ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2026 р. Справа№ 910/4121/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Барсук М.А.

при секретарі судового засідання Муковоз В.І.,

за участю представників:

від позивача - представник не прибув,

від відповідача - Балабон В.О.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ХА РІКА" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2025 у справі №910/4121/25 (суддя Пукшин Л.Г., повне рішення складено - 23.10.2025) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВАТЕКС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХА РІКА" про стягнення 4 118 111, 87 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВАТЕКС" (далі - позивач, заявник) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХА РІКА" про стягнення 4 118 111, 87 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань у частині оплати отриманого товару.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2025 у справі №910/4121/25 позов задоволено повністю; вирішено стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 4 118 111 грн 87 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 61 771 грн 68 коп.

При задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем факту порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати отриманого товару.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Апелянт в апеляційній скарзі заперечує проти отримання товару та посилається на не підписання з боку відповідача видаткових, товарно - транспортних накладних, акту звірки та додаткової угоди № 1 до договору.

В ході розгляду апеляційної скарги апелянтом було подано до суду клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

В судовому засіданні 09.02.2026 представник заявника просив продовжити строк на подання вказаного клопотання.

За приписами частин першої та другої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Отже, продовжено може бути лише строк, який не сплив.

Разом з тим, станом на дату заявлення відповідачем клопотання про продовження строку на подання клопотання про призначення експертизи, так і станом на дату подання вказаного клопотання відповідний строк сплив, а тому його не може бути продовжено.

Так, хвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ХА РІКА" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2025 у справі №910/4121/25.

При цьому, вказаною ухвалою учасникам справи встановлено строк для подання відзивів, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань протягом 15 днів з моменту отримання даної ухвали.

Зазначена ухвала була доставлена до електронного кабінету відповідача 25.11.2026 о 19:58, що підтверджується відповідною довідкою.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (абз. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України).

Отже, зазначена ухвала була отримана відповідачем 26.11.2025, та з 27.11.2026 розпочався перебіг, встановленого судом, 15-тиденного строку для подання, зокрема, клопотань.

Відповідно 11.12.2025 вказаний строк сплив.

Клопотання про призначення експертизи було подано апелянтом 23.12.2025, тобто із пропуском 15-тиденного строку.

Клопотання про поновлення строку не було заявлено.

В свою чергу, оскільки станом на час подання клопотання про призначення експертизи строк на його подання сплив, клопотання про продовження відповідного строку не може бути задоволено.

Відповідно до статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, оскільки клопотання про призначення експертизи було подано апелянтом після закінчення, встановленого, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.11.2025 у справі у справі №910/4121/25, 15-тиденного строку, воно не може бути розглянуто та залишається судом без розгляду.

В судовому засіданні представник апелянта - відповідача у справі підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Позивач правом на участь представника у даному судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином; про що свідчить довідка про доставку електронного документа до електронного кабінету вказаної особи.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутнім у даному судовому засіданні від позивача до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представників сторін та третіх осіб не визнавалася обов`язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи належне повідомлення позивача, а також з урахуванням того, що неявка його представника в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

20.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "НОВАТЕКС" (далі - постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ХА РІКА" (надалі - покупець/відповідач) було укладено договір купівлі-продажу №7 (надалі - договір), відповідно до п.1.1. якого постачальник постачає, а покупець приймає обладнання та витратні матеріали різних груп товарів, (надалі - товар) та оплачує його на умовах цього договору. Конкретний тип товару вказується в специфікації та/або рахунках-фактурах та /або видаткових накладних.

Відповідно до п. 2.1. договору ціна товару вказується в специфікації та/або рахунках-фактурах та /або видаткових накладних.

У розділі 4 договору сторонами узгоджено терміни та умови поставки, зокрема:

4.1. датою поставки товару і моментом переходу до покупця права власності на товар вважається дата передачі товару покупцеві або його перевізнику (дата видаткової накладної).

4.2. постачання товару здійснюється за домовленістю сторін.

4.3. товар вважається зданим постачальником і прийнятим покупцем за кількістю та якістю в момент підписання видаткової накладної.

4.4. строк поставки товару постачальник узгоджує з покупцем індивідуально по кожному рахунку-фактурі до цього договору, та з моменту зарахування на розрахунковий рахунок постачальника 100% оплати за товар.

4.11. місцем постачання є за адресою: м. Київ, вулиця Зрошувальна, 2а.

За умовами п. 5.1. договору покупець здійснює 100% оплату за товар шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок постачальника, вказаний у відповідних рахунках-фактурах.

Умови оплати можуть бути змінені сторонами в додатках до цього договору, що є його невід`ємною частиною (п. 5.2. договору).

Відповідно до п. 9.1. даний договір набирає чинності з моменту підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Як вбачається із матеріалів справи 08.06.2020 сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору, якою викладено п. 9.9. договору у новій редакції: "на підставі ст. 6, ч.3 ст. 207 та ст. 627 Цивільного кодексу України сторони домовилися, що замовник і виконавець можуть використовувати (за їх наявності) аналоги власноручних підписів їх уповноважених осіб (факсиміле), з їх нанесенням за допомогою засобів механічного копіювання за зразками відповідних аналогів як зазначено нижче. Сторони домовилися, що з використанням факсимільного підпису (факсиміле) сторони можуть підписувати зміни та доповнення до договору та додаткові угоди (додатки) до нього, а також сторони можуть використовувати факсиміле для підписання документів, що складаються на виконання договору, у тому числі, але не виключно замовлення на поставку, рахунки на оплату, видаткові накладні, акти звірки взаєморозрахунків сторін договору та інші документи пов`язані з його виконанням".

Позивач поставив відповідач товар на загальну суму 4 812 377,35 грн, що підтверджується видатковими накладними, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками, а також товарно-транспортними накладними, зокрема:

№РН-0000117 від 14.12.2021 на суму 61 676,40 грн, ттн №013-12 від 14.12.2021;

№РН-0000116 від 13.12.2021 на суму 163 561,22 грн, ттн №012-12 від 13.12.2021;

№РН-0000115 від 13.12.2021 на суму 20 261,83 грн, ттн №011-12 від 13.12.2021;

№РН-0000114 від 10.12.2021 на суму 57 504,00 грн, ттн №010-12 від 10.10.2021;

№РН-0000113 від 10.12.2021 на суму 65 797,28 грн, тгн №013-12 від 10.12.2021;

№РН-0000112 від 09.12.2021 на суму 72 415,43 грн, ттн №008-12 від 09.12.2021;

№РН-0000111 від 09.12.2021 на суму 73 047,55 грн, ттн №007-12 від 09.12.2021;

№РН-0000110 від 09.12.2021 на суму 68 681,59 грн, ттн №006-12 від 09.12.2021;

№РН-0000109 від 08.12.2021 на суму 104 010,65 грн, ттн №004-12 від 08.12.2021;

№РН-0000108 від 08.12.2021 на суму 102 889,92 грн, ттн №005-12 від 08.12.2021;

№РН-0000107 від 08.12.2021 на суму 67 810,99 грн, ттн №003-12 від 08.12.2021;

№РН-0000106 від 07.12.2021 на суму 103 133,22 грн,

№РН-0000105 від 07.12.2021 на суму 108 873,86 грн, ттн №001-12 від 07.12.2021;

№ РН-0000084 від 28.10.2021 на суму 617 48,39 грн, ттн №025-10 від 28.10.2021;

№ РН-0000083 від 27.10.2021 на суму 91 664,09 грн, ттн №024-10 від 27.10.2021;

№ РН-0000082 від 27.10.2021 на суму 71 340,28 грн, ттн №023-10 від 27.10.2021;

№ РН-0000081 від 26.10.2021 на суму 206 007,19 грн, ттн №022-10 від 26.10.2021; ттн №022-11 від 26.10.2021; ттн №22-12 від 26.10.2021;

№ РН-0000080 від 21.10.2021 на суму 92 485,45 грн, ттн №021-10 від 21.10.2021;

№ РН-0000079 від 20.10.2021 на суму 115 538,32 грн, ттн №020-10 від 20.10.2021;

№ PH-0000078 від 20.10.2021 на суму 73 825,94 грн, ттн №019-10 від 20.10.2021;

№ РН-0000077 від 19.10.2021 на суму 28 726,54 грн, ттн №018-10 від 19.10.2021;

№ РН-0000076 від 19.10.2021 на суму 62 806,97 грн, ттн №017-10 від 19.10.2021;

№ РН-0000075 від 18.10.2021 на суму 72 027,47 грн, ттн №016-10 від 18.10.2021;

№ РН-0000074 від 18.10.2021 на суму 63 401,04 грн, ттн №015-10 - від 18.10.2021;

№ РН-0000073 від 18.10.2021 на суму 60 720,24 грн, ттн №014-10 від 18.10.2021;

№ РН-0000058 від 30.08.2021 на суму 60 204,60 грн ттн № 32-008 від 30.08.2021;

№РН-0000057 від 30.08.2021 на суму 102 768,12 грн, ттн №31-008 від 30.08.2021;

№РН-0000055 від 27.08.2021 на суму 73 160,52 грн, ттн №29-008 від 27.08.2021;

№РН-0000054 від 27.08.2021 на суму 83 511,74 грн., ттн №28-008 від 27.08.2021;

№РН-0000053 від 27.08.2021 на суму 84 570,17 грн, ттн №26-008 від 27.08.2021;

№РН-0000052 від 26.08.2021 на суму 76 619,89 грн, ттн №25-008 від 26.08.2021;

№РН-0000051 від 26.08.2021 на суму 70 152,08 грн, ттн №24-008 від 26.08.2021;

№РН-0000050 від 26.08.2021 на суму 17 265,16 грн, ттн №23-008 від 26.08.2021;

№РН-0000049 від 26.08.2021 на суму 13 5931,74 грн., ттн №27-008 від 26.08.2021;

№РН-0000048 від 25.08.2021 на суму 64 077,08 грн, ттн №21-008 від 25.08.2021;

№РН-0000047 від 25.08.2021 на суму 151 812,00 грн, ттн №21-008 від 25.08.2021, ттн №22-008 від 25.08.2021, ттн №23-008 від 25.08.2021; ттн №22-008 від 25.08.2021, ттн 23-008 від 25.08.2021;

№РН-0000046 від 25.08.2021 на суму 106 466,76 грн, ттн №19-008 від 25.08.2021;

№РН-0000045 від 20.08.2021 на суму 252 961,08 грн, ттн №16.01-008 від 20.08.2021; №16.02-008 від 20.08.2021;

№РН-0000044 від 20.08.2021 на суму 62 612,82 грн, ттн №18-008 від 20.08.2021;

№РН-0000043 від 20.08.2021 на суму 59 837,63 грн, ттн №17-008 від 20.08.2021;

№ВН-0000093 від 25.11.2020 на суму 56 273,72 грн, ттн №012/11 від 25.11.2020;

№ВН-0000092 від 25.11.2020 на суму 72 910,28 грн, ттн №011/11 від 25.11.2020;

№ВН-0000091 від 25.11.2020 на суму 40 901,98 грн, тгн №010/11 від 25.11.2020 ;

№ВН-0000090 від 24.11.2020 на суму 57 977,14 грн, ттн №009/11 від 24.11.2020;

№ВН-0000089 від 24.11.2020 на суму 60 861,53 грн, ттн №008/11 від 24.11.2020;

№ВН-0000088 від 24.11.2020 на суму 73 173,23 грн., ттн №007/11 від 24.11.2020;

№ВН-0000087 від 23.11.2020 на суму 67 613,86 грн, ттн №006/11 від 23.11.2020;

№ВН-0000086 від 23.11.2020 на суму 65 382,41 грн., ттн №004/11 від 23.11.2020;

№ВН-0000085 від 23.11.2020 на суму 82 771,93 грн, ттн №005/11 від 23.11.2020;

№ВН-0000084 від 20.11.2020 на суму 45 700,76 грн, ттн №003/11 від 20.11.2020;

№ВН-0000083 від 20.11.2020 на суму 81 302,69 грн, ттн №002/11 від 20.11.2020;

№ВН-0000082 від 20.11.2020 на суму 50 421,55 грн, ттн №001/11 від 20.11.2020;

№ВН-000593 від 31.08.2020 на суму 53 983,79 грн., ттн №010/08 від 31.08.2020;

№ВН-000592 від 31.08.2020 на суму 65 381,00 грн, ттн №009/08 від 31.08.2020;

№ВН-000591 від 31.08.2020 на суму 82 744,42 грн., ттн №008/08 від 31.08.2020;

МВН-000590 від 31.08.2020 на суму 99 200,46 грн, ттн №007/08 від 31.08.2020;

№ВН-0000007 від 30.01.2020 на суму 204 538,76 грн, ттн №1 від 30.01.2020, ттн №2 від 30.01.2020, ттн №3 від 30.01.2020, ттн №4 від 30.01.2020.

Вказаний товар оплачений відповідачем частково в сумі 694 265,48 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 1872 від 06.02.2020 на суму 204 538,76 грн, № 3394 від 07.12.2020 на суму 52 870,38 грн, № 4816 від 21.09.2021 на суму 252 961,08 грн, № 5225 від 23.11.2021 на суму 75 021,90 грн та № 5512 від 04.01.2022 на суму 108 873,36 грн.

Заборгованість в сумі 4 118 111,87 грн відповідачем оплачена не була, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Як вже вказувалося, місцевим господарським судом позовні вимоги задоволено.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов`язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

У відповідності до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 5.1. договору покупець здійснює 100% оплату за товар шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок постачальника, вказаний у відповідних рахунках-фактурах.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання. При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Згідно припису частини першої статті 692 ЦК України покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Таким чином, беручи до уваги положення ч. 4 ст. 538 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був розраховуватись за поставлений позивачем товар після його прийняття, тобто у день поставки товару, визначений у вищевказаних видаткових накладних.

Як вже було вказано, товар оплачений відповідачем лише частково на суму 694 265,48 грн.

Заборгованість в сумі 4 118 111,87 грн відповідачем оплачена не була.

Стосовно заперечень апелянта проти отримання товару, з посиланням на не підписання з боку відповідача видаткових, товарно - транспортних накладних, акту звірки та додаткової угоди № 1 до договору, слід зазначити наступне.

Як вже вказувалося, в матеріалах справи наявні видаткові накладні, які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками, а також товарно-транспортні накладні.

Крім цього, на підтвердження існуючого боргу у сумі 4 118 111,87 грн сторонами підписано акти звірки взаємних розрахунків за договором за 2022 рік та 2023 рік.

Відповідач вказуючи, що наведені документи, як і додаткову угоду № 1 до договору він не підписував, просив суд першої інстанції призначити почеркознавчу експертизу.

За результатами розгляду клопотань відповідача у судовому засіданні 16.07.2025 судом проголошені протокольні ухвали про задоволення клопотання відповідача про долучення доказів, та з метою вирішення клопотання відповідача про судову почеркознавчу експертизу викликати у судове засідання ОСОБА_1 (попереднього директора відповідача) для дачі пояснень, зобов`язати відповідача забезпечити явку у судове засідання ОСОБА_1 та керуючись принципом розумності строків у відповідності до ст. 6 Конвенції про захист прав людини відкласти підготовче засідання на 03.09.2025.

03.09.2025 на електронну адресу Господарського суду міста Києва надійшла заява про неможливість з`явитися ОСОБА_1 у судове засідання 03.09.2025, у зв`язку з перебування закордоном. Вказана заява зареєстрована канцелярією суду із поміткою без ЕЦП.

У підготовчому засіданні 03.09.2025 судом проголошено протокольну ухвалу про відмову у клопотанні відповідача про призначення судової почеркознавчої експертизи, при цьому суд виходив з наступного.

Порядок призначення та проведення експертизи визначено в Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5.

У п.1.3 та п.1.4 вищевказаних Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень закріплено, що для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації; вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (літерні та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження у справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов`язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку та (або) підпису, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов`язані з обставинами цієї справи або виконані після відкриття провадження у справі та є як пов`язаними зі справою, так і не пов`язаними з її обставинами; експериментальні зразки почерку та (або) підпису, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв`язку з призначенням такої експертизи. У разі неможливості пред`явити зазначені зразки (смерть виконавця, від`їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма № 1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо).

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Крім того, згідно зі ст.80, 81 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Таким чином, сторона відповідача повинна була надати до суду вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки підпису ОСОБА_1

З метою реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків стороною відповідача неодноразово були заявлені клопотання про відкладення підготовчого засідання та надання часу для можливості забезпечити явку у судове засідання ОСОБА_1 для відібрання зразків підпису.

У підготовчому засіданні 16.07.2025 судом протокольною ухвалою зобов`язано відповідача забезпечити явку у судове засідання ОСОБА_1 на 03.09.2025.

Оскільки відповідачем не забезпечено явку у судове засідання 03.09.2025 ОСОБА_1, а заява ОСОБА_1 про неможливість з`явитися у судове засідання 03.09.2025 подана не у процесуальний спосіб, а відтак враховуючи відсутність вільних, умовно-вільних та експериментальних зразків почерку ОСОБА_1, що унеможливлює проведення почеркознавчої експертизи, суд відмовив в задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої експертизи.

Колегія суддів погоджується з наведеним висновком та вважає його обґрунтованим.

При цьому, в контексті доводів скаржника про неотримання товару, Суд враховує наступне.

Позивачем оформлено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні за фактом поставки товару за вищевказаними видатковими накладними.

Також позивачем долучено до матеріалів справи докази щодо погодження та підписання у програмі М.Е.Dос (національна програма призначена для подачі електронної звітності до податкових органів та обміну електронними первинними документами) всіх податкових накладних, зокрема, згідно із квитанцій та витягів із програми М.Е.Dос. відповідну реєстрацію/погодження податкових накладних здійснювала безпосередньо директор ТОВ "ХА РІКА" ОСОБА_1, за допомогою свого електронного підпису, який сертифікований відповідними акредитованими підприємствами та не може передаватися третім особам.

Окрім наведеного, відповідачем здійснювалися часткові оплати товару з посиланням в призначенні платежу на рахунки - фактури, що виставлялися позивачем.

Наведені рахунки - фактури містять, в свою чергу, посилання на укладений між сторонами договір.

Таким чином, наведені докази (видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, реєстрація/погодженням податкових накладних у програмі М.Е.Dос. директором ТОВ "ХА РІКА" ОСОБА_1, а також акт звірки взаємних розрахунків та часткові оплати) у сукупності підтверджують обставини отримання відповідачем товару від позивача на заявлену до стягнення суму.

Отже, висновки суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог та їх задоволення визнаються колегією суддів правильними.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ХА РІКА" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2025 у справі №910/4121/25 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - відповідача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена: 02.03.2026 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Барсук