ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" березня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/4867/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія (вул. Мала Арнаутська, буд. 88, м. Одеса, 65007)

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Корона (вул. Генуезька, 36, м. Одеса, 65062)

про стягнення 872,69 грн,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Корона, в якій просило суд стягнути з відповідача на користь позивача 73120,93 грн, з яких: борг в сумі 72248,24 грн; 3% річних в сумі 416,67 грн; інфляційні втрати в сумі 456,02 грн.

Позиції учасників справи

Підставою позову позивач визначив обставину неналежного виконання відповідачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 2575, до якого відповідач приєднався шляхом підписання відповідної заяви від 05.12.2018, в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості спожитої електричної енергії у період липень-серпень 2025 року.

30.12.2025 Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку Корона було подано суду клопотання про закриття провадження у цій справі (а.с. 36-45, т.1), яке мотивоване тим, що відповідач погасив суму основного боргу у добровільному порядку. Щодо стягнення заявлених позивачем 3% річних та інфляційних втрат відповідач заперечив, посилаючись на положення постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206, включення території міста Одеси до території можливих бойових дій, а також на те, що відповідає є неприбутковою організацією, створеною співвласниками багатоквартирного будинку, з метою здійснення його управління.

06.01.2026 позивачем була подана суду заява (а.с. 46-51, т.1), в якій він підтвердив обставину погашення відповідачем після відкриття провадження у цій справі основного боргу в сумі 72248,24 грн, у зв`язку з чим просив суд закрити провадження у справі в цій частині вимог, при цьому позивач підтримав заявлені ним вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 416,67 грн та інфляційних втрат в сумі 456,02 грн.

У іншій заяві, поданій суду також 06.01.2026 (а.с. 52-57, т.1), позивач наголосив на безпідставності посилань відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206, оскільки, як вважає позивач, відповідач не є відноситься до категорії споживачів «населення», а наказ про включення міста Одеси до території можливих бойових дій набрав чинності 12.08.2025, в цей же час, заборгованість виникла за період споживання липень-серпень 2025 року.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.12.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/4867/25; постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 19.03.2026 судом було закрито провадження у справі в частині вимог позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 72248,24 грн.

Обставини справи

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.06.2018 № 429 позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія було видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу (а.с. 9, т.1).

Рішенням Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області від 17.02.2017 № 0656 (а.с. 42, т.1) Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Корона» було включено до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Відповідно до заяви-приєднання від 05.12.2018 (а.с. 10-зворотна сторінка, т. 1) відповідач приєднався до умов договору про постачання електричної енергії на виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», з урахуванням статей 633, 634, 642 ЦК України, постачальником за яким є Товариство з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія. Згідно з цією заявою постачальник ініціює приєднання споживача з 01.01.2019 до договору про постачання електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії № 2575 бази даних споживачів постачальника за регульованим тарифом. Згідно з додатком № 1 до заяви визначена адреса споживання електричної енергії споживачем: вул. Генуезька, 36, ЕІС-коди точок комерційного обліку: 62Z769, 62Z808.

До матеріалів справи позивачем долучений примірник публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (редакція діє з 01.05.2025) (а.с. 11-15, т.1), який є публічним договором приєднання, що встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - споживач) постачальником універсальних послуг (далі - постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднання яка є додатком 1 до цього договору.

Відповідно до п. 2.1. договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Згідно з п. 5.8.-5.10. договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Розрахунки споживача за цим договором здійснюються на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання постачальника (далі - сдецрахунок). При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника, та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за цим договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни. Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних вебсайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.

Відповідно до п. 13.1. договору останній укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні.

Додатком № 3 до договору є публічна комерційна пропозиція № 1/1-УП, до якої, як зазначає позивач у позовній заяві приєднався відповідач та передбачає умови постачання електричної енергії для колективних побутових споживачів та споживачів, які мають право на отримання електричної енергії за тарифами для побутових споживачів (а.с. 15-зворотна сторінка 16, т.1).

Відповідно до п. 2 комерційної пропозиції обсяги спожитої електричної енергії визначаються оператором за розрахунковий період, який становить один календарний місяць. Розрахунковий період прирівнюється до календарного місяця. При наявності розбіжностей в частині визначення обсягу спожитої електричної енергії вони підлягають врегулюванню відповідно до Кодексу комерційного обліку або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина обсягу спожитої електричної енергії встановлюється відповідне до даних оператора.

Згідно з п. 3 комерційної пропозиції споживач здійснює оплату за спожиту електроенергію протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. Споживач має право здійснювати попередню оплату. Не отримання споживачем рахунку не звільняє його від обов`язку сплати за фактично спожиту електричну енергію. Споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним пунктом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем.

Пунктом 8 комерційної пропозиції визначено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг набирає чинності з дати оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-якого обсягу електричної енергії або підписання споживачем заяви-приєднання до умов договору/або з дати, зазначеної як початок постачання в заяві-приєднання (за умови відсутності заперечень з боку постачальника), і укладається на строк до кінця календарного року, в якому договір було укладено, а в частині розрахунків договір діє до повного їх виконання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов, але в ніякому разі не більше ніж на термін дії договору споживача про надання послуг розподілу (передачі) електричної енергії. В частині початку постачання електричної енергії, для нових споживачів, договір починає діяти з дата внесення споживача адміністратором комерційного обліку до реєстру споживачів постачальника. Строк дії договору на умовах цієї комерційної пропозиції може бути обмежений/змінений положеннями діючого законодавства. Договір може бути розірвано за ініціативою будь-якої зі сторін у порядку, визначеному законодавством України та цим договором, але в будь-якому випадку договір діє до повної оплати заборгованості по договору.

Згідно з довідкою оператора системи розподілу АТ «ДТЕК Одеські електромережі» від 05.12.2025 (а.с. 20-зворотна сторінка 21, т.1) відповідачем у спірному періоді було спожито електричну енергію у наступних обсягах: липень 2025 року 100668,00 кВт*год; серпень 2025 року 92833,00 кВт*год.

Для здійснення оплати вартості спожитої електричної енергії позивачем були виставлені рахунки відповідачу, які направлені поштою на адресу відповідача, а саме: рахунок від 01.08.2025 № 01-2575-ПУП/1 за липень 2025 року на суму 434885,76 грн (а.с. 16-зворотна сторінка, т.1), який отриманий відповідачем 12.08.2025 (а.с. 17-18, т.1); рахунок від 04.09.2025 № 01-2575-ПУП/1 за серпень 2025 року на суму 401038,56 грн (а.с. 18-зворотна сторінка, т.1), який отриманий відповідачем 28.10.2025 (а.с. 19-20, т.1).

За спожиту електричну енергію відповідач, станом на час звернення позивача до суду, розрахувався частково, сплативши кошти у загальній сумі 763676,08 грн (а.с. 21-зворотна сторінка 22, т.1). У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 72248,24 грн, а також нарахованих позивачем 3% річних в сумі 416,67 грн та інфляційних втрат в сумі 456,02 грн. Відповідно до розрахунку позивача (а.с. 7, т.1), останнім нарахування здійснено в межах наступного періоду:

- за зобов`язанням липня 2025 року на залишок боргу у розмірі 37687,68 грн: 3% річних за період з 20.08.2025 по 04.12.2025; інфляційні втрати за період вересень-жовтень 2025 року;

- за зобов`язанням серпня 2025 року на залишок боргу у розмірі 34560,56 грн: 3% річних за період з 05.11.2025 по 04.12.2025.

Водночас, після звернення позивача з позовом до суду відповідач сплатив спірний основний борг перед позивачем, сплативши останньому 25.12.2025 кошти у розмірі 72248,24 грн (а.с. 41, 50, т.1), що стало підставою для закриття судом провадження у справі в цій частині вимог позивача.

З урахуванням вищевикладеного, на розгляді суду наразі залишився спір між сторонами щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 416,67 грн та інфляційних втрат в сумі 456,02 грн.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1-2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Відповідно до п. 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 за № 312 (далі ПРРЕЕ), договори, передбачені цими Правилами, укладаються у письмовій формі в паперовому або в електронному вигляді. Для укладення договору шляхом приєднання до умов договору, друга сторона підписує заяву-приєднання. Договір може бути укладений, змінений та розірваний за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, зокрема через особистий кабінет у вигляді електронного документа. Створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання, знищення електронних документів під час укладання, виконання, зміни та розірвання договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії та використання електронної ідентифікації при укладанні договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації здійснюється з урахуванням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Початок виконання умов договору, передбаченого цими Правилами, може встановлюватися за погодженням сторін. Порядок створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання, знищення електронних документів, у тому числі під час укладання, зміни, виконання та розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, визначається в угоді про електронний документообіг, укладеній між споживачем та іншим учасником роздрібного ринку електричної енергії. Угода про електронний документообіг має містити інформацію щодо інформаційно-комунікаційної системи та/або засобу електронної комунікації, які використовуються учасником роздрібного ринку електричної енергії для електронної взаємодії зі споживачем. На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами. Електропостачальники зобов`язані повідомляти оператора системи розподілу (передачі) про укладення та розірвання договору із споживачем в установленому цими Правилами порядку. При переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно з п.1.2.8. ПРРЕЕ постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Пунктами 3.1.7., 3.1.8. ПРРЕЕ встановлено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача за заявою-приєднання до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, розміщеної на офіційному вебсайті електропостачальника. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати паперовий примірник договору, підписаний з його боку. Договір про постачання електричної енергії споживачу (договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг), укладений за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації, вважається таким, що укладений у письмовій формі.». Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному вебсайті електропостачальника, договір укладається у письмовій формі шляхом підписання сторонами цілісного документа або обміну документами у порядку, встановленому Цивільним кодексом України та/або Господарським кодексом України та цими Правилами, у тому числі за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються, у письмовій формі, а у випадку укладення договору за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації у формі електронного документа та підписуються обома сторонами. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.

Згідно з п. 4.12. ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.

Статтею 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» установлено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку". Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

За змістом статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Об`єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Об`єднання відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном об`єднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов`язки, виступає позивачем та відповідачем у суді. Об`єднання не несе відповідальності за зобов`язаннями співвласників.

24.02.2022, у зв`язку з неспровокованою військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022, затвердженим Законом "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.04.2022 №2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та триває станом на даний час.

Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (редакція діє з 06.06.2025) установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється, зокрема: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285).

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 15.07.2025 № 1151 «Про затвердження Змін до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (набрав чинності 12.08.2025) Одеська міська територіальна громада включена до переліку територій можливих бойових дій з 26.05.2025.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позиція суду

Як встановлено судом, між сторонами у справі виникли договірні правовідносини, за умовами яких позивач зобов`язався поставляти відповідачу електричну енергію, а відповідач, у свою чергу, сплатити її вартість у порядку, визначеному договором та Правилами.

Судом встановлено, що відповідачем було допущено порушення строків оплати вартості спожитої у спірному періоді липень-серпень 2025 року електричної енергії, у зв`язку з чим позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача за прострочення грошового зобов`язання 3% річних в сумі 416,67 грн та інфляційні втрати в сумі 456,02 грн, а загальний період нарахування позивач визначив з 20.08.2025 по 04.12.2025. При зверненні з позовом до суду позивачем також був заявлений до стягнення з відповідача основний борг в сумі 72248,24 грн, проте суд закрив провадження у справі в цій частині вимог позивача з підстав відсутності предмету спору, враховуючи, що відповідач ці кошти сплатив після відкриття провадження у справі.

В цей же час, постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2022 року № 206 установлено заборону до припинення чи скасування воєнного стану в Україні на нарахування та стягнення, зокрема, інфляційних втрат та процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням, у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, в територіальних громадах, що розташовані на територіях можливих бойових дій відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій - до дати припинення можливості бойових дій.

Як встановлено судом, відповідач за організаційно-правовою формою є об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку, яке створене власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

У постанові від 13.02.2024 у справі № 922/1717/23 Верховним Судом зроблено висновок, що: «ОСББ не є фізичною особою чи фізичною особою-підприємцем, а як юридична особа ОСББ не має свого власного споживання. ОСББ, згідно з нормами чинного законодавства, сприяє отриманню співвласниками багатоквартирного будинку комунальних послуг, зокрема постачанню та розподілу електричної енергії. Ця електрична енергія постачається у багатоквартирний будинок виключно задля функціонування спільного майна співвласників (зокрема інженерно-технічних систем будинку, як то роботи індивідуального теплового пункту, котелень, підкачувальних насосів тощо) та для задоволення побутових (спільно-побутових) потреб співвласників (зокрема електропостачання ліфтів, освітлення місць загального користування та прибудинкової території тощо). ОСББ має особливий статус, відмінний від інших юридичних осіб, оскільки створюється та функціонує як непідприємницьке товариство згідно з окремим Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", має статус неприбутковості, та не є суб`єктом господарювання, не використовує електричну енергію для власних потреб. Отже, ОСББ в частині споживання електричної енергії на побутові потреби по аналогії закону підпадає під визначення "колективний побутовий споживач" електроенергії, у випадку, коли ці організації об`єднують мешканців у багатоквартирних будинках та діють в їхніх інтересах для забезпечення комфортних умов проживання у будинку. При цьому Верховним Судом зроблений висновок, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку створено співвласниками для надання послуг з утримання спільного майна, а тому на споживання електричної енергії для утримання спільного майна розповсюджується дія постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206.».

З урахуванням вищевикладеного суд виснує, що відповідач у спірних відносинах з позивачем виступає саме як колективний побутовий споживач (від імені всіх співвласників) та договір укладений для забезпечення та сприяння співвласникам будинку в отриманні житлово-комунальних послуг належної якості та у встановлений строк. При цьому суд зауважує, що доказів того, що споживання за спірним договором електричної енергії відбувалося не лише мешканцями будинку, матеріали справи не містять.

В цей же час суд вважає необхідним наголосити, що комерційна пропозиція, до якої приєднався відповідач, діє саме для колективних побутових споживачів, які мають право на отримання електричної енергії за тарифами для побутових споживачів.

За вищевикладених обставин, суд виснує, що позивач помилково зазначає про те, що положення постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 не застосовуються до правовідносин позивача з відповідачем.

Так, наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 15.07.2025 № 1151 «Про затвердження Змін до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» (набрав чинності 12.08.2025) Одеська міська територіальна громада включена до переліку територій можливих бойових дій з 26.05.2025.

Отже, оскільки позивач нарахування інфляційних втрат та відсотків річних здійснив за період з 20.08.2025 по 04.12.2025, тобто за період, в якому щодо відповідача діяла постанова від 05.03.2022 № 206, суд дійшов висновку, що вказане суперечить положенням вищевказаної постанови Уряду, а тому позивачем не доведено обґрунтованість вимог до відповідача.

За встановлених обставин, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Корона слід відмовити повністю.

Розподіл судових витрат

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 9 статті 129 ГПК України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Суд зазначає, що частиною 9 ст.129 ГПК України визначено два випадки, за яких суд з власної ініціативи може відступити від загального правила розподілу судових витрат (від правила їх пропорційного розподілу): 1) зловживання стороною чи її представником процесуальними правами; 2) виникнення спору внаслідок неправильних дій сторони.

Верховний Суд, зокрема, у постанові від 21.03.2023 у справі № 911/813/21 вказав, що ч. 9 ст. 129 ГПК України наділяє суд дискреційними повноваженнями щодо покладання на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір, судових витрат повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору, однак за умови, що відповідний висновок суду має бути належним чином обґрунтованим. Наведена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною (подібний підхід був також застосований Південно-західним апеляційним господарським судом у постанові від 03 лютого 2026 року у справі № 915/1319/25).

При цьому, у вищевказаній постанові Верховний Суд також виснував, що цілком очевидним є той факт, що норма частини 9 статті 129 ГПК України є спеціальною в співвідношенні із загальною нормою частини 4 цієї ж статті, та, як наслідок, підлягає пріоритетному застосуванню при вирішенні спірних правовідносин.

Так, первісно позивач, при зверненні до суду з позовом, що розглядається судом в межах цієї справи, заявив до стягнення з відповідача основний борг в сумі 72248,24 грн, 3% річних в сумі 416,67 грн та інфляційні втрати в сумі 456,02 грн. За подання позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн, що є мінімальною ставкою судового збору за подання позову майнового характеру до господарського суду.

Після відкриття провадження у цій справі відповідач сплатив на користь позивача основний борг в сумі 72248,24 грн, що стало підставою для закриття судом провадження у справі, у зв`язку з відсутністю спору. Щодо решти вимог позивача, а саме про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 416,67 грн та інфляційних втрат в сумі 456,02 грн, судом було ухвалене рішення про відмову в їх задоволенні. Отже, щодо майже 98,8% позовних вимог позивача суд закрив провадження у справі з підстав відсутності предмету спору, а щодо майже 1,20% позовних вимог позивача суд відмовив у їх задоволенні.

Отже, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає, що задоволення після пред`явлення позову позовних вимог відповідачем фактично є свідченням того, що відповідач погодився з тим, що позов пред`явлено до належного відповідача. Таким чином, враховуючи умови договору щодо строків сплати вартості електричної енергії та дату оплати відповідачем спірного боргу, суд виснує, що спір у справі виник внаслідок неправильних дій відповідача, а тому суд вважає, що судовий збір пропорційно розміру сумі позову щодо якої суд закрив провадження у справі слід покласти на відповідача, оскільки позивач не має нести тягар їх покладення на нього. В цей же час, суму судового збору пропорційно розміру суми позову, у задоволенні якої судом було відмовлено, слід покласти на позивача.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що за результатом вирішення спору судом з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2393,49 грн.

Інших витрат сторонами не заявлено.

Керуючись ст. 129, 191,232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Корона (вул. Генуезька, 36, м. Одеса, 65062, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Одеська обласна енергопостачальна компанія (вул. Мала Арнаутська, буд. 88, м. Одеса, 65007, ) судовий збір в сумі 2393 грн 49 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 19 березня 2026 р.

Суддя Д.О. Бездоля