ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"23" лютого 2026 р. Справа № 924/1231/25

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Кочергіної В.О., при секретарі судового засідання Мізику М.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" м. Київ

до Комунального підприємства "Ізяславтепломережа" Ізяславської міської ради м. Ізяслав Хмельницької області

про стягнення 15224576,80грн

За участю:

від позивача: Пясецький Д.В. згідно довіреності №143 від 12.12.2024 (в режимі відеоконференції)

від відповідача: не з`явився

З оголошенням перерви в підготовчому засіданні 14.01.2026.

23.02.2026 в підготовчому засіданні відповідно до ст. 240 ГПК України та ч.4 ст.191 ГПК України проголошено вступну і резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

15.12.2025 на адресу Господарського суду Хмельницької області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" м. Київ до Комунального підприємства "Ізяславтепломережа" Ізяславської міської ради м. Ізяслав Хмельницької області про стягнення 15224576,80грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначає про те, у відповідача внаслідок неналежного виконання умов Договору постачання природного газу №8723-ТКЕ(24)-21 від 23.09.2024 щодо своєчасної оплати спожитого природного газу існує заборгованість перед позивачем у сумі 15224576,80грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.12.2025, позовну заяву передано для розгляду судді Кочергіній В.О.

Ухвалою суду від 19.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/1231/25 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 11:00год. 14.01.2026.

30.12.2025 до суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позов (вх.№05-22/9993/25) із запереченнями з посиланням на наявність невідшкодованої різниці в тарифах.

02.01.2026 до суду через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№05-22/13/26).

09.01.2026 до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшло клопотання (вх.№05-22/200/26) про відкладення розгляду справи на іншу дату, з метою ознайомлення з матеріалами справи та підготовки до судового розгляду.

У зв`язку із надісланим представником відповідача клопотанням про відкладення розгляду справи, 14.01.2026 в підготовчому засіданні судом оголошено перерву до 11:00год. 09.02.2026, про що постановлено ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання.

09.02.2026 до суду через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання (вх.№05-08/466/26) про продовження строку підготовчого провадження у даній справі на 30 днів.

09.02.2026 в підготовчому засіданні продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів за заявою відповідача, а також оголошено перерву до 10:30год. 23.02.2026, про що постановлено ухвалу із занесенням до протоколу судового засідання.

18.02.2026 до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача надійшла заява (вх.№05-08/576/26) про визнання позовних вимог відповідно до ч. 1 ст. 191 ГПК України. У заяві відповідач також просить суд подальший розгляд справи проводити без участі представника відповідача. Адресована до суду заява підписана електронним цифровим підписом керівника підприємства Віталія Дворецького, повноваження якого підтверджені долученим Витягом з ЄДРЮОФОПГФ.

Представник позивача в підготовчому засіданні 23.02.2026 (в режимі відеоконференції) підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в підготовче засідання 23.02.2026 не з`явився.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.185 ГПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи наведені норми закону, подання відповідачем заяви про визнання позову, яка не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд її приймає та вважає за необхідне прийняти рішення у даній справі на стадії підготовчого провадження.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги суд встановив наступне.

23.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (постачальник) та Комунальним підприємством "Ізяславтепломережа" Ізяславської міської ради (споживач) було укладено договір №8723-ТКЕ(24)-21 постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1 договору, постачальник зобов`язується поставити споживачу, який є виробником теплової енергії в розумінні підпункту 1 пункту 4 Положення, природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Згідно з п. 2.1 договору, постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з жовтня 2024 року по 30 квітня 2025 року (включно), в кількості 2272,02500тис.куб.метрів.

Відповідно до пункту 5.1 договору, споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту/актів приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;

- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту/актів приймання-передачі природний газ-до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому споживач повинен був сплатити 70 відсотків грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

Даний договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності) або з дати накладення уповноваженим представником однієї зі сторін останнього у часі кваліфікованного електронного підпису/удосконаленого електронного підпису, та діє до 30.04.2025 включно, а в частині розрахунків до повного їх виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору (п. 13.1 договору).

Додатковою угодою №1 від 28.10.2024 до договору від 23.09.2024 внесено зміни та викладено перший абзац договору в наступній редакції: постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з жовтня 2024 року по 30 квітня 2025 року (включно), в кількості 2463,99800тис.куб.метрів.

Договір від 23.09.2024 та додаткова угода від 28.10.2024 підписані електронними цифровими підписами сторін.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження розірвання чи визнання недійсним договору від 23.09.2024 та додаткової угоди від 28.10.2024.

На виконання умов договору від 23.09.2024 позивач у період жовтень 2024 - квітень 2025 року, передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 16471952,06грн, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу, а саме: від 31.10.2024 на суму 644630,41грн з ПДВ; від 31.10.2024 на суму 23548,39грн з ПДВ; від 30.11.2024 на суму 1782213,49грн з ПДВ; від 30.11.2024 на суму 807332,24грн з ПДВ; від 31.12.2024 на суму 2426843,90грн з ПДВ; від 31.12.2024 на суму 590162,47грн з ПДВ; від 31.01.2025 на суму 2667256,81грн з ПДВ; від 31.01.2025 на суму 223864,96грн з ПДВ; від 28.02.2025 на суму 2917817,30грн з ПДВ; від 28.02.2025 на суму 290750,69грн з ПДВ; від 31.03.2025 на суму 1980236,12грн з ПДВ; від 31.03.2025 на суму 575084,15грн з ПДВ; від 30.04.2025 на суму 3540,18грн з ПДВ; від 30.04.2025 на суму 1538670,95грн з ПДВ.

Акти приймання-передачі природного газу підписані електронними цифровими підписами сторін, без поправок та зауважень.

Відповідачем до матеріалів справи долучено протоколи засідання територіальної комісії; ліцензії, розрахунок обсягу заборгованості з різниці в тарифах; повідомлення про відкриття рахунків, договір про перерахування коштів.

Оплату за переданий газ відповідач здійснив лише частково в розмірі 1247375,26грн, чим порушив умови господарського зобов`язання. Станом на момент пред`явлення позову у відповідача наявна заборгованість за поставлений природний газ в розмірі 15224576,80грн.

Згідно долученої позивачем до матеріалів справи виписки по рахунку від 28.02.2025, заборгованість відповідача перед позивачем за спожитий газ становить 15224576,80грн. за період жовтень 2024 - квітень 2025.

Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем заборгованості за спожитий природний газ за заявлений період у сумі 15224576,80грн відповідно до договору постачання природного газу від 23.09.2024, у зв`язку із чим, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку.

Як стверджується матеріалами справи, 18.02.2026 до суду через систему "Електронний суд" від представника відповідача, на стадії підготовчого првоадження, надійшла заява, в якій відповідач визнає позов відповідно до ч. 1 ст. 191 ГПК України.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до норм статей 6 та 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що 23.09.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (постачальник) та Комунальним підприємством "Ізяславтепломережа" Ізяславської міської ради (споживач) було укладено договір №8723-ТКЕ(24)-21 постачання природного газу, відповідно до умов якого, постачальник зобов`язується поставити споживачу, який є виробником теплової енергії в розумінні підпункту 1 пункту 4 Положення, природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Правовідносини, що виникли між ними, носять характер таких, що виникають з договору поставки, про що, зокрема, свідчать договірні зобов`язання сторін постачальник зобов`язався поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього договору.

Відповідно до частини 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу

Факт належного виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу послуг з передачі природного газу у період жовтень 2024 року-квітень 2025 року підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу та не заперечується відповідачем.

Відповідачем не подано доказів в підтвердження неналежного надання послуг з боку позивача.

Як визначено ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 5.1 договору, споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступному порядку:

- 70% вартості фактично переданого відповідно до акту/актів приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;

- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту/актів приймання-передачі природний газ-до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому споживач повинен був сплатити 70 відсотків грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Матеріали справи не містять доказів оплати поставленого за період жовтень 2024 - квітень 2025 природного газу на суму 15224576,80грн.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно вимог статей 73, 76, 77 та 79 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування; Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги заявлені обгрунтовано, підтверджені матеріалами справи, тому підлягають задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позову, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи викладене, визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачу з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 20, 24, 46, 73, 74, 75, 129, 185, 191, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Прийняти заяву Комунального підприємства "Ізяславтепломережа" Ізяславської міської ради (вх.№05-08/576/26 від 18.02.2026) про визнання позовних вимог у справі №924/1231/25.

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Ізяславтепломережа" Ізяславської міської ради (30300, м. Ізяслав, вул. Шевченка, буд. 10А, Хмельницької області, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, код ЄДРПОУ 423996,80грн (п`ятнадцять мільйонів двісті двадцять чотири тисячі п`ятсот сімдесят шість гривень 80 копійок) заборгованості, 91347,46грн (дев`яносто одна тисяча триста сорок сім гривень 46 копійок) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) з Державного бюджету України 91347,46грн (дев`яносто одна тисяча триста сорок сім гривень 46 копійок) судового збору, сплаченого відповідно до платіжної інструкції № від 12.12.2025 на суму 182694,92грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 03.03.2026.

Суддя В.О. Кочергіна

Виготовлено 3 примірники:

1-до справи (в паперовому екз.),

2-позивачу (до електронного кабінету),

3-відповідачу (до електронного кабінету).