ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.03.2026 Справа № 914/2310/25

за позовом: Керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі

позивача: Львівської міської ради

до відповідача: Обслуговуючого кооперативу Гаражно-будівельний кооператив Баторі-авто, с. Рясне-Руське, Яворівський р-н, Львівська обл.

про витребування майна (земельної ділянки) з чужого незаконного володіння

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Полюхович Х.М.

За участю учасників справи:

від прокуратури: Машталяр Юрій Андрійович прокурор;

Від позивача: Поліщук Ольга Степанівна представник;

Від відповідача: Семків Василь Васильович представник

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Господарського суду Львівської області через систему Електронний суд подано позовну заяву Керівником Франківської окружної прокуратури міста Львова в інтересах держави в особі позивача Львівської міської ради до відповідача Обсуговуючого кооперативу Гаражно-будівельний кооператив Баторі-авто, с.Рясне-Руське, Яворівський р-н, Львівська обл., в якій просить витребувати з чужого незаконного володіння Обслуговуючого кооперативу Гаражно-будівельний кооператив Баторі Авто (ідентифікаційний код: 43858954) у комунальну власність Львівської територіальної громади в особі Львівської міської ради (ідентифікаційний код: 04055896) об`єкт нерухомого майна земельну ділянку з кадастровим номером :11:015:0042, площею 1,1037 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101).

Також прокурор просить стягнути з відповідача на користь Львівської обласної прокуратури судовий збір у розмірі 88 057,38грн.

Ухвалою суду від 04.08.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 04.09.2025 року на 11:30 год.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду.

У звязку з технічною неможливістю проведення судового засідання 19.02.2026 року у звязку тимчасовим збоєм в роботі підсистеми ВКЗ (доступ до підсистеми відеоконференцзвязку ЄСІКС був відсутній), судове засідання 19.02.2026 року о 13:50год. не відбулося, що підтверджується Актом Господарського суду Львівської області від 19.02.2026 року. Ухвалою суду від 19.02.2026 року підготовче засідання призначено на 05.03.2026 року о 14:50 год.

В судове засідання 05.03.2026 року учасники справи явку забезпечили.

Щодо поданого клопотання про залишення позову без розгляду, зазначено у відзиві на позов суд зазначає таке.

Відповідач зазначає, що поданий позивачем позов є позовом з тим самим предметом та з тих самих підстав, що і позов, який був предметом розгляду у справі № 914/3115/23. Звернення до суду з тотожним позовом після відмови у його задоволенні (хоча і з мотивів неналежного способу захисту) унеможливлює повторний розгляд справи.

Це твердження безпідставне, виключає тотожність позову, оскільки предметом спору у справі №914/3115/23 була вимога керівника Франківської окружної прокуратури міста Львова до Львівської міської ради та Обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Баторі Авто» (далі ОК «ГБК «Баторі Авто») про визнання недійсним рішення Рясне-Руської сільської ради за № 4410 від 22.10.2020 «Про передачу у власність ОК «ГБК «Баторі Авто» земельної ділянки» та скасування державної реєстрації права власності ОК «ГБК «Баторі Авто» на земельну ділянку за кадастровим номером :11:015:0042 площею 1,1073 га.

Господарський суд Львівської області в рішенні від 13.11.2024 позовні вимоги прокурора задоволив; визнав недійсним рішення Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області за № 4410 від 22.10.2020 «Про передачу у власність ОК «Гаражно-будівельний кооператив «Баторі Авто» земельної ділянки»; скасував державну реєстрацію права власності Обслуговуючого кооперативу «ГБК «Баторі Авто» на земельну ділянку за кадастровим номером :11:015:0042 площею 1,1037 га; за рахунок відповідачів відшкодував прокурору судовий збір.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 10 квітня 2025 року, що набрала законної сили, рішення господарського суду Львівської області скасовано, у позові відмовлено.

Щодо поданого клопотання про залишення позовної заяви без руху (вх.№28717/25), суд зазначає таке.

Відповідач зазначає, що долучення до матеріалів справи виключно витягу з нормативної грошової оцінки, не може вважатися належним доказом вартості спірного майна, що відповідає вимогам процесуального законодавства. Така оцінка не містить індивідуального аналізу конкретної земельної ділянки і не відображає її фактичної ринкової вартості на момент подання позову, а тому не забезпечує дотримання принципу пропорційності захисту прав сторін, який є конституційно гарантованим. З огляду на викладене, прокурору слід надати суду матеріали експертно-грошової оцінки вартості спірного нерухомого майна, здійсненої в порядку, визначеному законом, чинної на дату подання позовної заяви.

Прокурор та представник позивача просили відмовити у задоволенні вказаного клопотання.

Прокурор у позовній заяві вказав, що відповідач, на його думку, є недобросовісним набувачем права власності на земельну ділянку. Таким чином, прокурор звернувся з позовом в порядку, який встановлено ст. 387 ЦК України, тоді як правовий інститут витребування майна у добросовісного набувача врегульовано нормами ст. 388 ЦК України. Крім того, у постанові від 28.01.2026р. у справі № 922/2555/21 Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду роз`яснив, що при вирішенні позовів про витребування майна суд має встановити добросовісність або недобросовісність останнього набувача за результатами дослідження доказів.

У разі встановлення недобросовісності набувача позов задовольняється на підставі статті 387 ЦК України без застосування частини п`ятої статті 390 ЦК України. Якщо ж набувач є добросовісним, положення частини п`ятої статті 390 ЦК України підлягають застосуванню, а за відсутності попереднього внесення позивачем вартості майна на депозитний рахунок суду у задоволенні позову слід відмовити.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 12.11.2025р. у справі № 127/8274/24, від 19.11.2025р. у справі № 523/14914/24, від 01.12.2025р. у справі № 354/419/25, від 10.12.2025р. у справах №354/1754/24 та № 354/417/25, від 14.01.2026р. у справі № 354/160/25, від 15.01.2025р. у справі № 484/1213/25, від 21.01.2026р. у справі № 127/34295/24 та від 28.01.2026р. у справі № 363/4768/25.

09.04.2025 набрав чинності Закон України № 4292-ІХ від 12.03.2025 "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача".

Абзацом 1 пункту 3 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 4292-ІХ внесено зміни до ГПК України, зокрема, до статей 164, 174 ГПК України.

Так, статтю 164 ГПК України доповнено частиною шостою такого змісту: "У разі подання органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором позовної заяви про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади до позову додаються документи, що підтверджують внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви".

Відтак, вирішення питання щодо добросовісності/недобросовісності відповідача у спірних правовідносинах має здійснюватися судом на стадії ухвалення рішення і суд не вправі відхиляти ці твердження прокурора на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі і залишати позов без руху.

В силу ч. 6 ст. 164 ГПК України та ст. 390 ЦК України внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна та компенсація вартості такого майна добросовісному набувачеві пов`язується не з правовим інститутом здійснення права власності, а з обраним стороною способом захисту права власності, який вона просить суд визначити у рішенні. Такі кошти вносяться на депозитний рахунок суду лише у випадку звернення з позовом про витребування майна від добросовісного набувача.

Норми, які зобов`язують вносити вартість спірного нерухомого майна на депозитний рахунок суду, мають компенсаційний та забезпечувальний характер, оскільки їхньою метою є захист порушених прав усіх учасників спірних правовідносин, зокрема й добросовісного набувача. Так, компенсація вартості витребуваного майна матиме місце у випадку задоволення позову та вилучення майна з володіння набувача, який є добросовісним, а позивач (держава або територіальна громада) отримує право зворотної вимоги до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника.

Отже, внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі вартості спірного майна та оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) має значення для витребування майна від добросовісного набувача.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав і професійну оціночну діяльність в Україні» замовниками оцінки майна можуть бути особи, яким зазначене майно належить на законних підставах або у яких майно перебуває на законних підставах, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України, а також ті, які замовляють оцінку майна за дорученням зазначених осіб. Замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення його оцінки.

Відтак, з урахуванням наведених положень прокурор і Львівська міська рада позбавлені можливості замовлення експертної грошової оцінки спірної земельної ділянки, оскільки це суперечило б вимогам законодавства та ст.19 Конституції України, яка зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про оцінку земель» грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, плати за суборенду (у разі передачі в суборенду земельних ділянок державної власності, які орендуються акціонерним товариством, товариством з обмеженою відповідальністю, 100 відсотків акцій (часток) у статутному капіталі якого належать державі, що утворилося шляхом перетворення державного підприємства, у постійному користуванні якого перебували такі земельні ділянки), втрат лісогосподарського виробництва, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

Відповідно до Витягу № НВ-025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер 461013500:11:015:0042 станом на 15.07.2025 року становить 7 338 115,19 грн. Від цієї грошової оцінки здійснено розрахунок судового збору при поданні даного позову.

Відповідач (вх.№2794/26) просить залишити без розгляду позов керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області в інтересах держави в особі Львівської міської ради про витребування емельної ділянки у справі №914/3137/25 на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України у зв`язку з відсутністю повноважень прокурора на звернення до суду. Також - залишити без розгляду позов керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області в інтересах держави в особі Львівської міської ради на підставі пункту 2 частини 1 статті 226 ГПК України у зв`язку з відсутністю процесуальної дієздатності Львівської міської ради.

Прокурор та представник позивача заперечили ці клопотання як безпідставні та необгрунтовані.

У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У запереченнях прокурор зазначає, що із змісту позовної заяви чітко вбачається, що прокурор звертається до суду саме в інтересах держави з метою їх захисту, на підставі статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та статті 53 ГПК України. З огляду на те, що зазначений позов прокурором подано з метою захисту інтересі держави, виконуючи покладені на нього статтею 131-1 Конституції

України функції, в межах наданих йому ч.3 ст. 53 ГПК України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» повноважень, прокурор у зазначеному спорі діє як представник інтересів держави, а до спірних відносин належить застосовувати норму ч. 1 ст. 24 Закону, якою передбачено право керівника окружної прокуратури, його першого заступника та заступника на подання позовної заяви. Факти перебування Янчишина С.В. на посаді керівника Франківської окружної прокуратури м. Львова на час підписання та подання позовної заяви підтверджено долученим до позовної заяви копіями наказу керівника Львівської обласної прокуратури.

Слід зазначити, що рішенням Конституційного Суду України від 03.12.2025 у справі № 3-28/2024 (59/24) за конституційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейнір Бізнес Груп» щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів абзацу першого частини третьої, абзаців першого, другого, третього частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII (щодо представництва прокурором інтересів держави в суді) визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окремі приписи абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами в тім, що вони надають прокуророві можливість здійснювати представництво інтересів держави в суді у зв`язку з нездійсненням або неналежним здійсненням захисту цих інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Рішенням Конституційного Суду України від 03.12.2025 у справі № 3-28/2024 (59/24) також визначено, що окремі приписи абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність із 1 січня 2027 року.

Щодо поданого клопотання про залишення позовної заяви без руху у зв`язку з відсутністю процесуальної дієздатності Львівської міської ради суд зазначає таке.

Процесуальна дієздатність це здатність фізичних осіб, які досягли повноліття та юридичних осіб особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді. Відповідачем не наведено правових підстав відсутності юридичного статусу Львівської міської ради та можливості брати участь в процесі.

Керуючись ст. 234, 235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволені клопотання про залишення позову без розгляду, зазначено у відзиві на позов відмовити.

2. У задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без руху (вх.№28717/25) відмовити.

3. У задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду (вх. вх.№2794/26) відмовити.

Інформацію у справі, яка розглядається можна отримати за такою веб-адресою - http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015/, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою http://reyestr.court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.03.2026 року.

Суддя Коссак С.М.