є явно неспівмірним та безпідставним з обсягом наданої правової допомоги, у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи подані заперечення відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Із поданої заяви про закриття провадження у справі від 02.03.2026 вбачається, що позивач не підтримує заявлених позовних вимог у справі №910/1892/26, внаслідок погашення заборгованості відповідачем після пред`явлення позову.

Відповідно до положень статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас, суд зазначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 ГПК України має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд має враховувати, що розмір відшкодування таких витрат не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

За умовами частини 5 статті 32 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній з 01.01.2025 року) граничний строк для прийняття рішення за заявою про страхову (регламентну) виплату становить 60 календарних днів з дня подання заяви та всіх необхідних у відповідному страховому випадку документів, передбачених частиною третьою цієї статті, з урахуванням положень цієї частини та частини сьомої цієї статті.

Отже з цього слідує, що відповідач протягом встановленого законом 60-ти денного строку повинен був здійснити перед позивачем виплату страхового відшкодування.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що саме неправомірні дії відповідача стали підставою для звернення позивачем до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права, оскільки відповідач у передбачений законом строк не виконав перед позивачем свого обов`язку з виплати страхового відшкодування в добровільному порядку.

Відповідно до частини 9 статті 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Під час час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 11.11.2021 у справі №910/7820/21, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

З урахуванням вище наведеного, враховуючи закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору (сплата страхового відшкодування відповідачем після звернення позивача із позовом до суду) та беручи до уваги наявність письмових заперечень відповідача щодо співрозмірності заявленої суми адвокатських витрат, суд дійшов висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу у сумі 7050 грн не є співмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатських послуг позивачу, а тому є явно завищеними, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне зменшити розмір заявленої до стягнення з відповідача суми витрат на правничу допомогу понесені позивачем до 2500 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 231, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі №910/1892/26.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, місто Київ, вулиця Іллінська, будинок 8; ідентифікаційний код 20474912) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УСГ" (03038, м. Київ, вул. Івана Федорова, буд. 32, літ. А; ідентифікаційний код: 30859524) витрати на правничу допомогу у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн та судовий збір у сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві грн) 40 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст.254-257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.