ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"12" березня 2026 р. Справа № 916/762/26
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г., розглянувши заяву Приватного підприємства «Комплексна гарантія та безпека» про видачу судового наказу до боржника Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління концерну «Військторгсервіс»

Встановив: 04.03.2026р. Приватне підприємство «Комплексна гарантія та безпека» звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління концерну «Військторгсервіс» заборгованості у розмірі 138000,00 грн., 3% річних 298,08грн., інфляційні втрати 27600,00 грн.

Згідно зі ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, у заяві повинно бути зазначено: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність у заявника електронного кабінету.

Заявником було зазначено адресу боржника: 65012, м. Одеса, провулок Штабний, буд. 1а, поряд з цим, відповідно до відомостей, що містять в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходження Концерну «Військторгсервіс» в особі Південного регіонального управління концерну «Військторгсервіс» - 65012, м. Одеса, провулок Штабний, буд. 1.

Як встановлено судом, заява про видачу судового наказу Приватного підприємства «Комплексна гарантія та безпека» містить не вірні відомості щодо місцезнаходження заявника, передбачені п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК України).

За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав для відмови Приватному підприємству «Комплексна гарантія та безпека» у видачі судового наказу, оскільки таку заяву подано заявником з порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,21,8,9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 152, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Приватного підприємства «Комплексна гарантія та безпека» про видачу судового наказу (вх.№784/26 від 04.03.2026р.) - відмовити.

Ухвалу складено та підписано 12.03.2026р., у зв`язку з перебуванням судді Д`яченко Т.Г. з 09.03.2026р. по 11.03.2026р. у відпустці за сімейними обставинами.

Ухвала набирає законної сили 12.03.2026р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Суддя Т.Г. Д`яченко