ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 рокуСправа № 912/1689/25

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кузьміної Б.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю секретаря судового засідання Поступайло К.Ю. за правилами загального позовного провадження господарську справу № 912/1689/25

за позовом першого заступника керівника Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області (27400, Кіровоградська область, Кропивницький район, м. Знам`янка, вул. Братів Лисенків, 5)

в інтересах держави в особі Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області (27247, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Кетрисанівка, вул. Шкільна, 47)

до відповідача Приватного акціонерного товариства "РУР ГРУП С.А." (03105, м. Київ, вул. Велика Васильківська (Червоноармійська), 92)

про визнання недійсними додаткових угод, стягнення 29 595,22 грн,

за участю представників:

від прокуратури - Ледовська Т.В.,

від позивача - участі не брали,

від відповідача - участі не брали,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява першого заступника керівника Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області з вимогами до Закритого акціонерного товариства "РУР ГРУП С.А." такого змісту:

"1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 05.04.2021 до Договору про закупівлю товарів № 72 від 22.02.2021, укладену між Кетрисанівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області та Закритим акціонерним товариством "РУР ГРУП С.А." ().

3. Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 09.04.2021 до Договору про закупівлю товарів № 72 від 22.02.2021, укладену між Кетрисанівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області та Закритим акціонерним товариством "РУР ГРУП С.А." ().

4. Визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 26.05.2021 до Договору про закупівлю товарів № 72 від 22.02.2021, укладену між Кетрисанівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області та Закритим акціонерним товариством "РУР ГРУП С.А." ().

5. Визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 09.08.2021 до Договору про закупівлю товарів № 72 від 22.02.2021, укладену між Кетрисанівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області та Закритим акціонерним товариством "РУР ГРУП С.А." ().

6. Стягнути з Закритого акціонерного товариства "РУР ГРУП С.А." (вул. Велика Васильківська (Червоноармійська), 92, м. Київ, 03105, ) в дохід бюджету Кетрисанівської сільської територіальної громади безпідставно сплачені кошти в сумі 29595,22 грн (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять грн. 22 коп) на розрахунковий рахунок: (ІВАН) СА0011511, Отримувач: ГУК у КІров.обл./тг с Кетрисан/24060300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37918230, код класифікації доходу бюджету: 24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження.

7. Стягнути з Закритого акціонерного товариства "РУР ГРУП С.А." (вул. Велика Васильківська (Червоноармійська), 92, м. Київ, 03105, ) на користь Кіровоградської обласної прокуратури судовий збір в сумі 15140,00 грн (, банк-Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок ІІА0004600, код класифікації видатків бюджету - 2800).

8. Про день і час розгляду справи повідомити Знам`янську окружну прокуратуру та Кіровоградську обласну прокуратуру."

На обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на порушення пункту 2 частини 5 статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" під час укладення оспорюваних додаткових угод. Прокурор зазначає про ненадання відповідачем належного обґрунтування та документального підтвердження факту підвищення (коливання) ціни у період дії договору. Прокурор указує на перевищення оспорюваними додатковими угодами дозволений законодавцем відсоток підвищення ціни за одиницю товару, тобто більше ніж на 10 % у порівнянні з основним договором.

Ухвалою від 27.06.2025 суд відкрив провадження у справі та постановив розглядати її за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 22.07.2025.

10.07.2025 від відповідача до господарського суду надійшов відзив на позовну заяву від 10.07.2025, у якому відповідач заперечує проти позову та вважає, що справа підлягає передачі за підсудністю до Господарського суду м. Києва. На обґрунтування відзиву відповідач зазначає, що порушень в укладанні додаткових угод не вбачає, прокурором не доведено, що спірні додаткові угоди укладені з порушенням вимог статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки положення даної статті прямо передбачають коливання цін на ринку щодо відповідного товару обов`язковою умовою для збільшення ціни договору про закупівлю. Відповідач указує, що чинне законодавство не передбачає, які саме документи повинні підтверджувати факт коливання цін. На переконання відповідача, залежно від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків (незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни) від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі, і виконати свої зобов`язання відповідно до такого договору з урахуванням зазначених змін

17.07.2025 до господарського суду надійшла відповідь прокурора на відзив, в якій прокурор зазначає, що сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне за собою підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору. Наданий відповідачем експертний висновок не містить динаміку цін, не встановлює її руху у бік збільшення чи зменшення, тобто факт наявності коливання та не може бути належним документальним підтвердженням коливання ціни на товар. На переконання прокурора, збільшення ціни за одиницю товару більш ніж на 10 % заборонене.

21.07.2025 до господарського суду надійшло клопотання ЗАТ "РУР ГРУП С.А." про зупинення розгляду справи.

22.07.2025 суд відкрив підготовче засідання.

Ухвалою від 22.07.2025 суд зупинив провадження у справі № 912/1689/25 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду у касаційному порядку справи № 920/19/24.

01.08.2025 до господарського суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства "РУР ГРУП С.А." від 01.08.2025 з вимогою замінити Закрите акціонерне товариство "РУР ГРУП С.А." на Приватне акціонерне товариство "РУР ГРУП С.А.".

31.12.2025 до господарського суду надійшло клопотання керівника Знам`янської окружної прокуратури Кіровоградської області від 30.12.2025 про поновлення провадження у справі.

Ухвалою від 07.01.2026 суд поновив провадження у справі №912/1689/25, призначив підготовче засідання на 20.01.2026.

Іншою ухвалою від 07.01.2025 суд задовольнив заяву Приватного акціонерного товариства "РУР ГРУП С.А." від 01.08.2025 та здійснив заміну найменування відповідача у справі №912/1689/25 з Закритого акціонерного товариства "РУР ГРУП С.А." на Приватне акціонерне товариство "РУР ГРУП С.А." ().

Ухвалою від 20.01.2026 суд закрив підготовче провадження у справі № 912/1689/25 та призначив справу № 912/1689/25 до розгляду по суті на 05.02.2026.

04.02.2026 до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, мотивоване тимчасовою непрацездатністю його представника.

Протокольною ухвалою від 05.02.2026 суд відклав розгляд справи на 02.03.2026.

У судовому засіданні 02.03.2026 прокурор позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Інші учасники справи представників у судове засідання не направили, причин неприбуття представників не повідомили, про дату, час і місце його проведення були належно повідомлені.

Дослідивши пояснення учасників справи, наведені в заявах по суті справи, заслухавши прокурора в судовому засіданні, повно, безпосередньо і всебічно дослідивши наявні у справі докази, суд установив обставини, які є предметом доказування у справі.

Кетрисанівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області (далі - позивач, Покупець, Замовник) оголошено спрощену закупівлю ДК 021:2015-09130000-9 "Нафта і дистилянти" (бензин А-95, бензин А-92 (або Бензин А-92 energy), з очікуваною вартістю 150 000,00 грн.

Оголошення про проведення спрощеної/допорогової закупівлі оприлюднено на веб сайті "Prozorro" за UA-2021-01-29-009861-b. Основним критерієм вибору є ціна (а.с. 33-34).

За результатами вказаної закупівлі переможцем вказаної процедури визначено Закрите акціонерне товариство "РУР ГРУП С.А." (далі- відповідач, Постачальник).

22.02.2021 між позивачем та відповідачем було укладено Договір про закупівлю товарів № 72 (далі - Договір, а.с. 42-46).

Згідно з пунктом 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується передати у встановлений строк у власність Покупця Товар: "Код за ДК 021:2015 - 09130000-9 - Нафта і дистилянти (бензин А-95, бензин А-92 (або Бензин А-92 energy), в кількості та за цінами, визначеними у специфікації, що додається до цього Договору і є його невід`ємною частиною, а Покупець зобов`язується прийняти цей Товар та оплатити його.

Обсяги закупівлі товару можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків (пункт 1.3. Договору).

Відповідно до пункту 3.1. Договору, ціна Договору становить 143 300,00 грн, в т.ч. ПДВ 23 883,33 грн.

За умовами пункту 5.3. Договору, місце поставки: м. Бобринець, вул. Незалежності, буд. 80, Кропивницький район, Кіровоградська область.

Закупівля Товару здійснюється безпосередньо на АЗС Постачальника за скретч-картками Постачальника - на АЗС розташованих на території Кетрисанівської сільської ради (пункт 5.6. Договору).

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Відповідно до Специфікації, яка є додатком № 1 до Договору, ціна за одиницю товару - бензин А-95 складає 22,90 грн/л (з ПДВ), кількість - 3 140 літрів, на загальну суму 71 906,00 грн з ПДВ; бензин А-92 - 21,90 грн/л (з ПДВ), кількістю 3 260 літрів, на загальну суму 71 394,00 грн з ПДВ. Загальна вартість закупівлі становить 143 300,00 грн з ПДВ (а.с. 47).

Листом № 128 від 15.03.2021 ЗАТ "РУР ГРУП С.А." звернулось до Кетрисанівської сільської ради з пропозицією переглянути ціни за одиницю Товару, які були зазначені у Специфікації до Договору про закупівлю від 22.02.2021 у зв`язку з підвищенням закупівельних цін на нафтопродукти на ринку курсів на міжбанківській валютній біржі, зміни кон`юктури ринку та значного збільшення закупівельних цін на нафтопродукти. До листа додано Висновок Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати № В-146/1 (а.с. 53-54).

Додатковою угодою № 1 від 05.04.2021 (а.с 51) Специфікацію до Договору викладено у новій редакції, внаслідок чого, вартість бензину А-95 з 22,90 грн/л з ПДВ збільшилась до 25,18 грн/л; вартість бензину А-92 збільшилась з 21,90 грн/л з ПДВ до 24,08 грн/л з ПДВ. Також зменшено обсяги закупівлі бензину А-95 на 270,74 л, бензину А-92 на 281,55 л.

Листом № 169 від 05.04.2021 ЗАТ "РУР ГРУП С.А." звернулось до Кетрисанівської сільської ради з пропозицією переглянути ціни за одиницю Товару, які були зазначені у Специфікації до Договору про закупівлю від 22.02.2021 у зв`язку з підвищенням закупівельних цін на нафтопродукти на ринку, курсів на міжбанківській валютній біржі, зміни кон`юктури ринку та значного збільшення закупівельних цін на нафтопродукти. До листа додано Висновок Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати № 216/1 (а.с. 58-59).

Додатковою угодою № 2 від 09.04.2021 (а.с. 56) Специфікацію до Договору викладено у новій редакції, внаслідок чого, вартість бензину А-95 з 25,18 грн/л з ПДВ збільшилась до 27,65 грн/д з ПДВ; вартість бензину А-92 з 24,08 грн/л з ПДВ збільшилась до 26,48 грн/л з ПДВ. Також зменшено обсяги закупівлі товару.

Листом № 252 від 18.05.2021 ЗАТ "РУР ГРУП С.А." звернулось до Кетрисанівської сільської ради з пропозицією переглянути ціни за одиницю Товару, які були зазначені у Специфікації до Договору про закупівлю від 22.02.2021 у зв`язку з підвищенням закупівельних цін на нафтопродукти на ринку, курсів на міжбанківській валютній біржі, зміни кон`юктури ринку та значного збільшення закупівельних цін на нафтопродукти. До листа додано Висновок Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати № В-282 (а.с. 62-63).

26.05.2021 Сторонами укладено Додаткову угоду № 3 (а.с. 60), згідно з якою внесено зміни до Договору в частині збільшення ціни на бензин А-95 на 1,85 грн. (або на 6,69 %), внаслідок чого вартість бензину А-95 з 27,65 грн/л збільшилась до 29,50 грн/л, враховуючи ПДВ, при цьому зменшено обсяг товару; вартість бензину А-92 збільшено на 2,02 грн (або на 7,63 %), внаслідок чого вартість бензину А-92 з 26,48 грн/л збільшилась до 28,50 грн/л, враховуючи ПДВ, при цьому зменшено обсяг товару.

Листом № 387 від 04.08.2021 ЗАТ "РУР ГРУП С.А." звернулось до Кетрисанівської сільської ради з пропозицією переглянути ціни за одиницю Товару, які були зазначені у Специфікації до Договору про закупівлю від 22.02.2021 у зв`язку з підвищенням закупівельних цін на нафтопродукти на ринку, курсів на міжбанківській валютній біржі, зміни кон`юнктури ринку та значного збільшення закупівельних цін на нафтопродукти. До листа додано Висновок Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати № В-537 (а.с. 160).

Додатковою угодою № 4 від 09.08.2021 Специфікацію до Договору викладено у новій редакції, внаслідок чого вартість бензину А-95 з 29,50 грн/л з ПДВ збільшено до 30,00 грн/л з ПДВ (а.с. 104).

За накладними від 11.03.2021 № 19, від 05.04.2021 № 20, від 27.04.2021 № 22, від 20.05.2021 № 23, від 06.07.2021 № 25, від 05.08.2021 № С-00000767, від 05.08.2021 № С-00000857, від 11.10.2021 № 30, від 16.12.2021 № С-00001511 (т.1, а.с. 65, 68, 71, 74, 76, 79, 82, 85, 88) позивач отримав від відповідача бензин А-95 у кількості 2 441,897 л, А-92 у кількості 2 638,600 л.

Платіжними дорученнями № 209 від 12.03.2021, № 304 від 06.04.2021, № 413 від 27.04.2021, № 550 від 20.05.2021, № 737 від 08.07.2021, № 925 від 09.08.2021, № 926 від 09.08.2021, № 1242 від 12.10.2021, № 1728 від 17.12.2021 (т.1. а.с. 66, 69, 72, 75, 77, 80, 83, 86, 89) позивач сплатив відповідачу за отриманий товар 143 300 грн (71 394,10 грн за бензин А-92, 71 905,90 грн за бензин А-95).

Прокурор стверджує, що за наслідками укладення спірних додаткових угод № 1-4 до Договору, сума безпідставно сплачених коштів за Договором про закупівлю від 24.02.2021 складає 29 595,22 грн.

Ухвалюючи рішення по суті спору між сторонами, суд виходить з такого.

Щодо підстав для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

На підставі ч. 1, 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист таких інтересів, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді за одночасної наявності двох елементів: порушення або загрози порушення інтересів держави та нездійснення чи неналежного здійснення захисту таких інтересів відповідним суб`єктом владних повноважень, а також у разі його відсутності.

Згідно з ч. 3-4 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, передбачені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також указує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У рішенні № 3-рп/99 від 08.04.99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави", висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

Оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

"Інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора із захисту суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 19.09.2019 у справі № 815/724/15, від 28.01.2021 у справі № 380/3398/20, від 05.10.2021 у справі № 380/2266/21, від 02.12.2021 у справі № 320/10736/20 та від 23.12.2021 у справі № 0440/6596/18.

Фінансування закупівлі, проведеної за участю відповідача, здійснювалося за рахунок коштів бюджету Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області.

Раціональне та ефективне використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області.

Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності. Неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема шляхом укладення підконтрольним органу місцевого самоврядування підприємством незаконних додаткових угод до договору, порушує економічні інтереси Кетрисанівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області.

Відповідно до ст. 142 Конституції України, ч. 3 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Згідно з ч. 1-2 ст. 5 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів. Місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування.

Частиною 5 ст. 64 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що видатки місцевого бюджету здійснюються із загального та спеціального фондів місцевого бюджету відповідно до вимог Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України ґрунтується на таких принципах: ефективності та результативності - при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Згідно з положеннями ст. 22 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів, що уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, зобов`язані ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері.

Згідно з ст. 26 Бюджетного кодексу України контроль за дотриманням бюджетного законодавства спрямований на забезпечення ефективного і результативного управління бюджетними коштами та здійснюється на всіх стадіях бюджетного процесу його учасниками відповідно до цього Кодексу та іншого законодавства, а також забезпечує, зокрема, досягнення економії бюджетних коштів, їх цільового використання, ефективності і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів шляхом прийняття обґрунтованих управлінських рішень (п. 3 ч. 1 ст. 26).

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21 зроблено висновок, що використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб. Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності. Неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема шляхом укладення підконтрольним Кетрисанівській сільській раді Кропивницького району Кіровоградської області підприємством незаконних правочинів, може порушувати економічні інтереси держави.

У даному випадку органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, виступає Кетрисанівська сільська рада Кропивницького району Кіровоградської області посадові особи якої не вживають заходів щодо захисту інтересів держави, порушених неправомірним використанням бюджетних коштів.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування, зокрема, управляють майном, що є в комунальній власності.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Частиною 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

При цьому орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування (ст. 18-1 Закону).

Згідно з ч. 1, 4, 8 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів.

Кетрисанівська сільська рада є представницьким органом місцевого самоврядування, який наділений правом представляти інтереси територіальної громади, приймати рішення від її імені рішення та здійснювати в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування.

Відповідно до листа Управління ДКС України у Бобринецькому районі Кіровоградської області від 09.06.2025 № 01.01-14-06/544 (т.1, а.с. 108), кошти, які були сплачені на виконання договору, належали бюджету Кетрисанівської сільської територіальної громади.

На виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" Знам`янська окружна прокуратура направила Кетрисанівській сілській раді Кропивницького району Кіровоградської області повідомлення в порядку ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" № 52-527ВИХ-25 від 19.06.2025 (т.1, а.с. 117).

Наведені обставини свідчать про наявність передбачених ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" виключних підстав для реалізації прокурором представницьких повноважень в інтересах держави у спірних правовідносинах шляхом звернення до суду із даним позовом.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлює Закон України "Про публічні закупівлі" № 922-VIII від 25.12.2015.

За приписами п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім, зокрема, випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Відповідно до п. 3-7 розд. X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про публічні закупівлі" на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-ІХ, та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування особливості здійснення закупівель товарів, робіт та послуг для замовників, передбачених цим Законом (далі - Особливості), визначаються Кабінетом Міністрів України із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз та з дотриманням вимог, встановлених пунктом 3-8 цього розділу.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1178 від 12.10.2022 затверджено Особливості здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, які встановлюють порядок та умови здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", із забезпеченням захищеності таких замовників від воєнних загроз на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування.

Пунктом 19 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022 р. № 1178 (в редакції, що діяла на час проведення закупівлі) (далі - Особливості) визначено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, перелік яких наведено в даному пункті.

Зокрема, підп. 2 п. 19 Особливостей передбачено погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.

Постанова Кабінету Міністрів України № 1178 від 12.10.2022 не передбачає внесення змін до Закону України "Про публічні закупівлі", а лише встановлює певні особливості щодо процедури здійснення публічних закупівель під час дії воєнного стану (постанови Верховного Суду від 18.06.2024 у справі № 922/2595/23, від 01.10.2024 у справі № 918/779/23).

Верховний Суд у постанові від 28.08.2024 у справі № 918/694/23 вказав, що постанова Кабінету Міністрів України № 1178 від 12.10.2022 деталізує випадки для можливості зміни сторонами правочину ціни договору в порядку п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", та не встановлює іншого алгоритму розрахунку процентного співвідношення ціноутворення передбаченого даною нормою.

Як виснував Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 916/747/24 (постанова КГС ВС від 06.02.2025) метою Закону України "Про публічні закупівлі" є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобіганні проявам корупції в цій сфері та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки продавці з метою перемоги можуть під час проведення процедури закупівлі пропонувати ціну товару, яка нижча за ринкову, а в подальшому, після укладення договору про закупівлю, вимагати збільшити цю ціну, мотивуючи коливаннями ціни такого товару на ринку (постанови Верховного Суду: від 10.12.2024 у справі № 924/413/24, від 15.10.2024 у справі № 918/18/24, від 08.10.2024 у справі № 918/728/23.

Отже, під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст. 652 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

На обґрунтованість зміни ціни та належне документальне підтвердження коливання ціни на ринку при внесені змін до договорів про закупівлю неодноразово зверталася увага Міністерством економічного розвитку торгівлі України, як уповноваженим органом щодо формування державної політики у сфері публічних закупівель (лист від 27.10.2016 № 3302-06/34307-06 "Щодо зміни істотних умов договору" від 24.11.2020 № 3304-04/69987-06 "Щодо укладення, виконання, зміни та розірвання договору про закупівлю").

Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладання договору (додаткової угоди) і до внесення відповідних змін до нього.

Верховний Суд у постанові від 07.12.2022 у справі № 927/189/22 звертає увагу, що передбачена ч. 5 ст. 41 Закону "Про публічні закупівлі" можливість змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% має на меті запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника. Разом з тим, ця норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Тому документи щодо коливання ціни повинні підтверджувати, чому відповідне підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні запропонованій замовнику на тендері та/або чому виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним.

Також у постанові Верховного Суду від 16.02.2023 у справі № 903/366/22 зроблено висновок, що при зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну, постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Верховним Судом у постанові від 06.02.2025 у справі № 916/747/24 наведено висновки про те, що під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього. Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.

Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження, викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (постанова Верховного суду Справа від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18).

Сам факт збільшення ціни товару на ринку не обов`язково тягне за собою підвищення ціни на аналогічний товар, який є предметом договору. Умовою такого підвищення обов`язково є неможливість спрогнозувати таке підвищення та закласти відповідні ризики при формуванні тендерної пропозиції (постанова Верховного Суду від 02.07.2024 № 910/13579/23).

Дослідивши додаткові угоди № 1-4 до Договору від 22.02.2021, якими підвищено вартість товару, господарський суд дійшов висновку, що додаткові угоди укладені за відсутності належного документального підтвердження коливання ціни за одиницю товару на ринку.

Надані відповідачем як постачальником висновки Кіровоградської регіональної торгово-промислової палати № В-146/1, № В-216/1, В-282 та В-537 не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов Договору з моменту його укладення до моменту збільшення ціни та між періодами застосування нових цін, визначених додатковими угодами № 1 - 4.

Зокрема, експертні висновки не містять динаміку цін, не встановлюють її рух у бік збільшення чи зменшення, тобто факт наявності коливання.

Також у висновку від 26.04.2021 № В-282 (на підставі якого укладена додаткова угода № 3 від 26.05.2021) ціна бензину (А-92-28,01 грн, А-95 - 28,93 грн) є меншою, ніж узгоджена сторонами за додатковою угодою від 26.05.2021 № 3 (А-92 - 28,50 грн, А-95 - 29,50 грн).

Отже, на порушення вимог п.п. 2 п.19 Особливостей та п. 2. ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", додаткові угоди укладені без документального підтвердження коливання ціни на ринку, пропорційної зміни ціни такого товару на ринку.

Водночас, за наслідками укладення додаткових угод 1 - 4 до Договору від 22.02.2021 загалом сторонами збільшено ціну на бензин А-92 на 6,60 грн/л (з 21,90 грн/л до 28,50 грн/л), загальний відсоток складає + 30,14%, на бензин А-95 на 7,10 грн/л (з 22,90 грн/л до 30.00 грн/л), загальний відсоток складає + 31%, що суперечить вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 06.02.2025 у справі № 916/747/24 під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст. 652 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Отже, під час укладення вказаних додаткових угод сторонами Договору недотримано вимоги п.п. 2 п. 19 Особливостей, п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII, а також умов Договору щодо належного документального підтвердження зміни ціни товару.

Пунктом 3 Особливостей визначено, що замовники зобов`язані здійснювати публічні закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до Закону України "Про публічні закупівлі", проводять закупівлі з урахуванням цих особливостей.

Договір про закупівлю за результатами проведеної закупівлі згідно з п. 10 і 13 цих особливостей укладається відповідно до Цивільного і Господарського кодексів України з урахуванням положень ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", крім частин другої - п`ятої, сьомої - дев`ятої статті 41 Закону та цих особливостей (п. 17 Особливостей).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України унормовано, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Частина 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Верховний Суд у постанові від 28.09.2023 у справі № 927/56/23 виснував, що право сторін Договору на внесення змін до нього не може відбуватися з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, відповідно, свобода договору не може превалювати над дотриманням вимог закону.

Пунктом 19 Особливостей визначено, що істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, перелік яких наведено в даному пункті.

Зокрема, підп. 2 п. 19 Особливостей визначено, що погодження зміни ціни за одиницю товару в договорі про закупівлю у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення договору про закупівлю або останнього внесення змін до договору про закупівлю в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю на момент його укладення.

Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.

Тобто збільшення ціни такого товару на ринку повинно відбутись після укладання договору, мусить бути достатнє обґрунтування про наявність коливання (збільшення чи зменшення ціни за одиницю товару на ринку) за період з дати укладення Договору до дати зміни ціни додатковою угодою, а в разі наступних змін - між черговими змінами ціни на підставі додаткових угод. При цьому відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку та таке коливання має бути документально підтверджене.

Отже не будь-який висновок уповноваженого органу про ціну товару на ринку є належним підтвердженням та підставою для зміни ціни в договорі після його підписання, а лише той, який містить інформацію про коливання цін такого товару на ринку саме у відповідні проміжки часу.

Суд зазначає, що за клопотанням відповідача провадження у справі зупинялося до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24.

Постановою від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 Велика Палата Верховного Суду виснувала таке.

Згідно з положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII (у редакції Закону № 114-ІХ) зміна ціни в договорі закупівлі допускається за таких умов:

-збільшення ціни за одиницю товару до 10 %;

-збільшення ціни має бути пропорційне збільшенню ціни цього товару на ринку в разі коливання його ціни на ринку;

-така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

-така зміна може відбуватися не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю;

-обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

До того ж застосована законодавцем при формулюванні цієї норми конструкція "не частіше ніж один раз на 90 днів" фактично надає можливість вносити зміни до ціни товару неодноразово, але лише в межах дозволеного відсоткового збільшення ціни за одиницю товару - не більше 10 %.

Водночас положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIIIу редакції Закону № 1530-ХІ не містять змін щодо максимально можливого збільшення розміру ціни за одиницю товару, погодженої сторонами договору закупівлі, визначеної попередньою редакцією цієї норми на рівні не більше 10 %. У будь-якому випадку загальний розмір збільшення ціни не може перевищувати 10 % ціни, встановленої в договорі закупівлі.

Філологічне тлумачення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII свідчить, що зміна істотних умов договору про закупівлю після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі допускається лише у випадках, прямо передбачених цією нормою. Одним із цих випадків є збільшення ціни товару, але за умови, що таке збільшення не може перевищувати нормативно визначеного відсоткового значення суми, встановленої в договорі про закупівлю, яке у пункті 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII унормовано на рівні не більше 10 %.

До того ж визначене законодавцем відсоткове значення обмеження суми є граничним (пороговим) і відповідний ліміт зміни ціни слід враховувати при кожному внесенні змін до договору про закупівлю, а не застосовувати щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Іншими словами, це означає, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договору (у разі коливання ціни товару на ринку) не може перевищувати нормативно закріпленого 10 % значення для зміни ціни, визначеної в договорі про закупівлю.

Отже, норми пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII визначають правила внесення змін до договору про закупівлю без проведення нової процедури закупівлі, зокрема, надаючи можливість внесення цих змін у разі збільшення ціни товару, однак за умови, що сукупне значення збільшення ціни при послідовних змінах до договоруне повинне перевищувати нормативно визначеного граничного (порогового) відсоткового значення суми, визначеної в договорі про закупівлю, а не застосовуватися щоразу до кожного окремого випадку внесення змін. Такі послідовні зміни не повинні спрямовуватися на ухиляння від виконання положень цієї норми Закону № 922-VIII.

Велика Палата Верховного Суду висновує, що зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 % не допускається, зокрема, у випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії. Внесені зміни Законом № 1530-ІХ до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIIIне стосуються встановленої первісною редакцією цього Закону заборони збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, в тому числі і при здійсненні закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Виняток з обмежень, викладений в останньому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, повинен тлумачитися суто буквально, а тому він стосується лише строків зміни ціни за одиницю товару у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (дотримання умови про зміну лише раз на 90 днів в цьому випадку не діє) і не визначає верхньої межі збільшення (зміни) ціни за одиницю товару.

Застосувавши зазначені вище висновки до спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що за відсутності належного документального підтвердження факту підвищення (коливання) ціни на ринку та за умови підвищення оспорюваними додатковими угодами ціни за одиницю товару більш як на 10 %, укладання додаткових угод відбулося з порушенням вимог Особливостей та Закону України "Про публічні закупівлі".

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що оспорювані додаткові угоди укладені з порушенням вимог п.п. 2 п. 19 Особливостей, п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону № 922-VIII, а тому, за приписами ч. 1 ст. 203, ч. 1, 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, вказані додаткові угоди слід визнати недійсними та задовольнити позов в цій частині.

Згідно з ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пункт 8 ч. 2 тієї ж статті передбачає, що способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Оскільки додаткові угоди № 1-4 підлягають визнанню недійсними та не породжують правових наслідків, правовідносини між Кетрисанівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області та Приватним акціонерним товариством "РУР ГРУП С.А." щодо ціни на паливо, поставленого за договором закупівлі від 22.02.2021, мають регулюватись Договором з урахуванням змін, внесених додатковими угодами № 1 - 4, відповідно безпідставно одержані відповідачем грошові кошти мають бути повернуті позивачу, оскільки підстава їх набуття відпала, що відповідає приписам ст. 216, 1212 ЦК України.

Подібна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 24.01.2024 у справі № 922/2321/22, від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21, та у постанові КГС ВС від 06.02.2025 у справі № 916/747/24.

Отже, визнання додаткових угод недійсними судом має наслідком застосування наслідків недійсності цих правочинів, а саме: підлягає стягненню сума коштів, що зайво, безпідставно перерахована Кетрисанівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області на розрахунковий рахунок Приватного акціонерного товариства "РУР ГРУП С.А." і розраховується, як різниця оплаченої суми за поставлене паливо та вартості всього палива, розрахованого за цінами, встановленими за Договором від 22.02.2021, з урахуванням внесених змін додатковими угодами № 1- 4, яку б Замовник мав би сплатити, якщо б не було укладено спірні додаткові угоди.

Матеріалами справи установлено, що відповідно до звіту про виконання договору про закупівлю Замовником сплачено 143 300,00 грн.

Згідно з накладними за договором про закупівлю товарів № 72 від 22.02.2021 Кетрисанівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області фактично отримано:

- бензину А-92 в кількості 2 638,600 л та сплачено 71 394,10 грн;

- бензину А-95 в кількості 2441,897 л та сплачено 71 905,90 грн.

Загальна сума оплати за бензину А-92 та бензин А-95 склала суму 143 300,00 грн.

Водночас, Кетрисанівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області, відповідно до умов Договору мало бути сплачено:

- за бензин А-92: 2638,600 л х 21,90 грн = 57 785,34 грн;

- бензин А-95: 2441,897 л х 22,90 грн = 55 919,44 грн.

Загальна сума за бензину А-92 та бензин А-95, яка мала бути сплачена - 113 704,78 грн.

Отже, сума безпідставно сплачених коштів за договором про закупівлю товарів № 72 від 22.02.2021 складає 29 595,22 грн (143 300,00 грн - 113 704,78 грн), які підлягають стягненню.

Отже, грошові кошти в сумі 29 595,22 грн є безпідставно одержаними відповідачем, підстава їх набуття відпала, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути, що відповідає приписам ст. 216, 1212 Цивільного кодексу України.

Суд відхилив доводи відповідача про підсудність цієї справи Господарському суду м. Києва, з огляду на таке.

У параграфі 3 глави 2 розділу 1 Господарського процесуального кодексу України сформульовані правила територіальної юрисдикції (підсудності). У вказаному параграфі встановлені вимоги щодо визначення загальної підсудності (ст. 27), особливості визначення підсудності справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя (ст. 28), правила альтернативної підсудності (ст. 29) та правила виключної підсудності (ст. 30).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч. 1 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Суд установив, що 22.02.2021 між сторонами було укладено Договір про закупівлю товарів № 72, за умовами пункту 5.3. якого місцем поставки є м. Бобринець, вул. Незалежності, буд. 80, Кропивницький район, Кіровоградська область.

Ураховуючи те, що предметом спору у цій справі є визнання недійсними додаткових угод та стягнення 29 595,22 грн, за договором, місцем виконання якого є м. Бобринець, вул. Незалежності, буд. 80, Кропивницький район, Кіровоградська область, то, за вибором позивача, такий спір підсудний Господарському суду Кіровоградської області.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи відповідача щодо непідсудності цієї справи Господарському суду Кіровоградської області .

Згідно з частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.94 року серія A, № 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див.рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

З огляду на встановлені обставини, всі інші доводи та міркування сторін не мають вирішального впливу на результат вирішення спору, тому з урахуванням принципу процесуальної економії не потребують детальної відповіді суду.

З урахуванням викладеного позов прокурора підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до норм ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд покладає судовий збір у сумі 15 140 грн на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-77, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 05.04.2021 до Договору про закупівлю товарів № 72 від 22.02.2021, укладену між Кетрисанівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області та Закритим акціонерним товариством "РУР ГРУП С.А." ().

Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 09.04.2021 до Договору про закупівлю товарів № 72 від 22.02.2021, укладену між Кетрисанівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області та Закритим акціонерним товариством "РУР ГРУП С.А." ().

Визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 26.05.2021 до Договору про закупівлю товарів № 72 від 22.02.2021, укладену між Кетрисанівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області та Закритим акціонерним товариством "РУР ГРУП С.А." ().

Визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 09.08.2021 до Договору про закупівлю товарів № 72 від 22.02.2021, укладену між Кетрисанівською сільською радою Кропивницького району Кіровоградської області та Закритим акціонерним товариством "РУР ГРУП С.А." ().

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "РУР ГРУП С.А." (вул. Велика Васильківська (Червоноармійська), 92, м. Київ, 03105, ) в дохід бюджету Кетрисанівської сільської територіальної громади безпідставно сплачені кошти в сумі 29595,22 грн (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять грн. 22 коп) на розрахунковий рахунок: (ІВАН) UA0011511, Отримувач: ГУК у КІров.обл./тг с Кетрисан/24060300, Код отримувача (ЄДРПОУ): 37918230, код класифікації доходу бюджету: 24060300, найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "РУР ГРУП С.А." (вул. Велика Васильківська (Червоноармійська), 92, м. Київ, 03105, ) на користь Кіровоградської обласної прокуратури судовий збір в сумі 15140,00 грн (, банк-Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UА0004600, код класифікації видатків бюджету - 2800).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду.

Копії рішення направити учасникам справи до електронних кабінетів.

Повне рішення складено 02.03.2026.

Суддя Б.М. Кузьміна