ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.Чернівці

27 лютого 2026 року Справа № 926/4326/25

Суддя Господарського суду Чернівецької області Світлана Гушилик, за участю секретаря судового засідання Григорічук Б.В., розглянувши справу №926/4326/25

За позовом Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (49004, м.Дніпро, просп.Олександра Поля, б.2)

До відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Екотрансгаз (58032, м.Чернівці, вул.Південно-Кільцева, б.37)

Про стягнення пені в розмірі 62600,00 грн

За участі представників:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Екотрансгаз про стягнення пені в розмірі 62600,00 грн за прострочення сплати штрафу на виконання Рішення Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №54/74-р/к від 26.06.2025 року про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

В обгрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що рішенням Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №54/74-р/к від 26.06.2025 року визнано, що ТОВ Екотрансгаз вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.1 ст.50 та п.4 ч.2 ст.6 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених Комунальним підприємством Чернівецьке міське комунальне підрядне шляхово-експлуатаційне підприємство на закупівлю товару за предметом ДК 021:2015:24321000-0 Вуглеводні (газ природний для заправки автомобілів (метан)) відповідно до оголошення UA-2020-03-02-001575-а, за яке на нього накладено штраф в розмірі 62600,00 грн, однак останній штраф не сплатив, у зв`язку з чим останньому, в порядку ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", нараховано пеню в розмірі 62600,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку.

18.12.2025 року відділом документального та інформаційного забезпечення суду зареєстровано матеріали позовної заяви за вх.№4326, яку відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передано судді Гушилик С.

Ухвалою суду від 22.12.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.01.2026 року.

До початку підготовчого засідання 14.01.2026 року від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання без участі представника позивача (вх.№153).

Ухвалою суду від 14.01.2026 року відкладено підготовче засідання на 04.02.2026 року.

Ухвалою суду від 28.01.2026 року задоволено заяву представника позивача (вх.№344) про участь у судовому засіданні Оніщенко В.М. в режимі відеоконференції поза межами суду.

Ухвалою суду від 04.02.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.02.2026 року.

04.02.2026 року від представника позивача надійшла заява (вх.№446) про участь у судовому засіданні Солодухіна М.В. в режимі відеоконференції поза межами суду, яка задоволена ухвалою суду від 04.02.2026 року.

25.02.2026 року від представника позивача надійшло клопотання (вх.№744), в якому просить відкласти судове засідання, та зазначає, що у разі неможливості його відкладення, просить провести судове засідання без його участі.

В судове засідання 27.02.2026 року відповідач явку свого уповноваженого представника у судове засідання повторно не забезпечив, причину неявки суд не повідомив.

Суд зазначає про належне ним виконання обов`язку щодо повідомлення усіх учасників справи про час, дату та місце розгляду справи, зокрема відповідача повідомлено, шляхом надіслання ухвал суду на його юридичну адресу, яка підтверджується витягом з ЄДР: 58032, м.Чернівці, вул.Південно-Кільцева, б.37, та на адресу його кінцевого бенефіціарного власника ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , однак вся судова кореспонденція по даній справі була надіслана на вищезазначені адреси та повернулися до суду не врученою з відмітками адресат відсутній за вказаною адресою.

Частиною 2 статті 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, про місцезнаходження останньої.

Окрім того, у зв`язку з нез`явленням представника відповідача до суду, останнього було повідомлено також через офіційний сайт Господарського суду Чернівецької області.

Частинами 2, 3 ст.120 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п.4 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за місцезнаходженням.

За загальними вимогами п.91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка.

Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставці до дому (п.92 правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка" в об`єкті поштового зв`язку не передбачено (п.102 правил).

У разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження, відправлення "EMS" - 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази - відповідно до укладених угод. За письмовою заявою відправника/адресата строк зберігання поштових відправлень, внутрішніх поштових переказів може бути продовжений за додаткову плату до двох місяців з дня надходження до об`єкта поштового зв`язку місця призначення. У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" або "Адміністративна послуга" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 99-3, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення (п.116 правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою "Судова повістка", які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення закінчення встановленого строку зберігання, суперечить вимогам правил, та фактично відповідає причині повернення у зв`язку з відсутністю адресата.

Аналізуючи зазначені вище положення правил надання послуг поштового зв`язку, слід дійти висновку, що повернення судових рішень із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку п.5 ч.6 ст.242 ГПК України.

Сам лише факт неотримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав копії судових рішень за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на подання зокрема відзиву на позов, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Суд зазначає і аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268/заі18), а також Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі №913/879/17, від 21.05.2020 року у справі№10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі №24/260-23/52-б та від 18.03.2021 року у справі №911/3142/19, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Також, суд зазначає, що у відповідності до п.1 ч.6 ст.6 ГПК України, адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Однак, відповідач, який є юридичною особою, не зареєстровано електронний кабінет в системі Електронний суд, що суперечить приписам процесуального кодексу, та приводить до неможливості повідомлення останнього про розгляд справи через електронний документообіг.

В той же час, відповідач не був позбавлений можливості скористатися вільним доступом до електронного реєстру судових рішень в Україні, в силу ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень" та ознайомитися з ухвалами Господарського суду Чернівецької області та визначеними у них датами та часом розгляду даної справи та забезпечити представництво його інтересів в судових засіданнях.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1, п.1 ч.3 ст.202 ГПК України).

З наведеного суд констатує про повідомлення відповідача належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Суд зазначає, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву.

Відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Судом враховується, що за приписами ст.129 Конституції України, ст.2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У свою чергу суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст.202 ГПК України).

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема в постанові Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі №922/1200/18 та від 04.06.2020 року у справі №914/6968/16.

Суд зазначає про відсутність процесуальних строків для відкладення засідання, а також звертає увагу на те, що позивач у своєму клопотанні зазначив про можливий розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами, отже, суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання.

З врахуванням наведеного, а також вжиття судом всіх передбачених чинним законодавством заходів повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду спору по суті, суд приходить висновків про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін за наявними у справі документами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі позивач), розглянуто справу №54/92-24 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у зв`язку із чим прийнято рішення №54/74-р/к від 26.06.2025 року (далі рішення), яким визнано, що ТОВ Екотрансгаз (далі - відповідач) вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.1 ст.50 та п.4 ч.2 ст.6 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених Комунальним підприємством Чернівецьке міське комунальне підрядне шляхово-експлуатаційне підприємство на закупівлю товару за предметом ДК 021:2015:24321000-0 Вуглеводні (газ природний для заправки автомобілів (метан)) відповідно до оголошення UA-2020-03-02-001575-а.

За вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, на відповідача накладено штраф у розмірі 62600,00 грн (п.3 резолютивної частини рішення).

Рішення Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №54/74-р/к від 26.06.2025 року направлено на юридичну адресу відповідача супровідним листом №54-02/2708е від 27.06.2025 року.

Однак, поштове відправлення №205 не отримано ТОВ Екотрансгаз, у зв`язку із чим, 25.07.2025 року в газеті Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр" оприлюднено інформацію про прийняте рішення.

14.10.2025 року в.о.голови Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було видано наказ №54/79-Ю у справі №54/92-24 про примусове виконання рішення від 26.06.2025 року щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Екотрансгаз штрафу у розмірі 62600,00 грн.

Відповідач рішення Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №№54/74-р/к від 26.06.2025 року у встановлений ст.ст.36, 48 Закону України Про захист економічної конкуренції термін у судовому порядку не оскаржував.

16.10.2025 року в.о.голови Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України звернувся до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою №54-02/4503е про примусове виконання рішення.

Постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кучерко В.І. від 29.10.2025 року відкрито виконавче провадження за №79453602.

Оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю Екотрансгаз не сплачено штраф у встановлений Законом термін, позивач нарахував пеню за кожен день прострочення сплати штрафу у розмірі 1,5% від суми штрафу за період з 07.10.2025 року по 17.12.2025 року, що відповідно до розрахунку складає 67608,00 грн, проте, розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Отже, сума пені, яку просить стягнути позивач становить 62600,00 грн.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини, пов`язані з обмеженням монополізму та захистом суб`єктів господарювання від недобросовісної конкуренції, є предметом регулювання господарського законодавства, у тому числі й Господарського кодексу України, і відтак - господарськими, а тому справи, що виникають з відповідних правовідносин, згідно з ч.3 ст.21 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розглядаються господарськими судами.

В силу ч.1 ст.3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

До основних завдань Антимонопольного комітету України відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції (ст.3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Приписами ст.4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, Законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції" цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів (ч.1 ст.5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

У сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом тощо (ч.1 ст.7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

У відповідності до ч.1 ст.22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність (ч.2 ст.22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за: заявами суб`єктів господарювання, громадян, об`єднань, установ, організацій про порушення їх прав внаслідок дій чи бездіяльності, визначених цим Законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції; поданнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; власною ініціативою органів Антимонопольного комітету України. У разі надходження від заявника клопотання про можливість настання негативних наслідків, пов`язаних із поданням заяви, та з метою захисту його інтересів розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції розпочинається за власною ініціативою органів Антимонопольного комітету України (ч.1 ст.36 Закону).

Згідно із ч.1 ст.37 Закону, у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи.

За результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо (ч.1 ст.48 Закону).

Відповідно до п.13, ч.1 ст.50 Закону, порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки

У відповідності до вимог ч.1 ст.56 Закону рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема, внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України Голос України, газета Кабінету Міністрів України Урядовий кур`єр, Офіційний вісник України, друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

У відповідності до вимог ч.2 ст.56 Закону України Про захист економічної конкуренції та ст.22 Закону України Про Антимонопольний комітет України, рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

За кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу (ч.5 ст.56 Закону).

Згідно з ч.8 ст.56 Закону, протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Частиною 1 статті 60 Закону, встановлено, що заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені ст.ст.36, 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.

Як встановлено судом, відповідач вчинив порушення про захист економічної конкуренції, передбачене п.1 ст.50 та п.4 ч.2 ст.6 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених Комунальним підприємством Чернівецьке міське комунальне підрядне шляхово-експлуатаційне підприємство на закупівлю товару за предметом ДК 021:2015:24321000-0 Вуглеводні (газ природний для заправки автомобілів (метан)) відповідно до оголошення UA-2020-03-02-001575-а.

За вказане порушення на ТОВ Екотрансгаз накладено штраф: п.3 резолютивної частини рішення штраф в сумі 62600,00 грн.

Судом з достовірністю встановлено, що інформацію про прийняте рішення, у зв`язку з неможливістю його вручення адресату, було оприлюднено 25.07.2025 року в газеті Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", отже з 04.08.2025 року розпочався відлік строку та права на оскарження, а відтак строк сплати відповідачем штрафу, накладеного рішенням №54/74-р/к, закінчився 06.10.2025 року, тобто строк сплати штрафу закінчився, судом рішення не скасоване, отже воно є обов`язковим до виконання.

Як вже було зазначено вище у відповідності до вимог ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Відповідно до п.19-1 ч.1 ст.17 Закону України Про Антимонопольний комітет України, голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження видавати накази про примусове виконання рішень адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України, прийнятих за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу.

Згідно ч.8-9 ст.56 Закону, у разі якщо протягом строку, встановленого абзацом першим частини третьої цієї статті, рішення органу Антимонопольного комітету України не виконується, Голова Антимонопольного комітету України, голова територіального відділення Антимонопольного комітету України видає наказ про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу.

Наказ Голови Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу, є виконавчим документом, який пред`являється до органів державної виконавчої служби для примусового виконання в порядку, визначеному законом.

Зазначені в абзаці першому цієї частини накази мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Судом встановлено, що 16.10.2025 року в.о.голови Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України звернувся до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою №54-02/4503е про примусове виконання рішення. Постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Кучерко В.І. від 29.10.2025 року відкрито виконавче провадження за №79453602.

Проте, ТОВ Екотрансгаз штраф у розмірі 62600,00 грн не сплачено, що стало законною підставою для нарахування пені.

Судом перевірено нарахування пені та встановлено, що вона нарахована за період з 07.10.2025 року по 17.12.2025 року (72 дні), яка склала 67608,00 грн, з урахуванням того, що розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного рішенням АМК, суд констатує, що нарахована позивачем пеня в сумі 62600,00 грн є такою, що розрахована в межах строків та у відповідності до вимог Закону України "Про захист економічної конкуренції", а відтак є обґрунтованою і такою що підлягає задоволенню.

Згідно з вимогами ст.29 Бюджетного кодексу України та ст.56 Закону, суми стягнутих штрафів та пені перераховуються до загального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно ст.ст.13, 76, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Враховуючи наведені законодавчі приписи, здійснивши відповідну юридичну оцінку всіх доказів, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, які відповідачем не спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 42, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позовні вимоги Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (49004, м.Дніпро, просп.Олександра Поля, б.2) до Товариства з обмеженою відповідальністю Екотрансгаз (58032, м.Чернівці, вул.Південно-Кільцева, б.37) про стягнення пені в розмірі 62600,00 грн - задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Екотрансгаз (58032, м.Чернівці, вул.Південно-Кільцева, б.37, код 32929823) на користь Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (49004, м.Дніпро, просп.Олександра Поля, б.2, код 20306037) пеню в розмірі 62600,00 грн, яку зарахувати в дохід загального фонду Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», на рахунок Чернів.ГУК/Чернівецька ТГ/21081100, , номер рахунку (IBAN) UA0024405, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Екотрансгаз (58032, м.Чернівці, вул.Південно-Кільцева, б.37, код 32929823) на користь Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (49004, м.Дніпро, просп.Олександра Поля, б.2, код 20306037) судовий збір в розмірі 2422,40 грн, який зарахувати на р/р UA0001441, банк отримувач: ДКСУ м.Київ, МФО 820172.

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.257 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Повне рішення складено та підписано 02.03.2026 року

Суддя Світлана ГУШИЛИК