ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2026м. ДніпроСправа № 904/6887/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОКОМЦЕНТР"

до Державного професійно-технічного навчального закладу "Криворізький навчально-виробничий центр"

про стягнення боргу за житлово-комунальними послугами

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 43 245,06 грн. - основного боргу, 477,01 грн. - 3 % річних, 881,49 грн. - індексу інфляції, за період 01.12.2024 по 31.10.2025 та стягнути 95 592,56 грн. - основного боргу, 4354,88 грн. - 3 % річних, 16 772,72 грн. - індексу інфляції за період 01.08.2023 по 31.08.2023.

Господарський суд Дніпропетровської області 10.12.2025 відкрив провадження у справі №904/6887/25 та призначив її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідачку, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що він прийняв рішення про введення змішаної форми навчання і здобувачів освіти, які проживали у кімнатах на восьмому поверсі гуртожитку по вул. М.Світальського, буд. 1В частково відпустили по домівках зі зняттям з реєстрації проживання в гуртожитку по М. Світальського, буд., 1В і подальшим звільненням займаних приміщень від власних речей. Обов`язок зі сплати Позивачеві коштів за послуги з утримання будинку та прибудинкової території і відшкодування витрат за спожиту електроенергію, у Відповідача відсутній, оскільки навчальний заклад не є власником, користувачем спірних приміщень і, відповідно, не є споживачем цих комунальних послуг. Дані приміщення не використовуються навчальним закладом у господарській, освітній чи будь-якій іншій його діяльності з листопада 2023р. Дане нерухоме майно є комунальним. Проте, навіть після самостійного ініціювання питання з включення Індивідуально визначеного майна у вигляді приміщень, що складають секцію житлового будинку загальною площею 476,10 кв.м до переліку другого типу та передачі його в оренду Відповідачеві, орган місцевого самоврядування (власник комунального майна) майно не надав. Відповідач рахунки за прибирання та електроенергію у 2023р. сплатив у повному обсязі. За прибирання в 2024 Відповідач сплати 43 411,96 грн., як було узгоджено калькуляцією викладеною в Додатку №1 від 12.01.2024 до Договору №1 від 12.01.2024. Нарахування Позивачем 3 940,35 грн. за грудень 2024р. за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій є неправомірним, оскільки Відповідач такі послуги не отримував, їх не замовляв і вони виходять за межі Договору №1 від 12.01.2024 та погодженої сторонами калькуляції. Стосовно споживання електроенергії в 2024р., то Відповідач ще з липня 2023р., фізично не міг споживати електричну енергію за адресою вулиця М. Світальського, буд. 1В в об`ємах та обсязі, які йому виставляються в актах приймання-передачі, з огляду на відсутність здобувачів освіти у гуртожитку. Крім того, Відповідач в листопаді 2023р. додатково провів заходи спрямовані на забезпечення енергоефективності та зменшення споживання енергетичних ресурсів, зменшення кількості (площі) опалювальних та освітлювальних приміщень у гуртожитку. У зв`язку з цим Відповідач 28.12.2023 додатково звертався до Позивача з листом вих.№01- 19/853 та проханням проведення перерахунків за електроенергію, оскільки електроенергією та комунальними послугами ніхто не користується. Крім того, Відповідач неодноразово звертався до Позивача з запереченнями/претензіями в квітні 2024 та листопаді 2024 за змістом яких звертав увагу, що фактичний обсяг спожитої електричної енергії не може перевищувати 0,72 кВт/год на добу. За відсутності доказів факту надання та (або) отримання та розміру отриманої (спожитої) споживачем відповідної послуги, обов`язок з її оплати у споживача не виникає, отже, для встановлення розміру цього обов`язку споживача (вартості спожитих послуг) визначальним є не факт користування нерухомим майном, а факт споживання відповідної послуги та її розмір. При цьому, власником нежитлового приміщення є Управління комунальної власності міста та є співвласником спільного майна багатоквартирного будинку (гуртожитку) та повинно нести витрати щодо утримання будинку та прибудинкової території, оскільки Відповідач не є споживачем послуг з утримання будинків і споруд за зазначеною адресою.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що не заявляв у даній позовній заяві вимоги про стягнення за 2023р. за послугу з утримання будинку та прибудинкової території. Також, Відповідач беззаперечно визнав договір №1 укладений Сторонами 12.01.2024р. про відносини споживача житлового приміщення та управителя за адресою: м. Кривий Ріг, вул. М. Світальського, буд. 1В, житлове приміщення загальною площею 476,10 кв.м. Відповідач помилково зазначає, що послуги надані в грудні 2024р. ним оплачені, оскільки дійсно акт наданих послуг №1-9 від 02.12.2024 сплачений, проте за послуги отримані в листопаді 2024р., а не грудня. Позовні вимоги за листопад 2024р. відсутні в даній справі. Щодо фіксованої договірної ціни Відповідач помилково не враховує, що Сторонами укладено додаткову угоду № 1 від 25.07.2024р. про зміну умов договору № 1 від 12.01.2024, якою змінено істотні умови договору, а саме - розмір плати за послугу управління будинком. Докази надання послуг, витрат, переліку робіт, вартості та складової тарифу надані в щомісячних документах "Інформація про витрати на утримання будинку 1В по вулиці Миколи Світальського в м. Кривий Ріг" та розрахунках за спірний період, які є належними та допустимими доказами, що підтверджується позицією Верховного Суду викладеною в Постанові у справі № 210/5796/16-ц від 18.03.2019. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не є підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. До того ж, неодноразово було надано працівникам Відповідача і направлено засобами поштового зв`язку договір на 2025 рік, однак, жодної відповіді не отримано. Станом на теперішній час доказів передачі житлових приміщень іншій особі до матеріалів справи не надано. Стосовно споживання електричної енергії, то для надання громадянам послуг електропостачання, забезпечення освітлення АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" та Позивачем 18.02.2021 укладено Договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, котрий є публічним договором, але умови викладені в паперовому варіанті та підписані сторонами. До переліку об`єктів та точок комерційного обліку Позивача, особовий рахунок 608710, входить гуртожиток по вулиці Миколи Світальського, буд. 1 В, ЕІС - код 62Z9500 (код енергетичної ідентифікації точки комерційного обліку). Розрахунки за спожиту електричну енергію будинку-гуртожитку Позивач здійснює постачальнику електричної енергії за показами загальнобудинкового розрахункового приладу обліку електричної енергії, який враховує спожиту на власні потреби всіма мешканцями та орендарями будинку електричну енергію, а також, на технічні цілі житлового будинку. Акти від 22.11.2023 про начебто відключення кімнат від споживання електричної енергії спростовуються самим Відповідачем, який після цього уклав договір №2 від 12.01.2024 з Позивачем на споживання електричної енергії в 2024 році. Посилання Відповідача на нібито звернення до Позивача з листом вих.№ 01-19/853 від 28.12.2023 з проханням перерахунків за електроенергію та, як він вказує, з претензіями в квітні 2024р. та листопаді 2024р.є недостовірною інформацією. Оскільки такі звернення до ТОВ "Житлокомцентр" не надходили.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.01.2024 ТОВ "Житлокомцентр" (Управитель, Позивач) з Державнии професійно-технічним навчальним закладом "Криворізький навчально-виробничий центр" (Споживач, Відповідач) уклали договір № 1 відносин споживача житлового приміщення та управителя (далі Договір № 1).

Відповідно до умов Договору № 1:

1.1. Управитель на підставі договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Покровському районі (об`єкт 4) від 21.12.2012 року здійснює функції управління та надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території за кодом ДК 021:20-6 Послуги з прибирання та підмітання вулиць (Послуги утримання будинку та прибудинкової території) для забезпечення сталого функціонування будинку до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації потреб у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг, а споживач сплачує управителю за отриманні житлові послуги.

1.2. Характеристика житлового приміщення:

За адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг вул. Миколи Світальського, буд. 1 В, гуртожиток приміщення загальною площею: 476.10 кв.м, розташованого на восьмому поверсі.

4.1. Управитель надає послугу з утримання будинку та прибудинкової території, вартість становить 7,34499 грн. за 1кв.м житлових приміщень.

4.2. Ціна послуги на момент укладання цього Договору для житлових приміщень становить 7,34499 гривень за 1 кв. метр загальної площі житлового приміщення споживача у будинку. Розмір щомісячного платежу становить 3 617,663 грн. Сума договору становить 43 411,96 грн.(сорок три тисячі чотириста одинадцять грн. 96 коп.).

4.3. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата послуг проводиться не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Для оплати управитель надає щомісячно рахунок та акт виконаних послуг.

5.1. У разі порушення однією із сторін умов Договору інша сторона викликає представника цієї сторони для складання та підписання акту-претензії, в якому зазначаються порушені пункти Договору.

Акт-претензія складається сторонами і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника однієї із сторін у термін трьох робочих днів або відмови його від підписання акт-претензія вважається дійсним, якщо його підписали не менш як три власники приміщень у даному будинку.

Акт-претензія надсилається стороною іншій стороні, яка у п`ятиденний термін приймає рішення про задоволення або про відмову в задоволенні претензій з обґрунтуванням її причин.

7.1. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання двома Сторонами і діє до 31.12.2024 р., при цьому відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України умови цього Договору застосовуються до правовідносин, які виникли між сторонами, а саме з 01.01.2024 року.

7.2. Цей Договір може бути розірваний у разі: переходу права власності (користування) на житлове приміщення у житловому будинку до іншої особи; у разі розірвання договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком.

25.07.2024 Сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Договору, якою внесли зміни та виклали в наступній редакції:

4.1. Управитель надає послугу з утримання будинку та прибудинкової території, вартість становить 8,2763 грн. за 1кв.м. житлових приміщень.

4.2. Ціна послуги на момент укладання цього Договору для житлових приміщень становить 8,2763 гривень за 1 кв. метр загальної площі житлового приміщення споживача у будинку. Розмір щомісячного платежу становить 3 940,35 грн.

Усі інші умови залишаються незмінними.

Додаткова угода є невід`ємною частиною договору та діє з 01 квітня 2024 року протягом строку дії договору.

На підтвердження виконання договірних зобов`язань з утримання будинку за період з 01.12.2024 по 31.10.2025 Позивач надав Інформацію про витрати на утримання будинку за адресою Миколи Світальського (Коротченка), 1-В за періоди з 01.12.2024 по 31.12.2024, 01.01.2025 по 31.01.2025, з 01.02.2025 по 28.02.2025, з 01.03.2025 по 31.03.2025, з 01.04.2025 по 30.04.2025, з 01.05.2025 по 31.05.2025, з 01.06.2025 по 30.06.2025, з 01.07.2025 по 31.07.2025, з 01.08.2025 по 31.08.2025, з 01.09.2025 по 30.09.2025, з 01.10.2025 по 31.10.2025 та копії актів здачі-прийняття наданих послуг, підписаних з боку Позивача та докази їх направлення Відповідачеві.

Відповідач за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території розрахувався частково, у зв`язку з чим, за розрахунками Позивача, у Відповідача утворився борг у розмірі 43 245,06 грн. за період з 01.12.2024 по 31.10.2025.

На прострочений борг Відповідача з утримання будинку Позивач нарахував 477,01 грн. - 3 % річних, 881,49 грн. - індексу інфляції.

25.10.2023 Сторони уклали Договір № 044 про відшкодування витрат.

Відповідно до умов Договору № 044:

1.1. Виконавець зобов`язується у 2023 році надати Замовнику послуги з розподілу електричної енергії за кодом ДК 021:20-9 Розподіл електричної енергії (Відшкодування витрат за спожиту електроенергію в орендованому приміщенні), а Замовник - прийняти її та оплатили її вартість згідно з умовами Договору.

1.2. Замовник приймає на себе зобов`язання по відшкодуванню витрат Виконавцю, шляхом сплати, за фактично спожиту електричну енергію за адресою : м. Кривий Ріг вул. Миколи Світальського, буд. 1 В (гуртожиток) кім. 801, загальною площею : 476,10 кв.м.

1.3. Прогнозований обсяг розподілу електричної енергії становить 28201,412 кВт*годин.

3.1. Ціна цього договору становить 74 451,73 гривень (сімдесят чотири тисячі чотириста п`ятдесят одна грн. 73 коп.)

3.2. Оплата за договором здійснюється Замовником не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим, на підставі отриманого рахунку, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

3.3. Розмір оплати визначається щомісячно та відображається в рахунках.

4.1. У разі невиконання, або неналежного виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством, цим Договором.

4.2. 3акінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що було під час дії Договору, а в частині проведення розрахунків до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

7.1. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання двома Сторонами і діє до 31.12.2023 р., при цьому відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України умови цього Договору застосовуються до правовідносин, які виникли між сторонами, а саме з 01.01.2023 року, а в частині проведення розрахунків до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором.

12.01.2024 Сторони уклали Договір № 2 про відшкодування витрат.

Відповідно до умов Договору № 2:

1.1. Виконавець зобов`язується у 2023 році надати Замовнику послуги з розподілу електричної енергії за кодом ДК 021:20-9 Розподіл електричної енергії (Відшкодування витрат за спожиту електроенергію в орендованому приміщенні), а Замовник прийняти її та оплатили її вартість згідно з умовами Договору.

1.2. Замовник приймає на себе зобов`язання по відшкодуванню витрат Виконавцю, шляхом сплати, за фактично спожиту електричну енергію за адресою : м. Кривий Ріг вул. Миколи Світальського, буд. 1 В (гуртожиток) кім. 801, загальною площею : 476.10 кв.м.

1.3. Прогнозований обсяг розподілу електричної енергії становить 36768,877 кВт*годин.

2.3. Замовник зобов`язується:

2.3.1. Своєчасно та в повному розмірі здійснювати оплату за договором, згідно з рахунком Виконавця.

2.4. Замовник має право:

2.4.1. Зменшити обсяг закупівлі наданих послуг та загальну вартість цього Договору залежно від реального фінансування видатків. У такому разі Сторони вносять відповідні зміни до цього Договору.

3.1. Ціна цього договору становить 99 051,68 гривень (дев`яносто дев`ять тисяч п`ятдесят одна грн. 68 коп.)

3.2. Оплата за договором здійснюється Замовником не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим, на підставі отриманого рахунку, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

3.3. Розмір оплати визначається щомісячно та відображається в рахунках.

4.1. У разі невиконання, або неналежного виконання своїх зобов`язань за ним Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством, цим Договором.

4.2. 3акінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що було під час дії Договору, а в частині проведення розрахунків до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

7.1. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання двома Сторонами і діє до 31.12.2023 р., при цьому відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України умови цього Договору застосовуються до правовідносин, які виникли між сторонами, а саме з 01.01.2024 року, а в частині проведення розрахунків до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором.

Позивач надав копії рахунків та актів здачі-прийняття надання послуг з відшкодування за спожиту електричну енергію за період з 01.08.2023 по 31.08.2024 підписані Позивачем та докази вручення зазначених документів по кожному акту окремо.

Згідно з актами здачі-прийняття надання послуг з відшкодування за спожиту електричну енергію за серпень 2023 нараховано 7 498,47 грн., за вересень 2023 нараховано 5 410,13грн., за жовтень 2023 нараховано 12 769,02 грн., за листопад 2023 нараховано 10 987,68 грн., за грудень 2023 нараховано 12 345,35 грн., за січень 2024 нараховано 13 171,70 грн., за лютий 2024 нараховано 14 702,13 грн., за березень 2024 нараховано 10 069,31 грн., за квітень 2024 нараховано 7 689,64 грн., за травень 2024 нараховано 8 255,53 грн., за червень 2024 нараховано 10 415,79 грн., за липень 2024 нараховано 4 975,23 грн., за серпень 2024 нараховано 8 824,09 грн.

Позивач виставив Відповідачеві рахунки-фактури на ті ж самі суми та об`єми наданих послуг, що й в актах здачі-прийняття надання послуг.

Відповідач за спожиту електричну енергію розрахувався частково, у зв`язку з чим, за розрахунками Позивача, у Відповідача утворився борг у розмірі 95 592,56 грн. за період з 01.08.2023 по 31.08.2024.

На прострочений борг Відповідача з відшкодування електричної енергії Позивач нарахував 4 354,88 грн. - 3 % річних, 16 772,72 грн. - індексу інфляції.

Всі нарахування проводилися окремо за кожним актом.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору в даній справі.

Предметом доказування у справі є обставини, пов`язані з наданням Позивачем послуг з утримання будинку, відшкодування вартості електричної енергії та виконанням/невиконанням Відповідачем зобов`язань з оплати наданих послуг, наявність підстав та правильність нарахування стягуваних сум.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг

Пунктами 6, 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги.

Предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках (ст. 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Перевіривши надані докази, суд погоджується з Позивачем.

Так, на підставі договору від 21.12.2012 про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Жовтневому районі (об`єкт № 4) укладеного Управлінням благоустрою та житлової політики виконкому міськради та ТОВ "Житлокомцентр", останньому було передано будинки Жовтневого району (об`єкт № 4), які знаходяться на балансовому обліку управління благоустрою та житлової політики виконкому міськради та передаються Управителю (Позивачеві) в управління, в тому числі гуртожиток за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Коротченка, 1в (Миколи Світальського) з 21.12.2012 та по теперішній час.

Вказаний договір щороку продовжується відповідно до пункту 4.1, оскільки сторонами за місяць до закінчення його дії не заявлено письмово про його розірвання.

Відповідно до умов вказаного договору мета договору є управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд на території відповідного району, створення мешканцям будинку належних умов проживання згідно з діючими стандартами.

За приписами частини 1 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується Сторонами, що будинок № 1-В по вулиці Миколи Світальського в місті Кривому Розі, в якому знаходиться приміщення на восьмому поверсі, є гуртожитком. А отже, зазначеному будинку надаються постійно, в тому числі, послуги з прибирання прибудинкової території, технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливної каналізації, послугами з дератизації, дезінсекції, обслуговування димовентиляційних каналів, поточного ремонту конструктивних елементів та інших послуг, передбачених законом та умов договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 21.12.2012.

12.01.2024 Позивач (Управитель) з Відповідачем (Споживачем) уклали договір №1 відносин споживача житлового приміщення та управителя (далі Договір № 1).

Відповідно до п. 1.1 Договору Управитель на підставі договору про надання послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків і споруд у Покровському районі (об`єкт 4) від 21.12.2012 року здійснює функції управління та надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території за кодом ДК 021:20-6 Послуги з прибирання та підмітання вулиць (Послуги утримання будинку та прибудинкової території) для забезпечення сталого функціонування будинку до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації потреб у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг, а споживач сплачує управителю за отриманні житлові послуги.

Вартість послуги відповідно до п. 4.2. Договору № 1 визначається за 1 кв. метр загальної площі житлового приміщення споживача у будинку та становить 7,34499 гривень. Розмір щомісячного платежу становить 3 617,663 грн. Сума договору становить 43 411,96 грн.

В подальшому, Сторони 25.07.2024 Додатковою угодою № 1 до Договору, внесли зміни до п. 4.1 та 4.2 та виклали їх в наступній редакції:

4.1. Управитель надає послугу з утримання будинку та прибудинкової території, вартість становить 8,2763 грн. за 1 кв.м житлових приміщень.

4.2. Ціна послуги на момент укладання цього Договору для житлових приміщень становить 8,2763 гривень за 1 кв. метр загальної площі житлового приміщення споживача у будинку. Розмір щомісячного платежу становить 3 940,35 грн.

Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору № 1 та діє з 01 квітня 2024р. протягом строку дії договору.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від № 2189-VІІІ від 09.11.2017, який, відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень введено в дію з 1 травня 2019 року.

За приписами ч. 1 ст. 9 Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Частиною 1 ст. 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно з ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

За ч. 1 ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону власник має право доручати повністю або частково розпоряджатися та управляти належним йому майном відповідно до закону та договору балансоутримувачу або управителю.

Обов`язок споживача щомісячно до 20 числа сплачувати вартість одержаних послуг випливає з прямої вказівки Закону, а також із правовідносин, в силу яких особа не відмовляється від прийняття житлово-комунальних послуг, та породжує таким чином до певної поведінки стосовно оплати, незалежно від наявності договору між сторонами.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16).

Позивач, в якості доказів надання послуг, витрат, переліку робіт, вартості та складової тарифу, надав щомісячні документи "Інформація про витрати на утримання будинку 1В по вул. Світальського", крім того, розрахунки, звіти, акти, долучені до позову, посилаючись на те, що вони є належними та допустимими доказами, відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові у справі № 210/5796/16-ц від 18.03.2019.

Відповідач є користувачем приміщень загальною площею 476,10 кв.м, розташованих на восьмому поверсі житлового багатоквартирного будинку-гуртожитку, доказів зворотного матеріали справи не містять. У зв`язку з чим є споживачем послуг, наданих багатоквартирному будинку, і має обов`язок з оплати цих житлово-комунальних послуг.

Актом обстеження житлових приміщень від 20.10.2025, підтверджено, що саме Відповідач є користувачем приміщень на 8 поверсі площею 476,10 кв.м. Зазначені приміщення відокремлені від коридору інших мешканців, доступу до них крім працівників закладу немає.

Послуги надавались багатоквартирному будинку безперервно, щомісячні витрати по будинку розподілялись на всіх власників, наймачів, орендарів відповідно займаній загальній площі приміщень, що належать на праві власності або користування, протилежного Відповідач не надав, доказів направлення Позивачеві актів-претензій за спірний період також не надано.

Відповідно до п. 61 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про житлову комунальні послуги" зобов`язання з оплати послуги з управління багатоквартирним будинком у таких будинках, гуртожитках у разі здачі в найм (оренду) квартир, житлових та/або нежитлових приміщень несуть наймачі (орендарі) таких квартир та/або приміщень.

Згідно з ч. 2, 4 ст. 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", у разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).

Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 7 Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1145 за результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).

Згідно з п. 5 Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1145 для проведення перевірки відповідності якості надання комунальних послуг та/або послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, виконавець комунальної послуги або управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання відповідних послуг, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання претензії споживача.

Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості.

Вказані обставини за приписами п. 5 ч. 1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" можуть бути підставою для зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у випадку їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості.

Згідно з ч.7 ст. 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем).

У постанові від 22.08.2023 у справі № 910/14570/21 Верховний Суд зазначив, що факт здійснення господарської операції може підтверджуватися не лише первинними документами, а й іншими доказами в їх сукупності, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару (надання послуг).

Відповідач у встановленому законом порядку не відмовлявся від надання послуг, доказів ненадання Позивачем послуг або надання послуг неналежної якості, що б давало підстави для звільнення від їх оплати, Відповідач не надав.

З огляду на положення ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (оплата за надані послуги проводиться щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором), п. 29 Правил надання послуг з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 712 від 05.09.2018 (якими встановлено, що плата за послугу з управління вноситься щомісяця до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, якщо інший порядок та строки не визначені договором управління), та положення спірного договору (пункт 11), що строк оплати наданих Позивачем послуг за загальний період з 01.12.2024 по 31.10.2025 є таким, що настав.

Дослідивши надані до матеріалів справи докази (Договір, акти передачі-прийняття, рахунки), суд визнає обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи вимогу про стягнення 43 245,06 грн. - основного боргу за послугу з утримання будинку та прибудинкової території за увесь заявлений період прострочення.

Перевіривши розрахунки Позивача, за допомогою "Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство", судом встановлено, що розрахунки 3% річних проведено правильно, розрахунок індексу інфляції проведено неправильно.

За перерахунком суду інфляційні втрати складають 821,49 грн.

Всі нарахування проводилися окремо за кожним актом.

25.10.2023 сторони уклали Договір № 044 про відшкодування витрат , за п. 1.1. якого Виконавець зобов`язується у 2023 році надати Замовнику послуги з розподілу електричної енергії за кодом ДК 021:20-9 Розподіл електричної енергії, а Замовник прийняти її та оплатили її вартість згідно з умовами Договору.

Пунктом 1.2 Договору Сторони узгодили, що Замовник приймає на себе зобов`язання по відшкодуванню витрат Виконавцю, шляхом сплати, за фактично спожиту електричну енергію за адресою : м. Кривий Ріг вул. Миколи Світальського, буд. 1 В (гуртожиток) кім. 801, загальною площею : 476,10 кв.м.

Відповідно до п. 3.2. Договору № 044 оплата за договором здійснюється Замовником не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим, на підставі отриманого рахунку, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

Згідно з п. 3.3 Договору розмір оплати визначається щомісячно та відображається в рахунках.

На виконання умов Договору № 044 Позивач надіслав на адресу Відповідача рахунки та акти здачі-прийняття надання послуг з відшкодування за спожиту електричну енергію за серпень 2023р. у розмірі 7 498,47 грн., за вересень 202р.3 у розмірі 5 410,13грн., за жовтень 2023р. у розмірі 12 769,02 грн., за листопад 2023р. у розмірі 10 987,68 грн., за грудень 2023р. у розмірі 12 345,35 грн.

18.10.2023 Відповідач надав Позивачеві гарантійний лист № 01-19/671, в якому гарантував, що заборгованість за електричну енергію в сумі 55 538,80 грн. буде сплачена до кінця 2023 грн.

12.01.2024 Сторони уклали Договір № 2 про відшкодування витрат, на новий період, на тих самих умовах.

Відповідно до п. 7.1 Договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання двома Сторонами і діє до 31.12.2023р., при цьому відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України умови цього Договору застосовуються до правовідносин, які виникли між сторонами, а саме з 01.01.2024 року, а в частині проведення розрахунків до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором.

Виходячи з позиції сторін та наданих доказів, суд сприймає наведений Договір № 2 як договір укладений і на 2024р.

На виконання умов Договору № 2 Позивач надіслав на адресу Відповідача рахунки та акти здачі-прийняття надання послуг з відшкодування за спожиту електричну енергію за січень 2024р. у розмірі 13 171,70 грн., за лютий 2024р. у розмірі 14 702,13 грн., за березень 2024р. у розмірі 10 069,31 грн., за квітень 2024р. у розмірі 7 689,64 грн., за травень 2024р. у розмірі 8 255,53 грн., за червень 2024р. у розмірі 10 415,79 грн., за липень 2024р. у розмірі 4975,23 грн., за серпень 2024р. у розмірі 8824,09 грн.

Позивач не здійснює функції з обліку електричної енергії та не визначає обсяги спожитої електричної енергії споживачами, Позивачем та АТ ДТЕК "Дніпровські електромережі" 18.01.2021 укладений договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії для об`єктів Позивача.

Відповідно до п. 2.2 зазначеного Договору відомості про засіб (засоби) вимірювання обсягу електричної енергії, що використовуються на об`єкті (об`єктах) Споживача, зазначаються разом із енергетичними ідентифікаційними кодами (ЕІС кодами) в додатку 3 до цього Договору.

За даними Позивача, відповідно до п. 4.3 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (далі - ПРРЕЕ) оператор системи розподілу та Адміністратор комерційного обліку ДТЕК "Дніпровські електромережі", надав Позивачеві інформацію про факт споживання (розподілення) електричної енергії за об`єктом (ЕІС-кодами), що використовуються, в тому числі Відповідачем.

Відповідно до матеріалів справи гуртожитку за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Миколи Світальського (Коротченка), 1в присвоєно ЕІС- код 62Z500.

Отже, Позивач закуповує електричну енергію для забезпечення потреб гуртожитка, що споживається Споживачами.

Згідно з п. 4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

В підтвердження фактичного обсягу споживання електроенергії за адресою вул. Миколи Світальського (Коротченка), 1в за період з серпня 2023 по серпень 2024 по точках комерційного обліку 62Z500 Позивачем надані рахунки ДТЕК разом із додатками з інформацією щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів по кожному ЕІС коду.

Відповідно до Правил користування приміщеннями жилих будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992, наймачі, орендарі та власники житлових або нежитлових приміщень в житловому будинку зобов`язані брати участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території пропорційно площі, яка їм належить на праві власності або праві користування.

Позивач зазначає, що розрахунки за спожиту електричну енергію він здійснює Постачальникові електричної енергії за показами загальнобудинкового розрахункового приладу обліку електричної енергії, який враховує спожиту на власні потреби всіма мешканцями та орендарями будинку електричну енергію, а також на технічні цілі житлового будинку.

Нарахування Споживачам за спожиту електроенергію відбувається відповідно до показників приладів комерційного обліку (загальний) та розподіляється пропорційно між його споживачами відповідно до займаної площі.

Національна комісія регулювання електроенергетики України у листі від 08.08.2008 № 4980/09/17-08 на № 603 від 28.05.2008 надала роз`яснення, що оскільки розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюються між юридичними особами - власником гуртожитку та енергопостачальником, при цьому власник гуртожитку - це юридична особа, що уклала договір про постачання електричної енергії та сплачує спожиту будинком енергію за загальнобудинковим лічильником, то розрахунки мешканців гуртожитку за спожиту електричну енергію мають здійснюватись безпосередньо з власником гуртожитку.

Тому власники житлових і нежитлових приміщень будинку-гуртожитку по вул. Миколи Світальського, 1-В розрахунки за спожиту електричну енергію здійснюють з Позивачем пропорційно до займаної площі приміщень, оскільки для гуртожитку останній є постачальником електроенергії.

Позивач зазначає, що спожита електрична енергія щомісячно обліковується по кожному багатоквартирному будинку, споруді, що відображається у щомісячному звіті електричної енергії, який подається енергопостачальнику. Останній перевіряє звіт і здійснює нарахування за спожиту електричну енергію та оформлює рахунок на сплату.

Посилання Відповідача стосовно того, що ним не споживається електрична енергія в кількості визначеній в актах здачі-прийняття надання послуг суд не приймає.

Так, Відповідач зазначає, що приміщення №801, 802, 803, 804, 805, 806, 807, 808, 809, 810, 812, 813, 814, 815, 817, 818, 819, 820, 822, 825, приміщення ІІ 12,3 кв.м; приміщення IV 12,6 кв.м; приміщення VI площею 17 кв.м; приміщення VII площею 16,8 кв.м; лоджія 4,2 кв.м, всього 476,10 кв.м, які розташовані на 8-му поверсі житлової будівлі за адресою вулиця Миколи Світальського, буд. 1В наразі є вільними, оскільки здобувачі освіти переведені на дистанційну форму навчання. Проте, належних доказів звільнення зазначених приміщень Відповідач не надав, як і не надано доказів, які б підтверджували, що зазначені приміщення займає інший Орендар/власник.

Також Відповідач наполягає, що з липня 2023р. не міг фізично споживати електричну енергію в кількості визначеній в актах здачі-прийняття надання послуг, при цьому, в Договорі № 2 від 12.01.2024 визначає прогнозований обсяг розподілу електричної енергії у кількості 36 768,877кВт*годин.

Сторонами у п. 2.4.1 Договорів № 044 та № 2 визначено, що Замовник має право зменшити обсяг закупівлі наданих послуг та загальну вартість цього Договору залежно від реального фінансування видатків. У такому разі Сторони вносять відповідні зміни до цього Договору.

Проте, доказів внесення зазначених змін до Договорів матеріали справи не містять. Також до матеріалів справи не надано належних доказів звернення Відповідачем до Позивача з пропозицією про внесення відповідних змін до Договору №2 та відмови Позивачем від внесення відповідних змін.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували встановлення власних лічильник на приміщення, якими користується Відповідач, з метою обліку фактично спожитої електричної енергії. Також відсутні докази звернення Відповідачем до Позивача з метою встановлення власних лічильників. За таких обставин, Позивач обґрунтовано визначає обсяги споживання Відповідачем за загальнобудинковим приладом обліку електроенергії.

Щодо заперечень стосовно того, що спірне майно є власністю територіальної громади м. Кривого Рогу Сторони в Договорах № 044 та № 2 визначили, що Договір не втрачає чинності у разі зміни реквізитів Сторін, та установчих документів, а також зміни власника, організаційної форми. Крім того, саме Відповідач виступав у даних Договорах замовником зазначених послуг. Також Відповідач у відзиві зазначає, що лише комендант гуртожитку Відповідача використовує світлодіодну лампу та розетку, наведене підтверджує, що саме Відповідач займає зазначені приміщення, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Посилання Відповідача на неодноразові звернення до Позивача з вимогою перерахунку за споживання електричної енергії не приймаються судом, оскільки Сторонами в Договорах № 044 та № 2 у п. 5.2 передбачено, що у разі недосягнення Сторонами згоди спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку. Проте, Відповідач доказів звернення до суду до матеріалів справи не додав.

Дослідивши надані до матеріалів справи докази (Договори, звіти, рахунки ДТЕК, акти здачі-прийняття надання послуг, рахунки), суд визнає обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи вимогу про стягнення основного боргу за спожиту електричну енергію у розмірі 95 592,56 грн.

Перевіривши розрахунки Позивача, за допомогою "Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство", судом встановлено, що розрахунки індексу інфляції проведено правильно, розрахунок 3% річних проведено неправильно.

За перерахунком суду 3% річних складають 4 350,44 грн.

Всі нарахування проводилися окремо за кожним актом.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі: 43 245,06 грн. - основного боргу за послугу з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.12.2024 по 31.10.2025, 821,49 грн. - інфляційних втрат за період з лютого 2025р. по жовтень 2025р., 477,01 грн. 3% річних за період з 21.01.2025 по 31.10.2025, 95 592,56 грн. - основного боргу за спожиту електричну енергію за період з 01.08.2023 по 31.08.2024, 16 772,72 грн. інфляційних втрат за період з січня 2024р. по жовтень 2025р., 4 350,44 грн. 3% річних за період з 01.01.2024 по 31.10.2025, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, при подачі позову Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 6056,00 грн. згідно з платіжною інструкцією № 18444 від 02.12.2025.

Відповідно до п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи ціну позову, за подання цієї позовної заяви Позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 3028,00 грн (161 323,73*1,5%).

Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За таких обставин, Позивач вніс судовий збір в більшому розмірі, ніж встановлено законом на 3028,00 грн.

Судовий збір в розмірі 3028,00 грн. може бути повернуто Позивачеві з Державного бюджету України за ухвалою суду за відповідним клопотанням Позивача, виходячи з положень ст.7 Закону України "Про судовий збір", у зв`язку із внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Разом з тим, Господарський суд звертає увагу на те, що 07.01.2025 набув чинності наказ Міністерства фінансів України від 26.11.2024 № 606 "Про внесення змін до Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів".

Даним наказом внесено зміни до механізму повернення судового збору у випадках, визначених статтею 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до зазначеного порядку органи Казначейства здійснюють повернення судового збору в усіх випадках виключно на підставі електронного подання, сформованого або Державною судовою адміністрацією України, або її територіальним управлінням, або відповідним судом.

Для повернення судового збору платнику необхідно звернутися із заявою до відповідного суду за місцем розгляду справи. Разом із заявою про повернення коштів судового збору з бюджету платником подається до суду оригінал або копія платіжної інструкції, яка підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного професійно-технічного навчального закладу "Криворізький навчально-виробничий центр" (50106 Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Фабрична, будинок 5, код 02549581) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖИТЛОКОМЦЕНТР" (50014, Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вул. Руденка, будинок 2, код 37665038) 43 245 грн. 06 коп. - основного боргу за послугу з утримання будинку та прибудинкової території, 821 грн. 49 коп. - інфляційних втрат, 477 грн. 01 коп. 3% річних, 95 592 грн. 56 коп. - стягнення основного боргу за спожиту електричну енергію , 16 772 грн. 72 коп. інфляційних втрат, 4 350 грн. 44 коп. 3% річних, 3 026 грн. 79 коп. - судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков