ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2026 р.м. ХарківСправа № 922/4637/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Інститут радіофізики та електроніки імені О. Я. Усикова Національної академії наук України (61085, м. Харків, вул. Академіка Проскури, 12);
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Украбразивцентр" (61085, м. Харків, вул. Академіка Проскури, 12);
про стягнення коштів у розмірі 525 924, 67 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Інститут радіофізики та електроніки імені О. Я. Усикова Національної академії наук України, м. Харків, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Украбразивцентр", м. Харків, про стягнення заборгованості за договором оренди майна № 8А-17 від 29.12.20217 у розмірі 525 924, 67 грн. Також просить суд покласти на відповідача понесені судові витрати.

Ухвалою господарського суду від 30.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду. Справу № 922/4637/25 визнано малозначною та її розгляд вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач своїм правом на подання відзиву у справі не скористався.

Оскільки відповідач, в порушення ст. 6 ГПК України, не зареєстрований в системі "Електронний Суд", з метою повідомлення останнього про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів ГПК України, ухвала про відкриття провадження у справі направлялась судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження відповідача, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Втім, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 30.12.2025 була повернута до суду без вручення адресатові, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за трек номером R12.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", місцезнаходження юридичної особи належить до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Як унормовано ч. 1, 2, 4 ст. 10 вказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Отже, відомості про місцезнаходження відповідача, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, є офіційним та достовірним підтвердженням зазначеної інформації.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, в силу п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

Суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

У даному випаду судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно частин 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 922/4637/25 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав, заяв та клопотань від нього не надходило, враховуючи сплив процесуального строку, встановленого для розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.12.2025, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

Ч. 4 ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

29.12.2017 між Інститутом радіофізики та електроніки імені О. Я. Усикова Національної академії наук України (позивач, орендодавець, ІРЕ НАН України) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Украбразивцентр» (відповідач, орендар) укладений договір оренди № 8А-17 майна, що належить до майнового комплексу НАН України та обліковується на балансі ІРЕ ім. О.Я. Усикова НАН України.

Відповідно до п.1.1. договору оренди орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування державне майно, що розміщено за адресою: вул. Академіка Проскури, 12, м. Харків, 61085:

- виробничі приміщення площею 57,5 кв. м. на другому поверсі корпусу № 6«а», кімнати № 46,48,51,52, що перебувають на балансі ІРЕ НАН України, вартість якого визначена згідно з висновком про належну оцінку майна від 06.11.2017 і становить без ПДВ 150 800, 00 грн;

- виробничі приміщення площею 189,9 кв. м. на першому поверсі корпусу № 6«а», кімнати № 11-14, що перебувають на балансі ІРЕ НАН України, вартість якого визначена згідно з висновком про належну оцінку майна від 06.11.2017 і становить без ПДВ 398 300, 00 грн:

- обладнання: кран підвісний електричний;

- обладнання: вентиляційна установка ВУ-25;

- обладнання: прес гідравлічний ДВ2428А.

Актами приймання-передавання від 01.01.2018 до договору оренди від 29.12.2017 № 8А-17 відповідач прийняв від орендодавця означене обладнання та нерухоме майно загальною площею 247,4 кв. м.

20 грудня 2020 року сторони уклали додаткову угоду до договору оренди № 8А-17 від 29.12.2017.

Відповідно до п.1.2. договору оренди та п. 7 умов додаткової угоди майно передається в оренду з метою використання як виробництва так і офісу.

Відповідно до п. 3.3., 3.4., 3.8. договору оренди та п. 9.1 умов додаткової угоди орендар зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до п. 3.8. договору оренди орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується орендодавцем у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Згідно з п.11.1. договору оренди, за невиконання або невиконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно із законом та договором.

Як вказує позивач, відповідач, в порушення умов договору оренди в частині вчасної сплати орендних платежів, в результаті чого утворилась заборгованість в періоди з 19.01.2023 - 01.09.2025, яка станом на 01 вересня 2025 року складає 327 623, 72 грн.

Згідно з ч.2 п.3.1.,6.5. договору оренди та пункту 9.2 умов додаткової угоди, крім орендної плати оОрендар сплачує орендодавцю по розрахункам орендодавця:

відшкодування комунальних платежів;

відшкодування податку на землю з площі 170,19 м.кв.;

відшкодування витрат на утримання будинку та прилеглої території;

інші витрати.

Вищевказані платежі проводяться згідно окремого договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю.

29 грудня 2017 року між ІРЕ ім. О.Я. Усикова НАН України та ТОВ «Украбразивцентр» укладений договір № 8В-17 про відшкодування витрат ІРЕ ім. О.Я. Усикова НАН України на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі договір про відшкодування). Додатковою угодою № 1 від 28 грудня 2021 року до договору про відшкодування строк дії договору продовжено до 30 грудня 2022 року включно.

Відповідно до п.1.1. договору про відшкодування балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівель, що знаходяться за адресою: 61085, м. Харків, вул. Ак. Проскури, 12, а саме: корпус № 6-а загальною площею 5969,2 кв.м., утримання внутрішньоінститутської території, обслуговування інженерних комунікацій, обладнання, які знаходяться в загальному користуванні, прибирання доріг та тротуарів, організації охорони Інституту, а орендар відшкодовує витрати балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до орендованої площі, орендованої опалювальної площі та чисельності працюючих.

Крім того балансоутримувач надає орендареві комунальні послуги.

Відповідно до п.2.1.1. договору про відшкодування балансоутримувач зобов`язується забезпечити виконання комплексу робіт та послуг, пов`язаних з обслуговуванням та утриманням будівель і внутришньої території, та створення необхідних умов для здійснення господарської діяльності, у тому числі орендарю.

Відповідно до п.2.1.2. договору про відшкодування балансоутримувач зобов`язується забезпечити надання орендарю комунальних послуг за діючими розцінками і тарифами.

Згідно з п.2.2.3. договору про відшкодування орендар зобов`язується згідно отриманих рахунків своєчасно вносити плату на рахунок балансоутримувача за комунальні послуги, відшкодовувати податок на землю з площі 170,19 кв.м., а також експлуатаційні витрати.

Відповідно до п.3.1.2. договору про відшкодування балансоутримувач має право стягнути в установленому порядку прострочену заборгованість по платежах, що наведені в п.2.2.3. договору про відшкодування.

Як вказує позивач, відповідач порушив умови договору про відшкодування в результаті чого утворилась заборгованість в періоди з 19.01.2023 - 01.09.2025, яка станом на 01 вересня 2025 року складає 93 260, 48 грн.

Позивач направив відповідні претензії про існуючу заборгованість на адресу відповідача та керівника відповідача, але претензії залишилися без відповідного реагування. Відповідач на зв`язок на виходить, орендовані приміщення зачинив, майно не повернув.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з даним позовом за захистом свого порушеного права та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором оренди в розмірі 327 623, 72 грн та заборгованість за договором про відшкодування в розмірі 93 260, 48 грн за період з 19.01.2023 по 01.09.2025.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ч. 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Приписами ч. 1 ст. 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріали справи підтверджують, що у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за договором оренди в розмірі 327 623,72 грн та за договором про відшкодування в розмірі 93 260, 48 грн.

Натомість, станом на момент розгляду справи, відповідач дану заборгованість не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу або позов.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання зі сплати орендних платежів та витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю на загальну суму 525 924, 67 грн, а, отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є змагальність сторін.

Ч. 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд наголошує, що відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Таким чином, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували наведені у позові обставини, судом здійснено розгляд справи з урахуванням наявних у ній матеріалів, які підтверджують правомірність вимог позивача.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-238, 240, 241, 256 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Украбразивцентр» (61085, м. Харків, вул. Академіка Проскури, 12, ) на користь Інституту радіофізики та електроніки ім. О.Я. Усикова Національної академії наук України (61085, м. Харків, вул. Академіка Проскури, 12, ) заборгованість за договором оренди та договором про відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю в загальному розмірі 525 924, 67 грн; судовий збір у розмірі 7 888, 87 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач - Інститут радіофізики та електроніки ім. О.Я. Усикова Національної академії наук України (61085, м. Харків, вул. Академіка Проскури, 12, );

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Украбразивцентр» (61085, м. Харків, вул. Академіка Проскури, 12, ).

Повне рішення складено 27.02.2026.

СуддяР.М. Аюпова

справа № 922/4637/25