ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16.03.2026м. ДніпроСправа № 904/7308/25
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О., розглянувши без повідомлення (виклику) представників сторін заяву Фізичної особи-підприємця Герасименко Вікторії Миколаївни про ухвалення додаткового рішення у справі
За позовом Фізичної особи-підприємця Герасименко Вікторії Миколаївни (Дніпропетровська обл., Кам`янський р-н, с-ще Карнаухівка)
до Фізичної особи-підприємця Кравець Олени Олексіївни (Дніпропетровська обл., м. Дніпро)
про стягнення заборгованості
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2026 позов Фізичної особи-підприємця Герасименко Вікторії Миколаївни до Фізичної особи-підприємця Кравець Олени Олексіївни про стягнення заборгованості в загальному розмірі 283894,31грн, з якої: 250000,00грн основного боргу, 28171,77грн пені, 3154,05грн інфляційних втрат, 2568,49грн трьох відсотків річних - задовольнити частково.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Кравець Олени Олексіївни на користь Фізичної особи-підприємця Герасименко Вікторії Миколаївни 250000,00грн - основного боргу, 26797,26грн - пені, 2510,96грн - трьох відсотків річних, 3154,05грн - інфляційних втрат та 4236,93грн - витрат по сплаті судового збору.

Відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця Кравець Олени Олексіївни на користь Фізичної особи-підприємця Герасименко Вікторії Миколаївни 1374,51грн - пені та 57,53грн - трьох відсотків річних.

Судові витрати за надання професійної правничої допомоги судом не розподілялися з огляду на заяву представника позивача у позовній заяві про надання доказів понесення таких витрат у порядку частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

04.03.2026 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. В наведеній заяві позивач просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з Фізичної особи-підприємця Кравець Олени Олексіївни на користь Фізичної особи-підприємця Герасименко Вікторії Миколаївни витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00грн.

13.03.2026 до канцелярії суду через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

За змістом частини першої, третьої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2026 подану позивачем заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу прийнято до розгляду в тому ж порядку, що й розгляд справи в спрощеному позовному провадженні.

Враховуючи те, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правничу допомогу, який заявляється до стягнення, був заявлений позивачем в позовній заяві, а відповідач був обізнаний про розгляд справи і не скористався своїм правом на надання заперечень, а також розумність строків розгляду справи, господарським судом вирішено повідомити учасників справи про відкриття судового провадження за вказаною заявою електронним засобом та поштовими засобами зв`язку.

Станом на 16.03.2026 від відповідача заперечень на заяву позивача не надійшло.

Дослідивши заяву позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви, господарський суд,-

УСТАНОВИВ:

04.09.2025 між Фізичною особою-підприємцем Герасименко Вікторією Миколаївною (далі - клієнт, позивач) та адвокатом Резніченко Людмилою Іванівною (далі - адвокат) укладено договір про надання правничої допомоги №11 (далі - договір).

Пунктом 1 договору, сторони передбачили, що предметом Договору є:

1.1. надання Клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі. Складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів Клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

1.2. представництво інтересів Клієнта у судах під час здійснення кримінального, цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

1.3. представництво інтересів Клієнта в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Розмір будь-якого виду гонорару вказується сторонами в додатках до цього договору, які є його невід`ємною частиною (пункт 3.3 договору).

Пункт 3.6 договору встановлює, що факт наданих послуг підтверджується Актом наданих послуг, зразок якого є додатком №1 до цього договору.

Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами або їх повноважними представниками і діє до 01 серпня 2027 року (пункт 6.1 договору).

В обґрунтування понесення витрат на оплату послуг адвоката позивачем подано копії акту прийому-передачі наданої правничої допомоги від 23.12.2025, за яким сторони договору про надання правничої допомоги підтвердили надання адвокатом послуг з надання правової допомоги у справі №904/7308/25 згідно з договором про надання правничої допомоги №11 від 04.09.2025 на суму 15000,00грн.

Позивач заявляє до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у загальній сумі 15000,00грн.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які подані заявником, суд вважає за необхідне частково задовольнити заяву Фізичної особи-підприємця Герасименко Вікторії Миколаївни з наступних підстав.

За приписами пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина перша статті 124 Господарського процесуального кодексу України).

У позовній заяві позивач у справі попередньо визначив витрати на професійну правничу допомогу у сумі 30000,00грн.

В заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить стягнути 15000,00грн.

Відповідно до частин першої - третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесення витрат на оплату послуг позивач надав акту прийому-передачі наданої правничої допомоги від 23.12.2025, за яким сторони договору про надання правничої допомоги підтвердили надання адвокатом послуг з надання правової допомоги у справі №904/7308/25 згідно з договором про надання правничої допомоги №11 від 04.09.2025 на суму 15000,00грн.

Згідно з частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України відсутність клопотання учасника справи про зменшення витрат на професійну правничу допомогу не звільняє суд від необхідності при вирішенні питання про розподіл судових витрат враховувати:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

На підтвердження розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу до заяви додані (в копіях) ордер на надання правничої допомоги серія АЕ №1457377, договір про надання правничої допомоги №11 від 04.09.2025, акт прийому-передачі наданої правничої допомоги від 23.12.2025, звіт про надану правничу допомогу від 23.12.2025, рахунок №2 від 23.12.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДП №3605, платіжна інструкція №870776491 на суму 5000,00грн, №882181669 на суму 5000,00грн, платіжна інструкція №913558966 на суму 5000,00грн.

Докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подані позивачем до суду в межах передбаченого законом строку.

Здійснюючи аналіз заявленої позивачем до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу у контексті зазначених правових критеріїв, суд приймає до уваги також положення статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно з якою гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Оцінюючи розмір зазначених витрат у контексті критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, керуючись передбаченим статтею 2 Господарського процесуального кодексу України завданням щодо справедливого вирішення судом спорів та встановленими статтею 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства, серед яких справедливість, добросовісність та розумність, враховуючи незначну складність справи (стягнення заборгованості за однією видатковою накладною), розумним розміром витрат на професійну правничу допомогу в межах справи, що розглядається, суд вважає 15000,00грн.

За таких обставин суд не вбачає підстав для відступу від загального правила розподілу судових витрат, визначених частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 14924,34грн покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 120, 123, 129, 178, 233, 238, 239, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Фізичної особи-підприємця Герасименко Вікторії Миколаївни про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кравець Олени Олексіївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Герасименко Вікторії Миколаївни ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) 14924,34грн - витрат на професійну правничу допомогу.

В іншій частині заяви Фізичної особи-підприємця Герасименко Вікторії Миколаївни відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено: 16.03.2026.

Суддя В.О. Татарчук