ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2026 р. Справа № 918/1114/25 Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Селівона А.О., за участю секретаря судового засідання Хролець І.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження справу

за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Соборна 34"

про визнання нечинним та скасування рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 ;

від відповідача: ОСОБА_4

від відповідача: Шпортько Олександр Володимирович

від відповідача: Малишева Вікторія Костянтинівна.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач 1) звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Соборна 34" (Відповідач) про визнання нечинним та скасування рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , оформлене протоколом від 05.09.2023 № 1 є незаконним, оскільки рішення направлене на перекладання обов`язку щодо витрат на управління багатоквартирним будинком витрати на ремонт спільного майна на одних співвласників та звільнення інших співвласників від виконання даного обов`язку, що суперечить нормам законодавчих актів та положенням Статуту ОСББ "Соборна 34", а також є використанням майна з метою заподіяння шкоди іншим особам.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 08.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження у змішаній (паперовій та електронній) формі та призначено розгляд справи на 07.01.2026.

До суду 06.01.2026 від представника Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві та викликати власників квартир , що постраждали, в судове засідання.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 06.01.2026 задоволено заяву Позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та вирішено судове засідання у даній справі призначене на 07.01.2026 провести в режимі відеоконференції за участю представника Позивача

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 07.01.2026 відкладено підготовче засідання на 05.02.2026.

До суду 27.01.2026 від представника Відповідача надійшли додаткові пояснення.

Від представника Позивача 03.02.2026 надійшла заява, в якій просить залучити ОСОБА_2 до участі у справі № 918/1114/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Соборна 34" про визнання нечинним та скасування рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , у якості співпозивача.

У судовому засіданні 05.02.2026, заслухавши позицію представника Позивача щодо поданої заяви про залучення співпозивача ОСОБА_2 , судом протокольною ухвалою задоволено заяву про залучення співпозивача ОСОБА_2 (Позивач 2).

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 05.02.2026 закрито підготовче провадження у справі № 918/1114/25 та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.02.2025.

Судове засідання 19.02.2026 не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Селівона А.О.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 26.02.2026 призначено судове засідання на 11.03.2026.

До суду 10.03.2026 від представника Позивачів надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11.03.2026 розгляд справи відкладено на 17.03.2026.

Представник Позивачів у судовому засіданні 17.03.2026 підтримав позицію викладену у позовній заяві та просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представники Відповідача у судовому засіданні 17.03.2026 підтримали позицію викладену у відзиві, додаткових поясненнях та просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, судом встановлено, що 05.09.2023 відбулись збори ОСББ, які оформлені протоколом від 05.09.2023 № 1.

На порядок денний, яких були винесені питання:

1. Обрання голови та секретаря зборів;

2. Прибирання клумб біля першого під`їзду та витрати на оплату;

3. Фінансування витрат на ремонт загальнобудинкових мереж в квартирах (стояки між квартирами до підвалу) проводити за кошти власників квартир з компенсацією: 1-й під`їзд, компенсацію проводити 100,00 грн. в місяць, згідно рішення правління; 2-ий під`їзд не компенсовувати. Загальнобудинкові мережі горища та підвалу будинку - за кошти ОСББ;

4. Нараховувати додаткові кошти на заміну лічильників електроенергії в будинкових щитових.

5. Об`єднання проти встановлення загальнобудинкових додаткових приладів обліку так як відсутня технічна документація (повний комплект відсутній).

Вказаними рішеннями, які оформлені протоколом від 05.09.2023 № 1, було вирішено:

- обрати головою загальних зборів ОСОБА_5 , а секретарем ОСОБА_6 (питання 1);

- прибирання клумб біля першого під`їзду та витрати на оплату - не прийнято (питання 2);

- фінансування витрат на ремонт загальнобудинкових мереж в квартирах (стояки між квартирами до підвалу) проводити за кошти власників квартир з компенсацією: 1-ий під`їзд, компенсацію проводити 100,00 грн. в місяць згідно рішення правління, 2-ий під`їзд не компенсовувати. Загальнобудинкові мережі горища та підвалу будинку - за кошти ОСББ (питання 3);

- на виконання припису ПрАТ "Рівнеобленерго" провести додаткові нарахування для заміни льчильників обліку електроенергії в будинкових щитових та модернізації будинкових електрощитових. Сума додаткових нарахувань становить: 497,00 грн. - 1-ий під`їзд, 456,00 грн. - 2-ий під`їзд, 497,00 грн. - нежитлові приміщення (питання 4);

- Об`єднання проти встановлення загальнобудинкових додаткових приладів обліку так як відсутня технічна документація (повний комплект відсутній) (питання 5).

Як вбачається з вказаного протоколу кількість квартир, що знаходиться в будинку де створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Соборна 34": 113.

Згідно з свідоцтвом про право власності на житло Позивач 1 та Позивач 2, володіють на праві приватної спільної сумісної власності квартирою АДРЕСА_2 .

Предметом оскарження у даній справі є питання третє рішення зборів ОСББ, яке оформлене протоколом від 05.09.2023 № 1, а саме: "Фінансування витрат на ремонт загальнобудинкових мереж в квартирах (стояки між квартирами до підвалу) проводити за кошти власників квартир з компенсацією: 1-й під`їзд, компенсацію проводити 100,00 грн. в місяць, згідно рішення правління; 2-ий під`їзд не компенсовувати. Загальнобудинкові мережі горища та підвалу будинку - за кошти ОСББ".

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з такого.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (аналогічні положення щодо непорушності права власності та підставного набуття зафіксовано також у статтях 321, 328 Цивільного Кодексу України).

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України).

За приписами частини другої цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною першою статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частинами першою та другою статті 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною першою статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Статтею 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Спеціальним Законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків, визначає правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку є Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" від 29.11.2001 № 2866-III (з подальшими змінами та доповненнями; далі - Закон України "Про ОСББ").

Статтею 1 вказаного Закону, зокрема, визначено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Частинами першою та чотирнадцятою статті 6 Закону України "Про ОСББ" (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, а саме прийняття спірних рішень, які оформлені протоколом від 05.09.2023 № 1) передбачено, що об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Установчі збори об`єднання у новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку.

Державна реєстрація об`єднання (асоціації) проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об`єднання (асоціація) вважається утвореним з дня його державної реєстрації.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про ОСББ" об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України.

В одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання. Власники квартир та нежитлових приміщень у двох і більше багатоквартирних будинках, об`єднаних спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, обладнанням, інженерною інфраструктурою, можуть створити одне об`єднання.

Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання.

Об`єднання є юридичною особою, що створюється відповідно до закону.

Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками.

Об`єднання відповідає за своїми зобов`язаннями коштами і майном об`єднання, від свого імені набуває майнові і немайнові права та обов`язки, виступає позивачем та відповідачем у суді. Об`єднання не несе відповідальності за зобов`язаннями співвласників.

Майно об`єднання утворюється з:

майна, переданого йому співвласниками у власність;

одержаних доходів;

іншого майна, набутого на підставах, не заборонених законом.

Майно, придбане об`єднанням за рахунок внесків та платежів співвласників, є їхньою спільною власністю.

Згідно з частиною першою статті 85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

Частиною першою статті 98 ЦК України передбачено, що загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства.

Таким чином, зазначений Закон визначає об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (ОСББ) як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Судом встановлено, що співвласники багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, будинок №34, скористалися своїм правом та створили ОСББ, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ().

До матеріалів справи долучено Статут ОСББ Соборна 34 (далі - Статут), який затверджений протоколом установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку м. Рівне від 26.01.2023 №1.

Згідно з пунктом 1 розділу І Статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Соборна 34" (далі - об`єднання) створено власниками квартир та нежитлових приміщень (далі - співвласники) багатоквартирного будинку (далі - будинок), що розташований місцезнаходженням: 33028, Україна, м. Рівне, вул. Соборна, 34 відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

За приписами статті 10 Закону України "Про ОСББ" загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників.

Із зазначених норм Закону вбачається, що право на участь у зборах ОСББ, право голосувати по питаннях порядку денного та право висловлювати незгоду з прийнятими ОСББ рішеннями належить власникам житлових або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку.

Відповідно до частин третьої та п`ятої статті 10 Закону України "Про ОСББ" загальні збори скликаються і проводяться в порядку, передбаченому цим Законом для установчих зборів, правлінням об`єднання або ініціативною групою з не менш як трьох співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

Частиною восьмою статті 10 Закону України "Про ОСББ" передбачено, що рішення загальних зборів можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Статтею 14 Закону України "Про ОСББ" передбачено, що співвласник має право брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання. Спори щодо здійснення прав співвласників вирішуються за згодою сторін або в судовому порядку.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Статуту метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів длясплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.

Згідно з пунктом 3 розділу ІІ Статуту завданням та предметом діяльності об`єднання є:

- забезпечення реалізації прав співвласників на володіння та користування спільним майном;

- забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території;

- сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якостіза обгрунтованими цінами;

- забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Статуту Об`днання має право:

- утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність;

- приймати рішення про надходження та витрати коштів Об`єднання, отримання позик та кредитів;

- визначати порядок користування спільним майном;

- укладати договори, виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції будинку;

- встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів;

- здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності Об`єднання в порядку визначеному законом;

- визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцю, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою, здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів;

- захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влали і органах автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності;

- використовувати допоміжні примішення у будинку для потреб Об`єднання;

- встановлювати сервітути, здавати в оренду допоміжні приміщення та інше спільне майно будинку;

- робити співвласникам попередження про порушення ними статутних або інших законних вимог вимагати їх дотримання;

- вимагати відшкодування збитків, заподіяних спільному майну з вини власника або інших осіб які користуються його власністю;

- вимагати від співвласників свосчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених законом та цим Статутом внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів;

- звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені законом та цим Статутом внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів;

- виступати засновником (учасником) інших юридичних осіб.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІІ Статуту органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) об`єднання.

Пунктом 3 розділу ІІІ Статуту передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів належать: затвердження Статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання голови правління та членів правління об`єднання; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного або місячного звіту; попередне (до їх укладення) погодження умов договорів, укладених на суму, що перевишує 50 000 (п`ятдесят тисяч грн.), а також договорів, предметом яких є цінні папери, майнові права або спільне майно співвласників чи їх частина; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників та обліку внесків; загальний або по - під`їзний (кожний під`їзд має свій окремий розрахунковий рахунок); прийняття рішення про реконструкцію та капітальний ремонт будинку або про зведення господарських споруд; обрання та відкликання управителя, затвердження та зміна умов договору з управителем, прийняття рішення про передачу функцій з управління спільним майном будинку повністю або частково асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку; визначення розміру матеріального та іншого заохочення членів правління; прийняття рішень про припинення роботи об`єднання, приєднання/ від`єднання до нього інших юридичних осіб або участь у товариствах, асоціаціях; обрання та відкликання ревізійної комісії (ревізора) об`єднання, прийняття рішень щодо отримання кредитів та позик. Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосували співвласники (їхні представники), які разом мають, більше половини від загальної кількості голосів співвласників.

Відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Статуту рішення на загальних зборах приймаються шляхом відкритого поіменного голосування. Рішення про розмір внеску на управління багатоквартирним будинком вважається прийнятим, якщо за нього проголосували співвласники (їх представники), які разом мають 2/3 голосів від загадьної кількості голосів співвласників. Рішення про порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, про зведення господарських споруд, реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку, вважається прийнятим, якщо за нього проголосували 2/3 від загальної кількості голосів співвласників. Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників вважається прийнятим, якщо за нього проголосували більше половини від загальної кількості голосів співвласників. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості голосів співвласників. Рішення загальних зборів викладається письмово та засвідчується особистим підписом кожного хто проголосував із зазначенням результату його голосування (за чи проти). Загальні збори можуть встановити інший порядок голосування на збора та прийняття рішеня на них.

Згідно з пунктом 1 розділу ІV Статуту джерелами фінансування є кошти об`єднання, які складаються з залишків коштів на утримання і ремонт багатоквартирного будинку на рахунках особи, що здійснювала управління таким будинком до створення об`єянання, внесків і платежів співвласників, коштів отриманих об`єднанням у результаті здавання в оренду допоміжних примішень та іншого спільного майна багатоквартирного будинку, коштів отриманих об`єднанням як відшкодування за надані окремим категоріям громадян пільги на оплату житлово-комунальних послуг та призначені житлові субсидії, коштів та майна, що надхолять для забезпечення потреб основної діяльності об?'єднання, добровільних майнових, у тому числі грошових, внесків фізичних та юридичних осіб, коштів залучених на умовах кредиту або позики, коштів державного та/або місцевого бюджетів, отриманих на підставі спільного фінансування для утримання, реконструкції, реставрації, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення будинку, пасивних доходів, доходів від діяльності заснованих об`єднанням юридичних осіб, що спрямовуються на виконання статутних цілей об`єднання, коштів, отриманих з інших джерел, що спрямовуються на виконання статутних цілей об`єднання. За рішенням загальних зборів в об`єднанні можуть створюватися ремонтний, резервний фонди, кошти яких спрямовуються на цілі, визначені загальними зборами об`єднання.

Відповідно до абзаців першого-третього пункту 2 розділу ІV Статуту сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та Статуту.

Предметом спору у даній справі є вимоги про визнання нечинним та скасування рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , оформленого протоколом від 05.09.2023 №1.

Так, підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Безумовними підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму;

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства;

- відсутність протоколу загальних зборів.

Зазначена правова позиція висловлена в пунктах 2.12, 2.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" та у постанові Верховного Суду від 18.06.2020 у справі №922/1393/19.

Відповідно до положень частини другої статті 10 Закону України "Про ОСББ" вищим органом управління об`єднання є загальні збори.

Частиною дев`ятою статті 10 Закону України "Про ОСББ" передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема:

- питання про використання спільного майна;

- затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту;

- визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників;

- прийняття рішення про реконструкцію та ремонт багатоквартирного будинку або про зведення господарських споруд;

- визначення обмежень на користування спільним майном.

Згідно з частиною чотирнадцять статті 10 Закону України "Про ОСББ" рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про ОСББ" для керівництва поточною діяльністю об`єднання обирається правління. Правління має право приймати рішення з питань діяльності об`єднання, визначених статутом. Правління є виконавчим органом об`єднання і підзвітне загальним зборам. Порядок обрання та відкликання членів правління, їх кількісний склад та строки обрання встановлюються загальними зборами.

Позивачі не погоджуючись з питанням третім рішення зборів ОСББ, яке оформлене протоколом від 05.09.2023 № 1, фактично посилаються на те, що прийняте рішення у вказаній частині порушує їх права, оскільки воно покладає фінансування витрат на ремонт загальнобудинкових мереж в квартирах (стояки між квартирами до підвалу) лише на співвласників ОСББ, які проживають у першому під`їзді без залучення до такого фінансування співвласників ОСББ, які проживають у другому під`їзді.

Надаючи оцінку вказаним доводам Позивачів суд враховує, що згідно з усталеною практикою Верховного Суду, порушення при підготовці та проведенні загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не є безумовними підставами для скасування рішень таких зборів, отже суд у кожному конкретному випадку має оцінити характер порушення, його наслідки для голосування, враховуючи баланс інтересів як позивача, так і інших співвласників у ОСББ.

Інтереси окремого власника можуть не збігатися з інтересами інших співвласників багатоквартирного будинку. Тому, вирішуючи питання щодо ефективності обраного Позивачем способу захисту, суди мають враховувати баланс інтересів усіх співвласників та самого об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, уникати зайвого втручання в питання створення і діяльності об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, які вирішуються виключно установчими або загальними зборами співвласників.

Судом встановлено, що на загальних зборах ОСББ 05.09.2023 прийнято рішення (питання третє порядку денного) про фінансування витрат на ремонт внутрішньобудинкових мереж (стояки холодної та гарячої води та один стояк каналізації) у вертикальній шахті тільки в стіні між квартирами дев`яти поверхів до точок приєднання в кожній квартирі слід проводити за рахунок тільки власників, які отримують воду та скидають стічні води в каналізацію через ці стояки, оскільки інші квартири цими стояками не користуються. Відтак за заміну стояків мають сплачувати ті квартири, які ними належно/неналежно користуються і неправомірно перекладати частину цих платежів (як слідує з позову) на інших мешканців будинку.

Рішенням загальних зборів ОСББ "Соборна 34" від 05.09.2023, яке оформлене протоколом № 1, (третє питання порядку денного, яке є предметом розгляду у даній справі) вирішено, фінансування витрат на ремонт загальнобудинкових мереж в квартирах (стояки між квартирами до підвалу) проводити за кошти власників квартир з компенсацією: 1-ий під`їзд, компенсацію проводити 100,00 грн. в місяць згідно рішення правління, 2-ий під`їзд не компенсовувати. Загальнобудинкові мережі горища та підвалу будинку - за кошти ОСББ

Також суд звертає увагу на те, що у першому під`їзді зі східної сторони до стояків холодної і гарячої води та стояка каналізації підключено 17 квартир. Заміни стояків холодної та гарячої води та стояка каналізації у першому під`їзді зі східної сторони були виконані у вересні 2025 року. При цьому крім стояків були замінені труби до запірних крані в туалеті кожної з 17 квартир, у тому числі і в квартирі АДРЕСА_3 .

Тому твердження Позивачів про те, що жодні роботи ОСББ "Соборна 34" інженерних мереж в межах квартири, що належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСББ "Соборна 34" не проводило не відповідає дійсності. Для доступу до вертикальної шахти під час проведення заміни стояків зі східної сторони 1-го під`їзду на кожному поверсі демонтувалися частини стін туалету однієї з двох квартир. На 4 поверсі демонтувалася стіна туалету саме квартири АДРЕСА_3 . Тобто ОСОБА_2 добровільно надала доступ до вертикальної шахти шляхом руйнування частини стіни в своєму туалеті, хоча могла і не робити цього. Тим самим вона надала мовчазну згоду на проведення ремонтних робіт.

Вказані доводи Позивача про те, що жодні роботи ОСББ "Соборна 34" інженерних мереж в межах квартири, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСББ "Соборна 34" не проводило судом визнаються, як необґрунтовані та безпідставні, оскільки спростовуються наявними матеріалами справи.

Також суд звертає увагу на те, що заперечуючи проти задоволення позовних вимог Відповідач вказував, оскаржуване питання третє рішення загальних зборів ОСББ, яке оформлене протоколом від 05.09.2023 № 1, стосувалась фінансування витрат на ремонт загальнобудинкових мереж в квартирах (стояки між квартирами до підвалу) мешканцями першого під`їзду, оскільки такі роботи проводились тільки в першому під`їзді, а тому залучення мешканців другого під`їзду до робіт, які їх не стосуються було б неправомірним та незаконним.

При цьому Позивачами не доведено суду, що ремонтні роботи проводились у двох під`їздах, а фінансувались за рахунок одного під`їзду.

Крім того на переконання суду така обставина підтверджується і тим, що в ОСББ кожен під`їзд має власний рахунок, на який зараховуються кошти, які вносяться мешканцями кожного з під`їзду окремо, оскільки відповідно до рішення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку, оформлених протоколом від 09.02.2023 № 1, зокрема по четвертому питанню порядку денного: "Визначення порядку сплати, переліку та розміру внесків, затвердження багатоквартирним будинком ОСББ "Соборна 34" до 20 числа за попередній період в розмірі: 6,05 грн. за 1м2 загальної площі квартир 2-10 поверхів; 4,95 грн. за 1м2 загальної площі квартир 1-го поверху; 4,55грн. за 1м2 загальної площі нежитлових приміщень, приміщень комерційного призначення. Перелік внесків: щомісячний та разовий. По під`їздний облік внесків кожний під`їзд має свій окремий розрахунок. Нарахування проводити з 01.03.2023 але не раніше підписання Акту прийому-передачі житлового будинку на управління ОСББ", - вирішено: "Затвердити порядок сплати на управління багатоквартирним будинком ОСББ "Соборна 34", проводити оплату внеску до 20 числа за попередній період в розмірі: 6,05грн. за 1м2 загальної площі квартир 2-10 поверхів; 4,95 грн. за 1м2 загальної площі квартир 1-го поверху, 4,55грн. за 1м2 загальної площі нежитлових приміщень, приміщень комерційного призначення. Перелік внесків: щомісячний та разовий. По під`їздний облік внесків, кожний під`їзд має свій окремий розрахунок. Нарахування проводити з 01.03.2023 але не раніше підписання Акту прийому-передачі житлового будинку на управління ОСББ".

Тобто співвласники ОСББ вказаним рішенням вирішили питання зарахування та використання сплачуваних ними коштів по-під`їздно, шляхом створення різних житлових рахунків для кожного з під`їздів окремо.

Також суд враховує, що хоч і у оспорюваному питинні третьому не визначено чітко, в якому під`їзді будуть здійснюватись ремонтні роботи, однак за вказаних обставин слід дійти висновку, що роботи проводились саме у першому під`їзді, зворотнього суду не доведено, а тому фінансування ремонтних робіт, які проподились лише у першому під`їзді правомірно покладено саме на мешканців, які в ньому проживають.

Крім того суду не доведено, що з оспорюваним рішенням не погоджуються інші співвласники ОСББ.

Водночас враховує, що Верховний Суд у постанові від 16.08.2023 у справі №904/1711/22 звернув увагу на те, що ОСББ є неприбутковою організацією, яка на відміну від господарських товариств при проведенні зборів, у тому числі і шляхом письмового опитування, як правило не користується кваліфікованою правовою допомогою, через що можливими є незначні процедурні помилки в організації та проведенні зборів, які не повинні слугувати підставою для скасування рішень ОСББ з питань спільного управління майном.

Крім того, на відміну від господарських товариств з невеликою кількістю учасників в ОСББ є певна, і часто доволі значна частина співвласників, які не прагнуть брати активну участь у вирішенні питань управління об`єднанням, вони не приходять на збори, не беруть участь у письмових опитуваннях. Тому проведення кожних зборів вимагає значних зусиль від органів управління або ініціативної групи по скликанню зборів, інформуванню співвласників, вручення та отримання заповнених бюлетенів.

Визнання рішень щодо обрання органів управління, затвердження кошторису та розміру внесків, інших важливих для діяльності ОСББ рішень недійсними в судовому порядку, як правило, відбувається через значний проміжок часу після їх прийняття і має негативні наслідки на діяльність ОСББ, адже створює ситуацію правової невизначеності для всіх співвласників і самого ОСББ. За таких умов суд повинен приділяти ще більше уваги дослідженню питань балансу інтересів співвласників ОСББ, з`ясуванню того, яке саме право співвласника було порушено оскаржуваним рішенням і можливості його відновлення саме через скасування рішень, а не іншим шляхом.

Суд має утримуватися від зайвого втручання в питання діяльності ОСББ, у тому числі і шляхом скасування рішень, у разі, якщо вони поза жодним сумнівом підтримані більшістю співвласників і за своїм змістом не мають ознак дискримінації або іншого порушення прав чи законних інтересів конкретного співвласника, який оскаржує такі рішення в судовому порядку.

Оскільки права одного співвласника ОСББ не можуть превалювати над правами та інтересами інших співвласників ОСББ, а суд при вирішенні спору повинен уникати зайвого втручання в питання діяльності ОСББ.

За таких обставин та враховуючи оскарження Позивачами спірного рішення більш ніж через два роки, твердження Позивачів щодо наявності правових підстав для скасування оспорюваного рішення загальних зборів ОСББ визнаються судом необґрунтованими.

Також суд зазначає, що за приписами частини четвертої статті 14 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу закріплено статтею 16 цього Кодексу. Суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист їх прав і охоронюваних законом інтересів, які порушені або оспорюються. Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а лише однією з необхідних умов реалізації права, встановленого вищевказаними нормами.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Відповідно, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Вирішуючи спір по суті, господарський суд має встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, для захисту якого звернувся позивач, тобто, встановити чи є особа, за позовом якої порушено провадження у справі, належним позивачем.

При цьому, відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність такого права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії) від зобов`язаних осіб.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення прав і відповідно приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права (пункт 5.6 постанови Верховного Суду від 02.02.2022 у справі №910/18962/20).

Порушенням є такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, відтак, встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті. Вказані норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес (пункт 119 постанови Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №904/3368/18).

Верховний Суд наголошував, що вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки недоведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов, у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні (пункт 120 постанови Верховного Суду від 10.09.2020 у справі №904/3368/18).

При цьому, Позивачем не обґрунтовано та не конкретизовано, які саме права або інтереси Позивача порушено оскаржуваним рішенням загальних зборів ОСББ "Соборна 34", результати яких оформлені Протоколом від 05.09.2023 №1, а тому відсутні підстави для визнання нечинним та скасування рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку №34 по вул. Соборна в м. Рівне.

Частинами третьою та четвертою статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Також, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (надалі по тексту "Суд"), який зазначив, що згідно зі ст. 19 Конвенції, його функції полягають у забезпеченні Високими Договірними Сторонами їхніх зобов`язань за Конвенцією та протоколами до неї. Зокрема, питання помилок щодо фактів та права, які начебто були припущені національним судом, не належить до компетенції Суду доти, доки такі помилки не порушують прав та свобод, що захищаються Конвенцією (див. Garcia Ruiz v. Spain).

Відповідно до статей 73, 74 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Згідно з статтею 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 79 ГПК України).

Зазначені норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог про визнання нечинним та скасування рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 в частині питання третього порядук денного, яке оформлене протоколом від 05.09.2023 №1, з огляду на те, що Позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами проведення ремонтних робіт у другому під`їзді та фінансування таких робіт за рахунок співвласників ОСББ, що мешкають у першому під`їзді, а тому і не доведено, які саме права та законні інтереси Позивачів порушено.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені Позивачами вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що у задоволенні позову судом відмовлено, судові витрати із сплаті судового збору покладаються на Позивачів у справі.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 19 березня 2026 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя А.О. Селівон