ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2026 Справа № 917/1967/25

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., при секретарі судового засідання Сілаєвій О.Ф., розглянувши матеріали за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСТРАКШН МАШИНЕРІ» (адреса: вул. Петропавлівська, 54 А, м. Київ, 04086, )

до відповідача: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» (адреса: вул. Льва Толстого, 87, м. Лубни, Полтавська область, 37503, )

про стягнення 421 102,43 грн

Представники сторін:

від позивача: Курило Н.В.,

від відповідача: не з`явився

Суть спору. Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНСТРАКШН МАШИНЕРІ» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» про стягнення 421 102,43 грн, які нараховані на заборгованість за договором поставки № 27/08-2024 від 27.08.2024 року, стягнуту за рішенням Господарського суду Полтавської області від 01.07.2025 у справі № 917/460/25.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що:

- Рішенням Господарського суду Полтавської області від 01.07.2025 у справі № 917/460/25 було задоволено позов, стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСТРАКШН МАШИНЕРІ» 4 560 000,00 грн основного боргу, 119 326,08 грн інфляційних втрат (за період з грудня 2024 по січень 2025), 34 071,48 грн 3% річних (за період з 28.11.2024 по 26.02.2025) та 56 560,77 грн витрат по сплаті судового збору;

- вказане рішення набрало законної сили 18.08.2025;

- відповідач відмовлявся виконати судове рішення добровільно;

- позивач вказує, що оскільки відповідач добровільно не здійснив оплати на виконання судового рішення у справі № 917/460/25, є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання, наявні підстави для стягнення інфляційних нарахувань та 3 процентів річних від простроченої суми за період: 1) з початку спливу строку виконання грошового зобов`язання до дати, заявленої позивачем у справі № 917/460/25; 2) та за наступний період, після стягнення за рішенням суду сум інфляційних та 3 % річних до дати звернення з позовом у справі № 917/1967/25.

У відзиві на позов відповідач звертає увагу, що є суб`єктом господарювання, у власності та користуванні якого є об`єкти підвищеної небезпеки, здійснює постійний моніторинг технічного стану газопроводів, забезпечує їх належну експлуатацію, щоденно утримує та обслуговує всю систему газорозподільних мереж. Відповідач, посилаючись на скрутне фінансове становище, настання якого пов`язує зі збитковою діяльністю з розподілу природного газу у 2021-2022 роках, запровадженою державою тарифну політику в умовах воєнного стану, просить відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних у повному обсязі.

Позивач у відповіді на відзив повідомив, що Тендерною документацією відповідача, яка розміщувалась ним в системі Prozorro, передбачалось проведення розрахунків впродовж 45 банківських днів після отримання екскаватора-навантажувача. Отже, за висновком позивача, відповідач, знаючи та розуміючи своє фінансове становище, вплив на нього зовнішніх факторів, публічно запевнював потенційних постачальників, в тому числі і позивача, про можливість виконати свої зобов`язання у 45-денний строк. Відповідач отримав екскаватор-навантажувач 25.09.2024, строк оплати якого сплив 11.11.2024, проте, після отримання товару відповідач не сплатив позивачу жодної копійки. З посиланням на судову практику, викладену, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2025 у справі №903/602/24, згідно з якою розмір процентів річних, який становить законодавчо встановлений розмір трьох процентів річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом та просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Процесуальні дії суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.10.2025 справу передано до розгляду судді Пушку І.І.

Згідно з ухвалою від 27.10.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі; визнав справу малозначною; ухвалив розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

11.11.2025 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву (вх. № 14524).

Відповідач заперечив проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Подав клопотання від 12.11.2025 (вх. № 14567) про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Клопотання обґрунтоване, зокрема, тим, що не погоджується з заявленими позовними вимогами, тому з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, характеру спірних правовідносин та предмету доказування просить суд здійснити перехід зі спрощеного до загального позовного провадження.

Позивач проти заявленого відповідачем клопотання заперечив, посилаючись на ту обставину, що відповідач не обґрунтував свою заяву та не навів підстави, які б свідчили про те, що дана справа є справою значної складності, про що зазначив у відповіді на відзив від 14.11.2025 (вх. № 14701 від 17.11.2025).

Ухвалою від 17.11.2025 суд перейшов до розгляду справи в порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 09.12.2025, викликав учасників справи в підготовче засідання та визнав їх явку обов`язковою.

17.11.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 14701, сформована в системі «Електронний суд» 14.11.2025).

09.12.2025 відповідач надіслав клопотання (вх. № 15861) про відкладення розгляду справи, у зв`язку з відрядженням його представника.

Ухвалою від 09.12.2025 суд продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, відклав підготовче провадження та призначив судове засідання на 29.01.2026 на 10:45 год.

Ухвалою від 29.01.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.02.2026 на 11-30 год, яке не відбулося в зв`язку з участю судді в цей день у навчанні, організованому Національною школою суддів України та увільненні від виконання основної роботи в цей час.

Ухвалою від 09.02.2026 суд призначив судове засідання з розгляду справи по суті на 05.03.2026 на 11:15 год.

В судове засідання 05.03.2026 представник відповідача не з`явився, причин неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні 05.03.2026 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини.

Господарським судом Полтавської області була розглянута справа № 917/460/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Констракшн Машинері" до відповідача Акціонерного товариства по газопостачанню "Оператор Газорозподільної Системи "Лубнигаз" про стягнення 4 713 397,56 грн.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 01.07.2025 у справі № 917/460/25 було позов було задоволено, стягнуто з Акціонерного товариства по газопостачанню "Оператор Газорозподільної Системи "Лубнигаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Констракшн Машинері" 4 560 000,0 грн основного боргу, 119 326,08 грн інфляційних втрат, 34 071,48 грн 3% річних та 56 560,77 грн витрат по сплаті судового збору.

Згідно частини 5 статті 75 ГПК України обставини встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Преюдиційність - це обов`язковість обставин, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені обставини не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акту, який вступив у законну силу. Cуть преюдиції полягає у неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 01.07.2025 у справі № 917/460/25, встановлено, зокрема, наступне.

27.08.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Констракшн Машинері" (Постачальник) та Акціонерним товариством по газопостачанню "Оператор Газорозподільної Системи "Лубнигаз" (Покупець) було укладено Договір про поставку товару від №27/08-2024.

При цьому сторони узгодили, зокрема, таке:

-Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця на умовах, установлених Договором товар за кодом ДК 021:2015-43260000-3 Механічні лопати, екскаватори та ковшові навантажувачі, гірнича техніка, а саме: Екскаватор-навантажувач JCB 3CX SITEMASTER (комплектація Syncroshuttle), надалі Товар, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити вказаний Товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором (п. 1.1 Договору);

-відомості про Товар зазначено у додатку № 1 (Специфікація) до даного Договору, який є його невід`ємною частиною (п. 1.2 Договору);

-загальна ціна Договору складає 4 560 000,00 грн, у т.ч. ПДВ 20% - 760 000,00 грн (п. 3.1 Договору);

- Покупець здійснює оплату одержаного Товару згідно наданого Постачальником рахунка-фактури та видаткової накладної на Товар у безготівковій формі на вказаний у Договорі рахунок Постачальника не пізніше 45 (сорока п`яти) банківських днів з дня одержання відповідного Товару Покупцем (п. 4.3 Договору);

-датою поставки Товару вважається дата отримання його Покупцем і підписання уповноваженими представниками Сторін видаткової накладною (п. 5.2 Договору);

-Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату за поставлений Товар на умовах та у порядку, передбаченому цим Договором (підп. 6.1.1 п. 6.1 Договору);

-Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженим представниками Сторін, реєстрації у Покупця та діє до 31 грудня 2024 року, а в частині взаєморозрахунків до повного їх виконання Сторонами (п. 12.1. Договору);

-невід`ємною частиною цього Договору є : Додаток № 1 Специфікація (п. 14.1 Договору).

Додатком №1 до Договору є Специфікація, у якій сторони узгодили таке:

-найменування товару - Екскаватор-навантажувач JCB 3CX SITEMASTER (комплектація Syncroshuttle);

-кількість товару 1 штука;

-ціна без ПДВ 3 800 000,00 грн, ціна з ПДВ 4 560 000,00 грн., загальна вартість 4 560 000,00 грн.

Як було встановлено у рішенні, Постачальник повністю виконав зобов`язання з поставки Товару, що підтверджується видатковою накладною від 25.09.2024 №19980 та актом приймання-передачі обладнання від 25.09.2024 №КМ-00019980. Отримання Товару уповноваженим представником відповідача підтверджується довіреністю № 26 від 23.09.2024 на ім`я Самохвала Євгена Леонідовича та не спростовується відповідачем.

У рішенні від 01.07.2025 у справі № 917/460/25 суд дійшов висновку, що строк виконання зобов`язань з оплати отриманого Товару в силу п. 4.3. Договору настав 11.11.2024.

Господарський суд Полтавської області задовольнив позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Констракшн Машинері" до Акціонерного товариства по газопостачанню "Оператор Газорозподільної Системи "Лубнигаз" та стягнув з останнього коштів у розмірі 4 560 000,0 грн основного боргу, 119 326,08 грн інфляційних втрат за період з грудня 2024 по січень 2025, 34 071,48 грн 3% річних за період з 28.11.2024 по 26.02.2025.

Отже, зазначені вище фактичні обставини були встановлені рішенням Господарського суду Полтавської області від 01.07.2025 року у справі № 917/460/25, яке набрало законної сили 18.08.2025, та не потребують доказуванню згідно з приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України.

Акціонерне товариство по газопостачанню "Оператор Газорозподільної Системи "Лубнигаз" відмовилося самостійно виконувати рішення суду, за посиланням позивача, після отримання товару за договором поставки відповідач не здійснив позивачу жодного платежу в рахунок погашення боргу.

Позивач вважає, що оскільки через тривале невиконання відповідачем обов`язку щодо погашення наявної перед позивачем заборгованості, він має право на отримання відповідної компенсації у вигляді 3% річних та інфляційних втрат передбачених законом, за виключенням сум, які вже стягнуті за рішенням суду у справі № 917/460/25.

Вирішуючи спір суд виходив із наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

В межах справи № 917/460/25 суд встановив факт порушення відповідачем як покупцем Договору про поставку товару №27/08-2024 від 27.08.2024 року в частині добровільної сплати отриманого товару, що призвело до звернення до суду з позовом, який був задоволений рішенням суду від 01.07.2025.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 01.07.2025 у справі № 917/460/25 стягнуто з Акціонерного товариства по газопостачанню "Оператор Газорозподільної Системи "Лубнигаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Констракшн Машинері" заборгованість.

Отже, суд погоджується з посиланням позивача що зазначена сума заборгованості є доведеною та не потребує доказування.

Заборгованість за рішенням суду від 01.07.2025 у справі № 917/460/25, відповідачем не була погашена.

В зв`язку з простроченням грошового зобов`язання позивачем у позовній заяві у справі № 917/1967/25 заявлено до стягнення з відповідача інфляційних втрат за період з листопада 2024 по вересень 2025 включно (за вирахуванням суми інфляційних втрат вже стягнутих у справі №917/460/25 за період з грудня 2024 по січень 2025) в розмірі 331917,72 грн, нарахованих на 4560000 грн заборгованості; 3% річних у розмірі 89184,71 грн за період з 12.11.2024 по 27.11.2024, з 27.02.2025 по 06.10.2025, нарахованих на 4560000 грн заборгованості.

При прийнятті рішення суд враховує, що частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Порушення відповідачем умов договору, є підставою для нарахування визначених ст. 625 Цивільного кодексу України платежів.

Щодо початку прострочення зобов`язання відповідачем, то суд у рішенні від 01.07.2025 № 917/460/25 встановив, що строк виконання зобов`язань з оплати отриманого Товару в силу п. 4.3. Договору настав 11.11.2024.

Суд приймає до уваги, що рішенням суду від 01.07.2025 у справі № 917/460/25 стягувались інфляційні втрати за період з грудня 2024 по січень 2025, 3% річних за період з 28.11.2024 по 26.02.2025 (в межах строку, визначеного позивачем у розрахунку позовних вимог).

Зважаючи на встановлення судом прострочення відповідачем грошового зобов`язання, встановлену судом кінцеву дату виконання зобов`язань з оплати відповідачем отриманого товару (11.11.2024), в силу п. 4.3 Договору, позивач правомірно заявив до стягнення додатково, до стягнутих у справі № 917/460/25, інфляційні втрати за період листопад 2024 року та лютий вересень 2025 року та 3% річних за період з 12.11.2024 по 27.11.2024 та з 27.02.2025 по 06.10.2025.

Отже, початок та кінець відліку строків нарахування 3% річних та інфляційних втрат позивачем встановлено правильно.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що порядок їх нарахування теж є обґрунтованим, відповідає нормам чинного законодавства України, та підлягають задоволенню в межах заявленої суми.

Перевірка правильності розрахунків інфляційних витрат та 3 % річних проводилась за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи «ЛІГА 360».

Стосовно доводів відповідача про наявність підстав для відмови у задоволенні вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, з посиланням на скрутне фінансове становище, судом приймається до уваги наступне.

За змістом ч. 2 п. 1 ст. 617 ЦК України відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставиною для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, тому заперечення відповідача стосовно стягнення сум інфляційних втрат та річних не беруться судом до уваги.

Також судом враховується, що відповідно до частини третьої ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Проте, заявлені позивачем до стягнення інфляційні втрати та 3% річних, передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України, є компенсацією за знецінення коштів, а не штрафними санкціями (неустойкою).

Суд звертає увагу на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 2 липня 2025 року у справі № 903/602/24, згідно з якою три проценти річних, передбачені ст. 625 ЦК України (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), це законодавчо встановлений та мінімальний розмір процентів річних, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником, який не підлягає зменшенню судом.

Вказану позицію суд враховує на підставі частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої суди першої інстанції за наявності певних обставин можуть прийняти рішення про повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття для вчинення тих чи інших процесуальних дій, які можуть бути реалізовані лише на стадії підготовчого провадження.

Отже, інфляційні втрати та 3% річних зменшенню не підлягають.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Ч. 1 ст. 79 ГПК України передбачає, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В процесі розгляду справи судом було прийнято, досліджено та надано оцінку всім наявним в матеріалах справи доказам, надано можливість сторонам обґрунтувати свої правові позиції щодо позову.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд позову, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 232-233, 237-238, 240-242 ГПК України

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз» (адреса: вул. Льва Толстого, 87, м. Лубни, Полтавська область, 37503, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСТРАКШН МАШИНЕРІ» (адреса: вул. Петропавлівська, 54 А, м. Київ, 04086, ) 331 917,72 грн інфляційних нарахувань, 89 184,71 грн 3% річних; 5053,23 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Повний текст рішення складений та підписаний 06.02.2026.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. (ч.1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя І.І. Пушко