РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.02.2026Справа № 910/5348/21
За заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ССС-Енерго-Інвест" арбітражного керуючого Винниченка Юрія Валентиновича (18014, м. Черкаси, вул. Сумгаїтська, буд. 10)

до 1) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

2) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 );

3) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 );

4) ОСОБА_4 ( АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 );

5) Товариства з обмеженою відповідальністю "А-груп 2006" (25015, Кіровоградська обл., Кропивницький р-н, м. Кропивницький, площа Дружби Народів, буд. 3, кімн. 401);

6) Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект" (27503, Кіровоградська обл., Олександрійський р-н, м. Світловодськ, вул. Заводська, буд. 3-Б);

7) Дочірнього підприємства "Завод Екоенергія" Товариства з обмеженою відповідальністю "Полвакс-Україна" (27519, Кіровоградська обл., Олександрійський р-н, с. Павлівка)

8) Товариства з обмеженою відповідальністю "Полвакс-Україна" (25015, м. Кропивницький, площа Дружби Народів, буд. 3, кімн. 402)

про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника

в межах справи № 910/5348/21

За заявою Фермерського господарства "Віктор"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ССС-Енерго-Інвест"

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

Секретар судового засідання Улахли О.М.

Представники учасників:

позивач - не з`явився,

від відповідачів-1, 2, 3, 4, 5, 8 - не з`явилися,

від відповідача-6 - Карасюк О.В. (поза межами приміщення суду);

від відповідача-7 - Квашук О.М. (поза межами приміщення суду).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/5348/21 за заявою Фермерського господарства "Віктор" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ССС-Енерго-Інвест" на стадії ліквідаційної процедури, введеною постановою Господарського суду м. Києва від 01.12.2021.

10.06.2024 до Господарського суду м. Києва надійшла заява ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Винниченка Юрія Валентиновича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю "А-груп 2006", Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект", Дочірнього підприємства "Завод Екоенергія" Товариства з обмеженою відповідальністю "Полвакс-Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Полвакс-Україна" про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.06.2024 прийнято до розгляду заяву ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ССС-Енерго-Інвест" арбітражного керуючого Винниченка Юрія Валентиновича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю "А-груп 2006", Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект", Дочірнього підприємства "Завод Екоенергія" Товариства з обмеженою відповідальністю "Полвакс-Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Полвакс-Україна" про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника, підготовче засідання призначено на 05.08.2024.

09.07.2024 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив відповідача 2 на заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.

10.07.2024 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив відповідача 8 на заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.

17.07.2024 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив відповідача 7 на заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.

22.07.2024 до Господарського суду м. Києва надійшли пояснення відповідача 5 на заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.

23.07.2024 до Господарського суду м. Києва надійшли пояснення позивача на відзив відповідача 2.

25.07.2024 до Господарського суду м. Києва надійшла відповідь позивача на відзив відповідача 7.

25.07.2024 до Господарського суду м. Києва надійшла відповідь позивача на відзив відповідача 8.

25.07.2024 до Господарського суду м. Києва надійшло клопотання позивача про долучення документів до матеріалів справи.

25.07.2024 до Господарського суду м. Києва надійшли заперечення відповідачів 2, 7, 8 на відповіді на відзив позивача.

05.08.2024 до Господарського суду м. Києва надійшов відзив відповідача 6 на заяву про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.08.2024 закрито підготовче провадження та призначено заяву ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Винниченка Юрія Валентиновича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю "А-груп 2006", Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект", Дочірнього підприємства "Завод Екоенергія" Товариства з обмеженою відповідальністю "Полвакс-Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Полвакс-Україна" про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника до судового розгляду по суті на 23.09.2024.

У судових засіданнях 23.09.2024 та 18.11.2024 оголошувались перерви.

Рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2025 у задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ССС-Енерго-Інвест" арбітражного керуючого Винниченка Юрія Валентиновича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю "А-груп 2006", Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект", Дочірнього підприємства "Завод Екоенергія" Товариства з обмеженою відповідальністю "Полвакс-Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Полвакс-Україна" про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника в межах справи № 910/5348/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ССС-Енерго-Інвест" відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2025 у справі № 910/5348/21 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 28.08.2025 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ССС-Енерго-Інвест" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого Винниченка Юрія Валентиновича задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2025 та рішення Господарського суду міста Києва від 13.01.2025 у справі № 910/5348/21 скасовано. Справу № 910/5348/21 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2025, справу №910/5348/21 передано для розгляду судді Мандичеву Д.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.10.2025 прийнято до свого провадження справу №910/5348/21 в частині розгляду заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ССС-Енерго-Інвест" арбітражного керуючого Винниченка Юрія Валентиновича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю "А-груп 2006", Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект", Дочірнього підприємства "Завод Екоенергія" Товариства з обмеженою відповідальністю "Полвакс-Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Полвакс-Україна" про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника в межах справи № 910/5348/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ССС-Енерго-Інвест. Призначено підготовче засідання на 21.11.2025.

30.10.2025 до суду надійшло клопотання Дочірнього підприємства "Завод Екоенергія" Товариства з обмеженою відповідальністю "Полвакс-Україна" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

12.11.2025 до Господарського суду міста Києва надійшли пояснення відповідача-7 щодо поданої ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "ССС-Енерго-Інвест" арбітражним керуючим Винниченком Ю.В. заяви про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника на виконання вимог ухвали суду від 24.10.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2025 відмовлено Дочірньому підприємству "Завод Екоенергія" Товариства з обмеженою відповідальністю "Полвакс-Україна" у задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

20.11.2025 до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.11.2025 відкладено судове засідання на 17.12.2025.

11.12.2025 до Господарського суду міста Києва надійшои пояснення позивача

15.12.2025 до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення Дочірнього підприємства "Завод Екоенергія", Товариства з обмеженою відповідальністю "Полвакс-Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Полвакс-Україна"

15.12.2025 до Господарського суду міста Києва надійшли додаткові пояснення Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект".

16.12.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект" про відкладення судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.12.2025 відкладено підготовче засідання на 21.01.2026.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2026 закрито підготовче провадження у справі № 910/5348/21. Призначено справу № 910/5348/21 до розгляду по суті на 11.02.2026.

05.02.2026 до суду надійшло клопотання Приватного підприємства «Спецзовнішкомплект» про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання, призначене на 11.02.2026, з`явилися представники відповідачів-6, 7. Представники інших учасників справи у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява ліквідатора, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись до суду з заявою про покладення субсидіарної відповідальності на ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариство з обмеженою відповідальністю "А-груп 2006", Приватне підприємство "Спецзовнішкомплект", Дочірнє підприємство "Завод Екоенергія" Товариства з обмеженою відповідальністю "Полвакс-Україна", Товариство з обмеженою відповідальністю "Полвакс-Україна" ліквідатор обґрунтовує її подання наявністю в діях осіб, що за законодавством мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії (засновники та кінцеві бенефіціарні власники), а також осіб, заінтересованих щодо боржника, на рахунки яких було виведено грошові кошти, ознак умисного доведення боржника до банкрутства в результаті поєднання формування заборгованості боржника за кредитним договором в сумі 7 076 728,13 грн. із виведенням лише на рахунки контрагентів на загальну суму 10 822 072,54 грн.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "ССС-Енерго-Інвест" встановлено, що єдиним керівником боржника, що здійснював свої повноваження з моменту утворення юридичної особи боржника і до відкриття щодо боржника ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, був ОСОБА_1 .

Склад засновників боржника до 23 лютого 2015 року становили:

- ОСОБА_2 - розмір частки засновника (учасника): 1875000,00 грн. (75%);

- ОСОБА_3 - розмір частки засновника (учасника): 625000,00 грн. (25%).

Склад засновників та кінцевих бенефіціарних власників боржника з 23 лютого 2015 року по даний час становлять:

- засновник та кінцевий бенефіціарний власник: ОСОБА_2 - розмір частки засновника (учасника): 25000,00 грн. (1%);

- засновник: Товариство з обмеженою відповідальністю "А-груп 2006" - розмір частки засновника (учасника): 2475000,00 грн. (99%);

- кінцевий бенефіціарний власник: ОСОБА_4 .

На підтвердження наявності підстав для притягнення вказаних осіб до субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника ліквідатором долучено до матеріалів справи банківські виписки з поточного рахунку боржника, відкритого в ПАТ "Банк Національний кредит", а також звіт за результатами аналізу фінансово-господарського стану підприємства, інвестиційної та іншої діяльності, становища на ринках з метою виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрута чи доведення до банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю "ССС-Енерго-Інвест" за період 2019р., 2020р., 2021 року з використанням аналітичних відомостей за період 2013-2021р.р., складений Товариством з обмеженою відповідальністю "Полікейс" 29.05.2024.

Проаналізувавши банківські виписки по рахункам боржника, ліквідатором зазначено, що боржник перевів на рахунки осіб, які є заінтересованими особами по відношенню до боржника грошові кошти в розмірі 16 764 278,54 грн. Більшість транзакцій здійснювалися за призначенням, що, на думку ліквідатора арбітражного керуючого Винниченка Ю.В., мають ознаки фіктивності: в один і той самий день з одним і тим самим контрагентом здійснювалися вхідні та вихідні платежі на однакові суми з посиланням на різні угоди.

Різницею між сумою коштів, які були виведені за рахунків боржника на користь пов`язаних осіб та сумою коштів, повернутою на рахунки боржника, є сума 10 822 072,54 грн., які, на переконання ліквідатора, були виведені безпідставно та за призначеннями платежів, які були фіктивними.

Крім того, ліквідатором зазначено, що він у січні 2022 року звертався із запитами про надання інформації та документів до керівника, учасників, кінцевих бенефіціарних власників Товариства з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест», а саме:

- запит № 910/5348/21-58 від 10.01.2022 на адресу боржника керівнику ОСОБА_1 (за місцезнаходженням боржника);

- запит № 910/5348/21-59 від 10.01.2022 на адресу ТОВ «ССС-Енерго-Інвест» керівнику ОСОБА_1 (за адресою реєстрації керівника боржинка);

- запит № 910/5348/21-60 від 10.01.2022 на адресу учасника та кінцевого бенефіціарного власника Товариства з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест» ОСОБА_2 ;

- запит № 910/5348/21-61 від 10.01.2022 на адресу кінцевого бенефіціарного власника Товариства з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест» ОСОБА_4 ;

- запит № 910/5348/21-62 від 10.01.2022 на адресу керівника учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест» - Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Груп 2006» ОСОБА_5 .

Єдиним інформаційним повідомленням на запити арбітражного керуючого Винниченка Ю.В., яке було отримано останнім ще у процедурі розпорядження майном боржника, був лист ТОВ «А-Груп 2006» (учасник боржника) № 814 від 13.08.2021, у якому було зазначено, що боржник не веде активної господарської діяльності з 2016 року, директор боржника здійснює свою трудову діяльність за межами України, збори учасників останнім часом не проводилися, а у розпорядженні ТОВ «А-Груп 2006» відсутні будь-які документи та інформація, що запитувалися арбітражним керуючим Винниченком Ю.В.

Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2021 у справі № 910/5348/21 задоволено клопотання розпорядника майна арбітражного керуючого Винниченка Ю.В. вчинити дії. Зобов`язано керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ССС-Енерго-Інвест" (04080, м. Київ, вул. Межигірська, буд. 82-А; ідентифікаційний код 37634350) ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), надати розпоряднику майна арбітражному керуючому Винниченку Юрію Валентиновичу інформацію та документацію, необхідну для здійснення аналізу фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища Боржника на ринках, а саме: вичерпний перелік майна, що належить ТОВ "ССС-Енерго-Інвест" (, адреса: 04080, місто Київ, вул. Межигірська, будинок 82-А) на праві приватної власності; майна, що є часткою боржника у спільній власності із зазначенням його місцезнаходження; оригінали та/або копії наступної документації: - установчі документи підприємства (засновницький договір, статут), виписку із ЄДРПОУ, свідоцтво про держану реєстрацію (за наявності); - баланс підприємства (форма № 1, для суб`єктів малого підприємництва - форма № 1-м) за період з 01.01.2018 по 04.08.2021; - звіт про фінансові результати (форма № 2, для суб`єктів малого підприємництва - форма № 2-м) за період з 01.01.2018 по 04.08.2021; - звіт про рух грошових коштів (форма № 3) за період з 01.01.2018 по 04.08.2021; - звіт про власний капітал (форма № 4) за період з 01.01.2018 по 04.08.2021; - звіт про наявність та рух основних фондів, амортизацію (знос) (форма №11- 03) за період з 01.01.2018 по 04.08.2021; - всю господарську документацію Товариства з обмеженою відповідальністю "ССС-Енерго-Інвест" (04080, м. Київ, вул. Межигірська, буд. 82-А; ідентифікаційний код 37634350) за період з 01.01.2018 по 04.08.2021, включаючи договори, специфікації, видаткові накладні, рахунки-фактури та інше; - вичерпний перелік банківських рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "ССС-Енерго-Інвест" (04080, м. Київ, вул. Межигірська, буд. 82-А; ідентифікаційний код 37634350); - вичерпний перелік дебіторів та кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "ССС-Енерго-Інвест" (04080, м. Київ, вул. Межигірська, буд. 82-А; ідентифікаційний код 37634350) із зазначенням сум заборгованості. Зобов`язано керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "ССС-Енерго-Інвест" (04080, м. Київ, вул. Межигірська, буд. 82-А; ідентифікаційний код 37634350) ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) забезпечити розпоряднику майна арбітражному керуючому Винниченку Юрію Валентиновичу можливість провести інвентаризацію на Товаристві з обмеженою відповідальністю "ССС-Енерго-Інвест".

Будь-якої інформації та документів на виконання вимог ухвали суду від 04.08.2021 по справі № 910/5348/21 та у відповідь на запити арбітражного керуючого Винниченка Ю.В. останнім отримано не було окрім як вищезазначеного листа від Товариства з обмеженою відповідальністю «А-Груп 2006».

Також, ліквідатором наведено суми грошових коштів, що були виведені на рахунки контрагентів, що є заінтересованими особами щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест», по кожному контрагенту, а саме:

- на користь Приватного підприємства «Спецзовнішкомплект» - 8 346 275,14 грн.;

- на користь Дочірнього підприємства «Завод Екоенергія» Товариства з обмеженою відповідальністю «Полвакс-Україна» - 1 267 500,00 грн.;

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полвакс-Україна» - 727 765,00 грн.;

- на користь фізичної особи-підприємця Когана Г.І. - 477 472,40 грн.;

- на користь фізичної особи-підприємця Гордієнка С.М. - 3 050,00 грн.

Вказані обставини, на переконання ліквідатора, є підставою для покладення на засновників та керівника боржника субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест» у розмірі 12 851 651,32 грн., що становить різницю між сумою вимог кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів і ліквідаційною масою (204 грн. - сума, за яку було реалізовано ліквідаційну масу боржника - прості електронні іменні акції ПАТ «Рекламне агентство «Рефей» у кількості 255 000 штук номінальною загальною вартістю 255 000,00 грн.

Заперечуючи проти доводів ліквідатора, викладених у поданій заяві, Коганом Г.І. подано відзив, у якому зазначено наступне.

Так, на переконання відповідача-2, висновки, викладені у поданому ліквідатором звіті за результатами аналізу фінансово-господарського стану підприємства, інвестиційної та іншої діяльності, становища на ринках з метою виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрута чи доведення до банкрутства Товариства з обмеженою відповідальністю "ССС-Енерго-Інвест" за період з 2019 по 2021 рік включно не можуть прийматися судом до уваги, оскільки вказаний звіт складений із порушенням Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України від 19.01.2026 № 14 (зі змінами), а саме: пункту 3.2 Методичних рекомендацій, згідно з яким визначення ознак дій з доведення до банкрутства здійснюється за період, що починається за три роки до дати порушення справи про банкрутство. Так, провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест» було відкрито ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 у той час як у поданому аналізі використані відомості щодо господарської діяльності боржника у період 2013, 2014 та 2015 років, тобто задовго до трирічного періоду до відкриття провадження у справі.

Крім того, на думку ОСОБА_2 , ліквідатором не доведено існування причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача-2 та доведенням Товариства з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест» до банкрутства. Аргументи позивача щодо наявності у товариства дебіторської заборгованості (кошти, що були виведені з рахунків товариства на користь контрагентів) не підтверджені первісною документацію, якою би була підтверджена така дебіторська заборгованість.

Відповідачем-8 подано відзив на заяву ліквідатора, в якому зазначено наступне.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю «Полвакс-Україна» заперечує проти доводів, наведених у заяві ліквідатора арбітражного керуючого Винниченка Ю.В., зазначаючи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Полвакс-Україна» не є заінтересованою особою стосовно боржника. ОСОБА_6 стала засновником товариства у травні 2018 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01.06.2018. Крім того, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було розірвано у квітні 2016 року, що підтверджується рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 26.04.2016 по справі № 756/2995/16-ц. Таким чином, на переконання відповідача-8, у період, коли Товариство з обмеженою відповідальністю «Полвакс-Україна» та боржник мали між собою господарські правовідносини (2014 рік), жодних ознак заінтересованості по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест» у відповідача-8 не було.

Крім того, як зазначає Товариство з обмеженою відповідальністю «Полвакс-Україна», згідно з довідкою № 7 від 08.07.2024 у відповідача-8 відсутня будь-яка заборгованість перед боржником, більше того, залишок непогашеної заборгованості боржника перед відповідачем-8 складає 5 900,00 грн.

Заперечуючи проти аргументів ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест», викладених у поданій заяві, Дочірнім підприємством «Завод Екоенергія» Товариства з обмеженою відповідальністю «Полвакс-Україна» у поданому відзиві вказано наступне.

ОСОБА_6 стала засновником товариства у травні 2018 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Крім того, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було розірвано у квітні 2016 року, що підтверджується рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 26.04.2016 по справі № 756/2995/16-ц. Таким чином, відповідачем-7 зазначено, що у період, коли Дочірнє підприємство «Завод Екоенергія» Товариства з обмеженою відповідальністю «Полвакс-Україна» та боржник мали між собою господарські правовідносини (2014 рік), жодних ознак заінтересованості по відношенню до Товариства з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест» у відповідача-7 не було. Згідно з довідкою № 0907/1 від 09.07.2024 Дочірнього підприємства «Завод Екоенергія» Товариства з обмеженою відповідальністю «Полвакс-Україна» станом на 09.07.2024 у відповідача-7 відсутня заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест».

З огляду на викладене, відповідач-7 зазначає, що ліквідатором арбітражним керуючим Винниченком Ю.В. належними та допустимими доказами існування причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача-7 та доведенням Товариства з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест» до банкрутства.

Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю «А-Груп 2006» подано відзив на заяву ліквідатора, в якому вказано, що відповідач-5 став учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест» 23.02.2015, тобто після укладання усіх договорів та проведення розрахунків із контрагентами, про що ліквідатором указано в поданій заяві. Таким чином, відповідач-5 жодним чином не міг впливати на укладення боржником тих чи інших правочинів із контрагентами до 23.02.2015, а також на проведення тих чи інших платежів за ними відповідно.

Відтак, відповідач-5 зазначає, що ані Товариство з обмеженою відповідальністю «А-Груп 2006», ані учасник товариства ОСОБА_4 не можуть відповідати за дії/бездіяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест» у період до включення до складу учасників боржника 23.02.2015.

Також, відповідачем-6 подано до суду відзив на заяву ліквідатора арбітаржного керуючого Винниченка Ю.В., у якому в якості заперечень вказано наступне.

Так, на переконання Приватного підприємства «Спецзовнішкомплект», зазначені позивачем транзакції з перерахування Товариством з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест» грошових коштів на рахунок відповідача-6 (оплата за виконання проектно-кошторисної документації згідно договору № 03-01 від 14.03.2013; оплата згідно договору № 03-01 від 14.03.2013; оплата за УВК згідно договору № 03-01 від 14.03.2013; часткова оплата за машики швейні зг. нак. № 798 від 12.07.2013; оплата за транспортні послуги зг. дог. № 234/2 від 14.03.2013; оплата за мішки зг. нак. № 798 та 1101 за 2013 рік; повернення поворотної фінансової допомоги) у більшості своїй були здійснені в межах звичайної господарської діяльності підприємства. При цьому, позивачем не доведено причинно-наслідкового зв`язку між перерахуванням Товариством з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест» грошових коштів на рахунок Приватного підприємства «Спецзовнішкомплект» та банкрутством боржника.

Також, відповідач-6 вказує, що ОСОБА_1 став керівником Приватного підприємства «Спецзовнішкомплект» у 2016 році, чим спростовуються доводи ліквідатора арбітражного керуючого Винниченка Ю.В. щодо заінтересованості відповідача-6 по відношенню до боржника у 2013 - 2014 роках (період укладення правочинів із боржником та проведення платежів на користь відповідача-6).

Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 61 КУзПБ, під час здійснення своїх повноважень ліквідатор (а згідно зі змінами, внесеними Законом від 20.03.2023р. №2971-IX, також і кредитор) має право заявити вимоги до третіх осіб, які за законодавством несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства; розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 61 КУзПБ передбачено, що в разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають змогу іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобов`язаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані лише для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому КУзПБ.

Суд звертається до висновків Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 19.06.2024 у справі № 906/1155/20 (906/1113/21) відповідно до яких:

- у справі про банкрутство субсидіарна відповідальність має деліктну природу та узгоджується із частиною першою статті 1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тобто недостатність майна юридичної особи, яка перебуває в судовій процедурі ліквідації, за умови доведення боржника до банкрутства, поповнюється за рахунок задоволення права вимоги про відшкодування шкоди до осіб, дії / бездіяльність яких кваліфікуються судом як доведення до банкрутства. Потерпілою особою в такому випадку є банкрут, щодо якого відкрито ліквідаційну процедуру;

- елементами складу правопорушення як умови для застосування субсидіарної відповідальності є об`єкт та суб`єкт правопорушення, а також об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення;

- щодо об`єкта правопорушення, то ним є ті майнові права боржника та кредиторів, вимоги яких визнані у справі про банкрутство, що порушені у зв`язку з доведенням боржника до банкрутства, та відновлення яких відбувається відшкодуванням шкоди у межах покладення субсидіарної відповідальності за правилами частини другої статті 61 КУзПБ;

- суб`єкт (суб`єкти) правопорушення визначені законом, зокрема ними є засновники (учасники, акціонери) або інші особи, у тому числі керівник боржника, які мають право давати обов`язкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, за умови існування вини цих осіб у банкрутстві боржника;

- об`єктивну сторону правопорушення становлять дії / бездіяльність відповідних суб`єктів, прийняття ними рішень, надання вказівок на вчинення дій або на утримання від них, що призвели до відсутності у боржника майнових активів для задоволення вимог кредиторів або до відсутності інформації про такі активи, що виключає можливість дослідження активу та його оцінки, тобто які окремо або у своїй сукупності спричинили неплатоспроможність боржника та, відповідно, вказують (свідчать) про доведення конкретними особами боржника до банкрутства;

- щодо змісту правопорушення з доведення до банкрутства, то окрім вже визначеного слід виходити зі змісту, визначеного частиною третьою статті 215 ГК України. Водночас такий зміст не обмежується вичерпним переліком дій / бездіяльності суб`єктів правопорушення, а їх характер саме як протиправний оцінюється за відповідними правовими та економічними показниками. Зокрема, доведення до банкрутства можуть спричинити дії з відчуження майна за заниженими цінами, придбання майна за завищеними цінами, надання послуг за цінами, нижчими за ринкові, здійснення невиправдано ризикових чи невигідних операцій тощо. Неправомірні дії чи бездіяльність, завдання ними шкоди боржнику та виявлення її розміру можуть не збігатися у часі. Наприклад, окремі неправомірні дії чи бездіяльність або сукупність таких дій чи бездіяльності можуть мати наслідком втрату ліквідності юридичною особою в майбутньому (див. також mutatis mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20) (пункт 66), від 25.05.2021 у справі № 910/11027/18 (провадження № 12-185гс19, пункт 7.56)). Тобто зміст відповідного делікту становлять умисні і цілеспрямовані дії / бездіяльність, результатом яких є банкрутство юридичної особи та шкода, завдана приватним і суспільним інтересам. За змістом частини другої статті 61 КУзПБ вказані умисні дії/бездіяльність та їх результат узагальнено іменуються доведенням до банкрутства, що і дає назву цьому делікту. При цьому винні особи хоча і не є стороною боргових зобов`язань, але їх поведінка перебуває в причинно-наслідковому зв`язку зі шкодою у вигляді непогашених вимог кредиторів;

- щодо суб`єктивної сторони правопорушення, то її становить ставлення особи до вчинюваних нею дій чи бездіяльності (вини суб`єкта правопорушення).

Щодо розміру субсидіарної відповідальності Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 19.06.2024 у справі №906/1155/20(906/1113/21) вказав наступне.

За змістом частини другої статті 61 КУзПБ законодавець визначив розмір субсидіарної відповідальності як різницю між двома показниками (сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою), яка свідчить про недостатність майна боржника для задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство.

Щодо суми вимог кредиторів, то на стадії ліквідації цей показник, як правило, є остаточним та визначається на підставі ухвали, постановленої за результатами попереднього засідання, в якій, зокрема, зазначаються розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів (частина друга статті 47 КУзПБ).

Водночас допускається корегування зазначеного показника в процедурі ліквідації за рахунок визнаних судом вимог поточного кредитора (частини третя, п`ята статті 59 та частина четверта статті 60 КУзПБ), а також вимог кредиторів, які заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, та були розглянуті судом в процедурі ліквідації (частина четверта статті 45 цього Кодексу).

Що ж до такого показника як ліквідаційна маса, то Судова палата зазначила про таке.

Законодавець визначив у положеннях КУзПБ об`єктивні обставини та процеси, за яких ліквідаційна маса боржника змінюється з початку її формування і до отримання коштів від продажу відповідних активів у її складі.

Так, розмір (вартість) ліквідаційної маси в ході процедури ліквідації боржника зазнає змін, враховуючи, що:

- балансова вартість ліквідаційної маси, що визначається за результатами інвентаризації (пункт 5 частини другої статті 12, частина перша статті 61 КУзПБ), оціночна вартість (частина перша статті 63 КУзПБ) та вартість її реалізації / продажу (розділ V КУзПБ) можуть (як правило) відрізняються;

- склад ліквідаційної маси (відповідно, і її розмір) під час здійснення ліквідатором відповідних повноважень і обов`язків у ліквідаційній процедурі може змінюватись за рахунок включення до нього: грошових сум (майна), повернених третіми особами на вимогу ліквідатора щодо сум дебіторської заборгованості, за наслідками визнання недійсними правочинів (договорів) боржника та вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що перебуває у третіх осіб (частина друга статті 42, частина перша статті 61 КУзПБ); сум, стягнених ліквідатором із суб`єктів субсидіарної відповідальності (абзац третій частини другої статті 61 КУзПБ).

Що ж до вартості ліквідаційної маси з метою визначення розміру субсидіарної відповідальності, то, враховуючи правову природу цієї відповідальності, її розмір має визначатися за правилами встановлення розміру шкоди, заподіяної майну потерпілого незаконними діями, у деліктних правовідносинах: як різниця між сумою вимог до боржника згідно з реєстром вимог кредиторів та сумою коштів, отриманою за фактом продажу майна в процедурі ліквідації. У цьому висновку суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, сформульованої в постанові від 28.09.2021 у справі № 761/45721/16-ц (провадження № 14-122цс20), відповідно до якої за правовою природою відповідальність третіх осіб, передбачена частиною другою статті 61 КУзПБ, є відповідальністю порушника за збитки, завдані банкруту (стаття 22 ЦК України, пункт 80).

Отже, буквальне прочитання абзаців першого та другого частини другої статті 61 КУзПБ ("розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою", "у разі недостатності майна боржника") є підставою для висновку, що розмір субсидіарної відповідальності, який дає право ініціювати спір про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство та підлягає стягненню із суб`єктів такої відповідальності, визначається в той момент, коли ліквідатор за результатами здійснення судових проваджень у процедурі банкрутства боржника остаточно визначив вартість ліквідаційної маси в грошовому еквіваленті за фактом продажу в процедурі ліквідації включених до її складу активів та здійснив за рахунок отриманих від продажу коштів розрахунок із визнаними у справі кредиторами.

Тож сума вимог кредиторів, яка підлягає погашенню за правилами статті 64 КУзПБ, однак залишилась непогашеною в процедурі банкрутства за правилами цієї статті через недостатність майна банкрута, і є розміром субсидіарної відповідальності.

Таким чином, право ліквідатора подати заяву про покладення субсидіарної відповідальності виникає не раніше ніж після завершення реалізації об`єктів, включених до ліквідаційної маси банкрута, та розрахунків з кредиторами на підставі проведення такої реалізації у ліквідаційній процедурі (п. 9.34. постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.06.2024 у справі № 906/1155/20 (906/1113/21)).

Проаналізувавши подану ліквідатором арбітражним керуючим Винниченком Ю.В. заяву, доводи та аргументи позивача, покладені в обгрунтування наявності підстав для покладення субсидіарної відповідальності на визначених ним осіб за доведення Товариства з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест» до банкрутства, суд дійшов висновку, що така заява подана ліквідатором передчасно з огляду на наступне.

Однією з підстав для покладення субсидіарної відповідальності на відповідачів за доведення боржника до банкрутства ліквідатором арбітражним керуючим Винниченком Ю.В. визначено виведення грошових коштів з банківського рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест» на користь контрагентів, які були заінтересованими особами стосовно боржника.

Із посиланням на банківські виписки по рахункам боржника, ліквідатором вказано, що з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест» на користь заінтересованих осіб були безпідставно виведені грошові кошти в наступних розмірах, а саме:

- на користь Приватного підприємства «Спецзовнішкомплект» - 8 346 275,14 грн.;

- на користь Дочірнього підприємства «Завод екоенергія» Товариства з обмеженою відповідальністю «Полвакс-Україна» - 1 267 500,00 грн.;

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полвакс-Україна» - 727 765,00 грн.;

- на користь фізичної особи-підприємця Когана Г.І. - 477 482,40 грн.;

- на користь фізичної особи-підприємця Гордієнка С.М. - 3 050,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута, складає висновок про наявність або відсутність ознак доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій під час провадження у справі про банкрутство за результатом його проведення; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; забезпечує виконання вимог частин четвертої - шостої статті 25 Закону України "Про інтегроване запобігання та контроль промислового забруднення", крім випадків продажу майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу, та несе відповідальність за їх недотримання; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; подає відомості (інформацію), необхідні для ведення Єдиного реєстру боржників, відносно яких відкрито провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Розглядаючи позов в межах справи про банкрутство, суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, не повинен обмежуватися дослідженням доказів, наданих заявником та іншими учасниками провадження (матеріали позовного провадження), але має в силу наведених вище особливостей природи банкрутства надавати оцінку заявленим вимогам з урахуванням дослідження усієї сукупності доказів, в тому числі і тих, що містяться в матеріалах справи про банкрутство боржника (аналогічний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.11.2019 у справі № 911/2548/18).

Дослідивши наявні у справі № 910/5348/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест» матеріали, судом встановлено, що ліквідатором не було вжито заходів для повернення боржнику коштів, які були безпідставно виведені на користь третіх осіб, що є заінтересованими особами стосовно боржника (про що зазначено самим арбітражним керуючим Винниченком Ю.В. у поданій заяві).

Так, ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест» не подавалися до господарського суду:

- заяви про спростування тих чи інших майнових дій боржника;

- заяви про стягнення з третіх осіб (про пов`язаність із боржником яких зазначено ліквідатором у поданій заяві) безпідставно отриманих коштів.

Крім того, така дебіторська заборгованість не була включена до ліквідаційної маси Товариства з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест», ліквідатором не було щонайменше проаналізовано перспектив її стягнення з дебіторів боржника. Матеріали справи також не містять рішень комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «ССС-Енерго-Інвест» про списання такої дебіторської заборгованості із обгрунтуванням такого списання.

З огляду на викладене, суд зазначає, що обов`язковою передумовою для звернення ліквідатора до господарського суду із заявою про покладення субсидіарної відповідальності за доведення боржника до банкрутства на винних осіб є вжиття арбітражним керуючим усієї повноти дій у ліквідаційній процедурі (заходи, визначені у тому числі статтею 61 Кодексу України з процедур банкрутства), чого у даній справі судом встановлено не було.

Застосування протилежного підходу при поданні заяви про покладення субсидіарної відповідальності за доведення боржника до банкрутства на винних осіб до вжиття ліквідатором усієї повноти дій у відповідній процедурі суперечить правовому висновку, викладеному у пункті 9.34. постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.06.2024 у справі № 906/1155/20 (906/1113/21)). За умови невжиття ліквідатором визначених Кодексом України з процедур банкрутства заходів (у тому числі подання до господарського суду заяв про спростування майнових дій боржника, стягнення з контрагентів боржника (заінтересованих осіб стосовно боржника) безпідставно отриманих коштів, тощо), тобто, передчасне звернення з вимогами про покладення субсидіарної відповідальності у справі про банкрутство - до здійснення задоволення вимог кредиторів за рахунок коштів, отриманих за наслідками реалізації всіх виявлених у боржника активів, з встановленням факту недостатності майна, виключає розгляд, дослідження, оцінку та встановлення осіб, винних у правопорушенні з доведення боржника до банкрутства, тобто виключає визначення суб`єктів та суб`єктивної сторони відповідного правопорушення (пункт 9.36. постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справи про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.06.2024 у справі № 906/1155/20 (906/1113/21)).

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні ЄСПЛ від 19.12.1997 у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("Benderskiy v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку відмовити ліквідатору арбітражному керуючому Винниченку Ю.В. у задоволенні заяви до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю "А-груп 2006", Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект", Дочірнього підприємства "Завод Екоенергія" Товариства з обмеженою відповідальністю "Полвакс-Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Полвакс-Україна" про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "ССС-Енерго-Інвест".

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у даній справі, суд зазначає, що заява ліквідатора про покладення субсидіарної відповідальності на особу винну у доведенні до банкрутства боржника судовим збором станом на момент її подання не оплачувалася. Витрати на професійну правничу допомогу відповідачами у даній справі не заявлялися.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ССС-Енерго-Інвест" арбітражного керуючого Винниченка Юрія Валентиновича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю "А-груп 2006", Приватного підприємства "Спецзовнішкомплект", Дочірнього підприємства "Завод Екоенергія" Товариства з обмеженою відповідальністю "Полвакс-Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Полвакс-Україна" про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Товариства з обмеженою відповідальністю "ССС-Енерго-Інвест" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.03.2026

Суддя Д.В. Мандичев