ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"19" березня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/4043/25
Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.,
за участі секретаря судового засідання Ніконової Д.І.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Багіра-Трейд Плюс про розподіл судових витрат у справі № 916/4043/25 /вх. № 2-1999/25 від 18.12.2025/
про стягнення 21 282,65 грн,
Господарським судом Одеської області розглядалася справа № 916/4043/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Багіра-Трейд Плюс до Товариства з обмеженою відповідальністю Одесапродукт про стягнення 21 282,65 грн.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 10.12.2025 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Багіра-Трейд Плюс до Товариства з обмеженою відповідальністю Одесапродукт про стягнення 21 282,65 грн - задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Одесапродукт на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Багіра-Трейд Плюс заборгованість у сумі 21 282,65 грн, з яких: 13 033,20 грн сума боргу, 2 340,99 грн інфляційні втрати та 5 875,46 грн штрафні санкції, а також стягнуто судовий збір в розмірі 2422,40 грн.

18.12.2025 на адресу суду надійшла заява представника позивача /вх. № 2-1999/25/, в якій позивач просить ухвалити у справі № 916/4043/25 додаткове рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Одесапродукт на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Багіра-Трейд Плюс витрат на правову допомогу в розмірі 7000,00 (сім тисяч гривень) грн.00 коп.

Ухвалою суду від 29.12.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Багіра-Трейд Плюс про розподіл судових витрат у справі № 916/4043/25 /вх. № 2-1999/25 від 18.12.2025/ - залишено без розгляду.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.02.2026 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Багіра-Трейд Плюс задоволено частково. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 29.12.2025 про залишення без розгляду заяви про розподіл судових витрат у справі №916/4043/25 скасовано. Справу передано до Господарського суду Одеської області для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Багіра-Трейд Плюс про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №916/4043/25.

09.03.2026 матеріали справи повернуто до Господарського суду Одеської області.

Ухвалою суду від 16.03.2026 судом прийнято до провадження справу №916/4043/25 для продовження розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Багіра-Трейд Плюс про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №916/4043/25.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи в частині розподілу судових витрат, господарський суд дійшов до наступного.

Глава 8 розділуГПК України регулює інститут судових витрат.

За загальним правилом, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (див. також п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Ст. 123 ГПК України, яка визначає види судових витрат, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 126 ГПК України).

Згідно зі ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

Відповідно до норм цього Закону:

- договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт - оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 цього Закону);

- представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 цього Закону);

- інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 цього Закону);

- видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами (ст. 19 цього Закону);

- гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначено в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 цього Закону).

Здійснюючи аналіз наведених норм Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 виснувала, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення: при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката залежно від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Велика Палата Верховного Суду у п. 164 постанови від 05.06.2024 у справі № 910/14524/22 виснувала, що одним із принципів господарського судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, зокрема, у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні у справі "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) від 28.11.2002, щодо судових витрат зазначено, що за ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" від 25.03.1999 та "Єчюс проти Литви" від 31.07.2000).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Так, у рішенні в справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" від 23.01.2014 зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (див. п.п. 33, 34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (див. п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п. 135 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у п. 6.5 постанови від 03.03.2019 у справі № 922/445/19 дійшла висновку, що витрати на надану професійну правничу допомогу, у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Судом встановлено, що разом з заявою про усунення недоліків /вх.№32496/25 від 16.10.2025/ представником позивача до суду подано попередній (орієнтовний) розрахунок витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, що складається з:

1. Судовий збір за подання позовної заяви про стягнення боргу за договором позики становить 3028,00 грн.

2. Попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи:

2.1.Підготовка до розгляду справи: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів; аналіз судової практики (3 год.) 2000 грн;

2.2. Складання, оформлення і надсилання позовної заяви, претензії (5 год.) 3000 грн;

2.3. Орієнтовна кількість судових засідань за позовом про стягнення боргу вартістю 1000 грн/засідання 2 засідання (2000 грн).

Всього 7000,00 грн.

З поданих стороною позивача матеріалів вбачається, що 06.06.2025 між адвокатом Чижовим В.А. та ТОВ «Багіра-Трейд Плюс» був укладений Договір №190 про надання правової допомоги, відповідно до якого Адвокат бере на себе зобов`язання надавати необхідну правову допомогу Клієнту у господарській справі, яка підлягає розгляду в Господарському суді Одеської області за позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесапродукт».

Згідно з Додатком №1 до договору про надання правової допомоги №190 від 06.06.2025 загальна вартість послуг складає 7000,00 грн, яких: підготовка до розгляду справи: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів, аналіз судової практики 2000 грн; складання, оформлення і надсилання позовної заяви, претензії 3000 грн; підготовка та/або участь в судових засіданнях (незалежно від кількості) за позовом про стягнення боргу 2000 грн.

18.12.2025 сторонами складено Акт приймання-передачі наданих юридичних послуг на загальну суму 7000,00 грн, в якому також вказані ті ж самі послуги, що і в Додатку №1 до договору про надання правової допомоги №190 від 06.06.2025.

Згідно з платіжною інструкцією №1270 від 18.12.2025 ТОВ «Багіра-Трейд Плюс» сплачено на користь ФОП Чижов В.А. 7000,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність відповідачем факту надання йому правничої допомоги адвокатом.

Суд зазначає, що з урахуванням складності справи, предмету та ціни позову, а також розгляду справи за відсутності сторін, заявлений адвокатом до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн не відповідає критеріям, що наведені у частині 4 статті 126 ГПК України.

Таким чином, керуючись принципами справедливості, верховенства права, критеріями реальності адвокатських витрат в контексті їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, господарський суд не покладає на відповідача весь заявлений ТОВ «Багіра-Трейд Плюс» розмір витрат на професійну правничу допомогу та вважає, що вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню в сумі 5 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 244, 254-255 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Багіра-Трейд Плюс про розподіл судових витрат у справі № 916/4043/25 /вх. № 2-1999/25 від 18.12.2025/ задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Одесапродукт /, адреса 65026, Одеська область, Одеський район, м. Одеса, вул. Приморська, 18, приміщення А/ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Багіра-Трейд Плюс /, адреса 67652, Одеська область, Одеський район, сільрада Мирненська, Комплекс будівель та споруд №8/ судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000,00 грн /п`ять тисяч гривень 00 копійок/.

3. В іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 19.03.2026.

Суддя Н.Д. Петренко