ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" січня 2026 р. м. Київ Справа № 911/3187/25

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.,

за участі секретаря судового засідання Стаднік Є.О., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веско Інвест» про стягнення 859 767,83грн, за участі представників від:

позивача Старжинський В.В. (ордер ВС №1407531 від 13.10.2025);

відповідача не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТІС Україна» (далі позивач, ТОВ «ТІС Україна») звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веско Інвест» (далі відповідач, ТОВ «Веско Інвест») про стягнення 859 767,83грн в рахунок повернення безпідставно набутих коштів.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що договір від 27.07.2023 №270723-01 суборенди приміщення розірвано 11.02.2025, однак, відповідач не повернув грошові кошти, які сплачені понад встановлений договором розмір орендної плати та інших нарахувань, і утримує їх безпідставно. Позивач також пояснює, що за деякі періоди оренди відповідач невірно розрахував розмір витрат, пов`язаних з експлуатацією, обслуговуванням і утриманням приміщення, що також призвело до переплати за вказаним договором (т.1 а.с.5).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.10.2025 відкрито провадження у справі за відповідним позовом, відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «ТІС Україна» про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 24.11.2025 о 14:30, визнано явку сторін обов`язковою, а також встановлено строк відповідачу для подання відзиву на позов (т.1 а.с.156-159).

Відповідна ухвала доставлена до електронних кабінетів сторін 24.10.2025 о 16:30, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (т.1 а.с.160-161).

Ухвала суду, як вбачається із змісту п.1 ч.1 ст.232 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), є видом судового рішення.

В силу п.2 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Таким чином, відповідна ухвала вважається врученою сторонам 24.10.2025.

10.11.2025 (сформовано в системі «Електронний суд» 07.11.2025) відповідач, з дотриманням встановленого судом строку (оскільки 08.11-09.11.2025 неробочі дні), подав відзив на позов, у якому просить у задоволенні позову відмовити (т.1 а.с.173-176).

Відповідач заперечує щодо позову, посилаючись на те, що:

- договором передбачена індексація витрат, пов`язаних з експлуатацією, обслуговуванням і утриманням приміщення терміналу, і вона проведена з урахуванням умов договору;

- після припинення дії договору 11.02.2025 відповідач продовжував користуватися об`єктом оренди, тому нарахування орендної плати та експлуатаційних витрат з 01.02.2025 по 28.01.2025 здійснено правомірно;

- позивач помилково не відносить вартість спожитих комунальних послуг до загальної суми, яка підлягала сплаті, та має борг у розмірі 109414.98грн;

- грошові кошти сплачені позивачем на виконання умов договору суборенди, тому набуті за наявності достатніх підстав/

17.11.2025 (сформовано в системі «Електронний суд» 15.11.2025) від позивача, до встановлення судом строку на підставі ч.4 ст.166 ГПК України та у порядку, визначеному п.12 ч.2 ст.182 ГПК України, для подання відповідної заяви по суті, надійшла відповідь на відзив (т.2 а.с.1-4), у якій позивач спростовує доводи відзиву та вказує, що:

- витрати, пов`язані з експлуатацією, обслуговуванням і утриманням приміщення є складовою орендної плати, тому індексація мала бути здійснена у відповідності з п.3.6 договору;

- у справі №911/2904/25 відповідач заявив вимоги до позивача про стягнення подвійної орендної плати через продовження користуванням майном після закінчення строку дії договору оренди з 12.02.2025;

- відшкодування вартості комунальних послуг не входить до розрахунку загальної суми оплати, оскільки стан таких розрахунків не є предметом спору.

До встановлення на підставі ч.4 ст.167 ГПК України та в порядку, визначеному п.12 ч.2 ст.182 ГПК України, строку для подання заперечень, 24.11.2025 відповідач через систему «Електронний суд» подав заперечення (т.2 а.с.21-23), у яких, спростовуючи доводи позивача, окрім вже зазначених у відзиві, вказує, що:

- п.3.6 договору сторони встановили порядок та розмір індексації орендного платежу, а не орендної плати;

- факт надання позивачу послуг із передачі в суборенду приміщення та надання супутніх послуг підтверджений актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), які складені сторонами без зауважень;

- переплата за договором становить 582 229,57грн;

- обов`язок з відшкодування комунальних платежів передбачений договором та є складовою орендної плати;

- 01.01.2025 сторонами укладено договір про зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно з яким зараховано 1 800 000грн в рахунок погашення боргу позивача перед відповідачем, а отже, заборгованість позивача перед відповідачем за договором суборенди погашена, а у відповідача перед позивачем утворилася переплата в розмірі 582 229,57грн.

24.11.2025 судом прийнято ухвалу, занесену до протоколу підготовчого засідання (т.2 а.с.29-30), якою прийнято відповідь на відзив та заперечення, а в підготовчому засіданні оголошено перерву до 14:30 10.12.2025.

Відповідь на відзив та заперечення прийняті судом, оскільки реалізація права на подання таких заяв по суті до встановлення судом у підготовчому засіданні відповідного строку, як визначено п.12 ч.2 ст.182 ГПК України, не порушує прав учасників.

Перерва в підготовчому засіданні оголошена судом у відповідності з ч.5 ст.183 ГПК України, оскільки судом не завершено всі необхідні дії для підготовки справи до судового розгляду по суті, у т.ч., враховуючи клопотання відповідача, яке обґрунтовано наміром подати письмову заяву про визнання позову в частині, від стадії подання якої залежить подальший розподіл витрат по оплаті позову судовим збором.

24.11.2025 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшла заява про визнання позову в частині стягнення 582 229,57грн, в інший частині заявленого позову у розмірі 277 538,26грн відповідач просить відмовити (т.2 а.с.32-33).

В підготовчому засіданні сторони погодились надати у письмовій формі згоду щодо початку розгляду справи по суті у той же день після закінчення підготовчого засідання для чого судом оголошено перерву, під час якої відповідач одразу подав таку заяву (т.2 а.с. 47), окрім того відповідна згода надана позивачем у письмових поясненнях, що надійшли через систему «Електронний суд» (т.2 а.с.48-49). Однак, після перерви до початку судового засідання з розгляду справи по суті від відповідача надійшло клопотання (т.2 а.с.52) про неможливість розгляду такої справи по суті в день закриття підготовчого провадження, а представник відповідача після перерви в підготовче засідання не з`явився, у зв`язку із чим, ухвалою від 10.12.2025, яка занесена до протоколу засідання, судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.12.2025 о 16:40 (т.2 а.с.41-45; 53-55).

Підготовче провадження закрито у відповідності з п.3 ч.1 ст.185 ГПК України, у зв`язку із виконанням завдань підготовчого провадження.

З метою повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання з розгляду справи по суті, йому направлено ухвалу від 10.12.2025 (т.2 а.с.56), яка доставлена до його електронного кабінету 10.12.2025 о 20:20, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа (т.2 а.с.57).

24.12.2025 судом розпочато розгляд справи по суті, заслухано вступне слово сторін, досліджено докази, наявні в матеріалах справи, та ухвалою, яка занесена до протоколу судового засідання, на підставі ч.2 ст.216 ГПК України, оголошено перерву в судовому засіданні до 15:20 14.01.2026 (т.2 а.с.59-63).

14.01.2026 підготовче засідання не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Ейвазової А.Р. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.01.2026 призначено судове засідання на 30.01.2026 о 10:00 (т.2 а.с.65).

Відповідна ухвала доставлена до електронних кабінетів сторін 20.01.2026 о 14:50, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (т.2 а.с.66-67).

В судовому засідання представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 277 538,26грн, в іншій часині позов визнав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази, судом встановлені наступні обставини.

27.07.2023 між ТОВ «Веско Інвест» (далі орендодавець) та ТОВ «ТІС Україна» (далі суборендар) укладено договір суборенди приміщення №270723-01 (далі договір; т.1 а.с.6-9).

Відповідно до п.1.1 договору орендодавець надає суборендарю, а суборендар приймає в тимчасове платне використання на умовах суборенди складські приміщення (частину приміщень) (надалі - «приміщення) другої черги логістичного терміналу з сервісним обслуговуванням автотранспорту «AMTEL» класу «А» (далі -«термінал») на умовах, встановлених договором.

Площа складського приміщення складає 4 032,7м2 (пп.1.3.1 п.1.3 договору).

Згідно п.2.1 договору приміщення повинні бути передані орендодавцем та прийняті суборендарем згідно акту приймання-передачі приміщення («акт приймання-передачі»), що підписується сторонами не пізніше 1 серпня 2023 року.

Окрім того, договір передбачає зобов`язання відповідача забезпечувати надання позивачу послуг з експлуатації, обслуговування і утримання приміщення та місць загального користування терміналу, а також комунальних послуг, забезпечувати цілодобову фізичну охорону периметру терміналу, функціонування цілодобового контрольно-пропускного пункту на в`їзді та виїзді з терміналу, цілодобовий відео нагляд периметру терміналу з фіксацією переміщень автотранспорту, пожежну сигналізацію та спринклерну систему пожежогасіння тощо (п.4.2.3,4.2.4 договору).

В силу п.3.2 договору сторони дійшли згоди, що: орендний платіж на період один календарний місяць, починаючи з дати підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення, по 31.08.2023 включно, буде визначатися сумою відшкодовування орендодавцю витрат, пов`язані з експлуатацією, обслуговуванням і утриманням приміщення та місць загального користування терміналу в розмірі 28грн за один квадратний метр приміщення за місяць без урахування ПДВ 20% згідно п.3.10 договору; сторони підтверджують своє розуміння, що після закінчення періоду в один календарний місяць, починаючи з дати початку оренди, по 31.07.2025 включно, орендний платіж буде визначатися виходячи з умов п.п.3.2.1 та 3.6

Як визначено пп.3.2.1 п.3.2 та пп.3.3.2 п.3.3 договору: орендний платіж за складські приміщення за період суборенди після підписання акту приймання-передачі приміщення з 1 вересня 2023 року і до 31 липня 2025 року встановлюється за ставкою 160грн за 1кв.м без урахування ПДВ за один календарний місяць; за загальним правилом суборендар сплачує орендний платіж на рахунки орендодавця, не пізніше 15-го числа поточного місяця суборенди згідно виставленого орендодавцем рахунку.

Відповідно до п.п.3.4,3.5 договору: суборендар протягом трьох місяців з дати підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення сплачує додатково гарантійний платіж (депозит) за останній місяць суборенди приміщення вартістю місячного орендного платежу з урахуванням ПДВ, а саме: 35% - у перший місяць оренди; 35% - у другий місяць оренди; 30% - у третій місяць оренди; сторони погодили індексацію гарантійного платежу; до гарантійного платежу застосовуються умови індексації, прописані в п.3.6договору.

Згідно п.п.3.6 договору сторони погодили щорічну зміну місячної орендної плати шляхом її індексації у розмірі 7%, що буде застосовуватися з 15.09.2023 та 8%, що буде застосовуватися з 15.09.2024. Як визначено п.3.10 договору: суборендар відшкодовує орендодавцю витрати, пов`язані з експлуатацією, обслуговуванням і утриманням приміщення та місць загального користування терміналу в розмірі 28грн за один квадратний метр приміщення за місяць без урахування ПДВ 20%; орендодавець має право змінити розмір витрат, пов`язаних з експлуатацією, обслуговуванням і утриманням приміщення та місць загального користування терміналу починаючи з 15.09.2023, однак не більше ніж на 10% та не частіше одного разу в рік.

При цьому, сторони у п.3.7 договору узгодили, що орендна плата включає в себе: фіксовану суму орендного платежу, фіксовані суми відшкодування витрат, пов`язаних з експлуатацією, обслуговуванням і утриманням приміщення та місць загального користування терміналу, суму відшкодування комунальних платежів, які залежать від розміру спожитих комунальних послуг (електроенергія, опалення); орендна плата не включає в себе телекомунікаційні платежі.

Суборендар, в силу пп.4.1.3, 4.1.15 п.4.1 договору, зобов`язаний: сплачувати орендну плату та інші платежі в порядку, встановленому договором та повернути приміщення орендодавцеві після закінчення строку суборенди, а також у разі дострокового припинення дії договору разом з підписаним актом передачі-приймання приміщення не пізніше дати закінчення строку суборенди.

Договір достроково припиняє свою дію, зокрема, з ініціативи орендодавця (за умови письмового повідомлення не менше як за 30 календарних днів до дати дострокового розірвання) (пп.6.2.2 п.6.2 договору).

Пунктом 9.5 договору передбачено, що: гарантійний платіж, вказаний в п.3.4 договору, може бути використаний орендодавцем у випадку виникнення у суборендаря перед орендодавцем будь-якого поточного або простроченого грошового або майнового зобов`язання за договором; у випадку використання (зарахування) гарантійного платежу для цілей, зазначених в даному пункті, орендодавець негайно письмовоповідомляє про це суборендаря;гарантійний платіж також не повертається суборендарю у випадку відмови суборендаря від підписання акту приймання-передачі; орендодавець має право не використовувати гарантійний платіж для погашення наявної заборгованості суборендаря і вимагати від останнього погашення такої заборгованості іншим шляхом, у тому числі звернутися до суду з позовом про стягнення такої заборгованості; у разі використання орендодавцем гарантійного платежу для цілей, зазначених в даному пункті, суборендар зобов`язаний відновити суму гарантійного платежу до його первісного розміру протягом 15 календарних днів з дня отримання про це письмового повідомлення орендодавця; наявність простроченої заборгованості з відновлення суми гарантійного платежу більш ніж на 15 днів є підставою для дострокового припинення дії цього договору відповідно до п.6.2.2.2 договору; по закінченню останнього дня строку дії договору, при відсутності на цей день грошових та/або майнових зобов`язань суборендаря перед орендодавцем, вказаний гарантійний платіж підлягає зарахуванню за останній місяць суборенди.

01.08.2023 сторонами підписано акт прийому-передачі нежитлового приміщення з якого вбачається, що ТОВ «Веско Інвест» передало, а ТОВ «ТІС України» прийняло у тимчасове платне користування нежитлове приміщення - складське приміщення в зоні докових воріт №01-05 другої секції за адресою: с. Білогородка, вул. Компресорна, 3, складський комплекс Амтел, секція №2, зона докових воріт №01-05 (т.1 а.с.137).

19.06.2024 сторонами укладено додаткову угоду №3, якою внесені зміни, зокрема до пп.3.2.1 договору шляхом викладення його у такій редакції: «орендний платіж за складські приміщення за період суборенди після підписання акту приймання-передачі приміщення: з 1 вересня 2023 року і до 30 червня 2024 року встановлюється за ставкою 160грн за 1кв.м без урахування ПДВ за один календарний місяць; з 1 липня 2024 року і до 31 липня 2025 року встановлюється за ставкою 195грн за 1кв.м без урахування ПДВ за один календарний місяць» (т.1 а.с.21-23).

Листом від 22.10.2024 за вих.№2210-01 відповідач повідомив позивача про розірвання договору суборенди з 11.02.2025 (т.1 а.с.24). В судовому засіданні сторони підтвердили відсутність спору щодо моменту припинення орендних відносин розірвання договору з 11.02.2025.

Позивачем надано акт приймання-передачі приміщення від 11.04.2025, який підписаний лише ТОВ «Веско Інвест» (т.1 а.с.25). Поряд з цим, згідно акту приймання-передачі (повернення) нежитлового приміщення від 11.04.2025, складеного ТОВ «МЛК» (орендодавець) та ТОВ «Веско Інвест», відповідач як орендар повернув орендодавця нежитлове приміщення, частина з якого є об`єктом оренди за договором, який укладено між сторонами у справі (т.1 а.с.26).

На підтвердження виконання зобов`язань сторін за договором між ними в електронній формі підписані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) у яких визначено розмір суборендної плати та експлуатаційних витрат, а саме від:

- 31.08.2023 №310814/1 за серпень 2023 року: експлуатаційні витрати - 135 498,72грн з ПДВ (т.1 а.с.28-29);

- 29.09.2023 №290917/1 за вересень 2023 року: експлуатаційні витрати - 142709,20грн з ПДВ; суборенда - 803 168,66грн з ПДВ (т.1 а.с.30-31);

- 31.10.2023 №311012/1 за жовтень 2023 року: експлуатаційні витрати - 149 048,59грн з ПДВ; суборенда -828 477,89грн з ПДВ (т.1 а.с.32-33);

- 30.11.2023 №301010/1 за листопад 2023 року: експлуатаційні витрати - 149048,59грн з ПДВ; суборенда - 28 477,89грн з ПДВ (т.1 а.с.34-35);

- 29.12.2023 №291219/1 за грудень 2023 року: експлуатаційні витрати - 149 048,59грн з ПДВ; суборенда - 828 477,89грн з ПДВ (т.1 а.с.36-37);

- 31.01.2024 №310116/1 за січень 2024 року: експлуатаційні витрати - 149 048,59грн з ПДВ; суборенда- 828 477,89грн з ПДВ (т.1 а.с.38-39);

- 29.02.2024 №290218/1 за лютий 2024 року: експлуатаційні витрати - 149 048,59грн з ПДВ; суборенда-828 477,89грн з ПДВ (т.1 а.с.40-41);

- 29.03.2024 №290315/1 за березень 2024 року: експлуатаційні витрати - 149048,59грн з ПДВ; суборенда-828 477,89грн з ПДВ (т.1 а.с.42-43);

- 30.04.2024 №300420/1 за квітень 2024 року: експлуатаційні витрати - 149 048,59грн з ПДВ; суборенда-828 477,89грн з ПДВ (т.1 а.с.44-45);

- 31.05.2024 №310520/1за травень 2024 року: експлуатаційні витрати - 149 048,59грн з ПДВ; суборенда-828 477,89грн з ПДВ (т.1 а.с.49-50);

- 28.06.2024 №280619/1 за червень 2024 року: експлуатаційні витрати-149 048,59грн з ПДВ; суборенда -828 477,89грн з ПДВ (т.1 а.с.51-52);

- 31.07.2024 №310720/1 за липень 2024 року: експлуатаційні витрати - 171 793,02грн з ПДВ; суборенда -943 651,80грн з ПДВ (т.1 а.с.53-54);

- 30.08.2024 №300818/1 за серпень 2024 року: експлуатаційні витрати - 171793,02грн з ПДВ; суборенда -943 651,80грн з ПДВ (т.1 а.с.55-56);

- 30.09.2024 №300922/1 за вересень 2024 року: експлуатаційні витрати - 171793,02грн з ПДВ; суборенда -943 651,80грн з ПДВ (т.1 а.с.57-58);

- 31.10.2024 №311022/1 за жовтень 2024 року: експлуатаційні витрати -171 793,02грн з ПДВ; суборенда -943 651,80грн з ПДВ (т.1 а.с.59-60);

- 29.11.2024 №291122/1 за листопад 2024 року: експлуатаційні витрати - 171793,02грн з ПДВ; суборенда -943 651,80грн з ПДВ (т.1 а.с.61-62);

- 31.12.2024 №300818/1 за грудень 2024 року: експлуатаційні витрати - 171 793,02грн з ПДВ; суборенди -943 651,80грн з ПДВ (т.1 а.с.63-64);

- 31.01.2025 №310122/1 за січень 2025 року: експлуатаційні витрати - 171 793,02грн з ПДВ; суборенда- 943 651,0 з ПДВ (т.1 а.с.65-66);

- 28.02.2025 №280222/1 за лютий 2025 року: експлуатаційні витрати - 171 793,02грн з ПДВ; суборенда з 01-11 лютого 2025 року - 370 734,18грн з ПДВ, з 12-28 лютого 2025 року - 1 145 883,64грн (т.1 а.с.67-68);

- 31.03.2025 №310322/1 за березень 2025 року: експлуатаційні витрати - 171793,02грн з ПДВ; суборенда -943 651,80грн з ПДВ (т.1 а.с.69-70);

- 11.04.2025 №110403/1 за 1-11 квітня 2025 року: експлуатаційні витрати -63 006,90грн з ПДВ; суборенда - 692 011,32грн з ПДВ (т.1 а.с.71-72).

У період з 7.08.2023 по 22.04.2025 позивач здійснював оплату гарантійних платежів, суборенди та послуг за договором, що підтверджуються реєстрами вихідних документів, наданих АТ «Укрсиббанк» за період з 01.06.2023 по 16.09.2025 (т.1 а.с.73-88), а також платіжними інструкціями (т.1 а.с.89-100). При цьому, у відповідних документах відображені не лише оплати за даним договором, такі реєстри містять оплати по іншим договорам. В судовому засіданні представники сторін підтвердили наявність між сторонами також інших правовідносин.

Крім того, сторонами в електронній формі підписані акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) щодо відшкодування вартості спожитої електричної енергії та розподілу природного газу від: 31.08.2023 №310815/1 на суму 9 550,20грн; 29.09.2023 №290918/1 на суму 15 488,38грн; 31.10.2023 №311009/1 на суму 17 161,84грн; 30.11.2023 №301112/1 на суму 28 522,75грн; 29.12.2023 №291220/1 на суму 40 878,65грн; 31.01.2024 №310118/1 на суму 51 517,01грн; 29.02.2024 №290219/1 на суму 30 321,13грн; 29.03.2024 №290317/1 на суму 25 765,64грн; 30.04.2024 №300422/1 на суму 12 411,12грн; 31.05.2024 №310521/1 на суму 11 768,75грн; 28.06.2024 №280619/1 на суму 19 211,54грн; 31.07.2024 №310719/1 на суму 40 968,11грн; 30.08.2024 №300817/1 на суму 29 952,16грн; 30.09.2024 №300921/1 на суму 18 738,91грн; 31.10.2024 №311021/1 на суму 18 115,26грн; 29.11.2024 №291121/1 на суму 56 304,02грн; 31.12.2024 №311221/1 на суму 83 275,10грн; 31.01.2025 №310121/1 на суму 71 822,06грн; 28.02.2025 №280221/1 на суму 92 263,86грн; 31.03.2025 №310321/1 на суму 59 436,76грн; 30.04.2025 №300409/1 на суму 17 692,99грн (т.1 а.с.178-245). Доказів виставлення рахунків за відповідними актами та їх отримання відповідачем не надано; вимоги щодо оплати спожитих електроносіїв та природного газу у даній справі не розглядаються; наявність боргу у позивача щодо відшкодування таких послуг перед відповідачем не доведена та судом не встановлена.

01.01.2025 ТОВ «Веско Інвест» (далі сторона-1) та ТОВ «ТІС Україна» (далі сторона-2) в електронній формі укладено договір про зарахування зустрічних однорідних вимог, в силу якого припинені зарахуванням зустрічні однорідні грошові зобов`язання: сторони 2 перед стороною 1 в сумі 1 800000грн, у тому числі ПДВ (20%), що виникли з договору суборенди приміщення №270723-01 від 27 липня 2023 року; сторони-1 перед стороною-2 в сумі 1 800 000грн, в тому числі ПДВ (20%), що виникли з договору купівлі-продажу № 010125-01 від 01 січня 2025 року(т.2 а.с.6-7).

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку повернути відповідачу грошові кошти, які внесені понад розмір платежів, які підлягали оплаті за договором.

Заявлені вимоги є мотивованими з наступних підстав.

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст.ст.173, 174, ч.1 ст.175 ГК України (тут і надалі у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ч.1 ст.175 ГК України.

Згідно ч.1 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;при цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, як установлено ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Укладений сторонами договір за своєю правовою природою є змішаним договором, оскільки містить як зобов`язання з надання нерухомого майна - терміналу в тимчасове платне користування, так і зобов`язання із надання відповідачем певних послуг з експлуатації, обслуговування і утримання приміщення та місць загального користування терміналу,, охорони тощо.

Отже, фактично такий договір містить елементи, характерні для договорів оренди та надання послуг.

Зазначене не суперечить загальним засадам, оскільки ч.4 ст.179 ГК України визначено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ч.7 ст.180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Отже, в силу договору у його сторін виникли певні зобов`язання, зокрема, у позивача сплачувати орендну (суборендну) плату, послуги відповідача у строк, порядку та відповідно до умов, визначених договором. При цьому, здійснювати відповідні періодичні платежі позивач мав протягом дії договору, тобто до його розірвання з 11.02.2025.

При цьому, посилання позивача на безпідставне завишення відповідачем розміру платежу за експлуатаційні витрати починаючи з жовтня 2023 року по червень 2024 року ґрунтуються на невірному застосуванні позивачем до такого платежу положень про індексацію, визначених п.3.6 договору, оскільки відповідний пункт договору встановлює розмір індексації орендної плати (з 15.09.,2023 - 7%, а з 15.09.2024 - 8%), а розмір індексації експлуатаційних витрат починаючи з 15.09.2023 встановлений іншим пунктом договору - 3.10 (не більше ніж на 10% та не частіше одного разу на рік). Судом встановлено, що відповідач у відповідних рахунках у зазначеному позивачем періоді до експлуатаційних витрат застосував розмір індексації у межах, визначених відповідним пунктом договору 10%.

Так, судом встановлено, що за період з вересня 2023 року по червень 2024 року відповідач провів індексацію орендної плати на 7% (160+160:100*7 = 160+11,2= 171,2) та витрат, пов`язаних з експлуатацією, обслуговуванням і утриманням приміщення та місць загального користування терміналу на 10% (28+28:100*10 = 28+2,8 = 30,8), тобто, в межах визначених договором.

Поряд з цим, суд вважає необгрунтованим нарахування позивачем орендної плати після розірвання договору з 11.02.2025, оскільки орендні відносини між сторонами припинені і у відповідач мав повернути об`єкт оренди.

Відповідно до ч.1 ст.785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору; з цього моменту договір найму припиняється (ч.2 ст.795 ЦК України).

Між тим, відсутність відповідного акту не є підставою вважати, що договір не припинив свою дію внаслідок дострокового розірвання договору за заявою відповідача з 11.02.2025, а не виконання позивачем обов`язку з повернення об`єкта оренди після розірвання договору не продовжує його дію за фактом користування майном, оскільки інша сторона заперечувала таке право та вимагала повернення.

У даній справі доказів повернення орендованого майна позивачем відповідачу до 10.04.2025 не надано; факт знаходження відповідного приміщення у володінні та користуванні позивача не спростований.

Як установлено ч.2 ст.785 ЦК України, якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

Згідно висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.04.2024 у справі №910/7113/21, 11.11.2025 у справі №922/83/25, неустойка, стягнення якої передбачено ч.2 ст.785 ЦК України, є самостійною формою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка застосовується у разі (після) припинення договору якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, і є належним способом захисту прав та інтересів орендодавця після припинення договору, коли користування майном стає неправомірним.

В силу ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки договір суборенди припинив свою дію внаслідок односторонньої відмови відповідача 11.02.2025, а доказів повернення орендованого майна відповідачу до 10.04.2025. не надано, відповідач набуває право вимагати від позивача сплати неустойки, що ним реалізовано шляхом звернення до суду із позовної заяви, за якою відкрито провадження у справі №911/2904/25. З відповідної позовної заяви вбачається, що неустойка позивачем нарахована з 12.02.2025-11.04.2025.

Отже, будь-які орендні платежі, які вносилися позивачем на користь відповідача за договором, який є розірваним з 11.02.2025, слід вважати переплатою, оскільки в іншій судовій справі вирішується спір щодо стягнення подвійної орендної плати неустойки, що не позбавляє сторони провести зарахування однорідних вимог, які є грошовими, у подальшому.

Водночас, використання позивачем такого об`єкта оренди після розірвання договору та фактичне продовження споживання послуг, які надаються відповідачем, є підставою для їх оплати, а саме послуг, пов`язаних з експлуатацією, обслуговуванням і утриманням приміщення та місць загального користуваннятощоатак

Отже, вимоги відповідача щодо компенсації експлуатаційних витрат після розірвання договору, однак, до фактичного повернення об`єкта оренди є правомірними, тому посилання позивача на необгрунтоване визначення в актах вартості таких послуг суд відхиляє. Окрім того, слід зазначити, що позивач під час розгляду справи не спростував факт надання відповідних послуг.

Загалом розрахунки сторін за договором можна відобразити наступним чином:

НарахованоСплачено
актперіодексплуатаційні витрати суборендасумадата
310814/108/,60(28*4032,70)+ПДВ =135 498,72грн0135 498,72грн07.08.2023
135 498,72грн
290917/109/,33(29,49*4032,70)+ПДВ =142 709,20грн669307,22(165,97*4032,70)+ПДВ =803 168,66грн300000грн 18.09.2023
200000грн19.09.2023
200000грн29.09.2023
700000грн
311012/110/,16(30,80*4032,70)+ПДВ =149 048,59грн 690398,24(171,20*4032,70)+ПДВ =828 477,89грн 219327,32грн04.10.2023
200000грн11.10.2023
200000грн31.10.2023
619 327,32грн
301010/111/,16(30,80*4032,70)+ПДВ =149 048,59грн690398,24(171,20*4032,70)+ПДВ=828 477,89грн100000грн03.11.2023
100000грн08.11.2023
100000грн09.11.2023
15488,38грн09.11.2023
100000грн01.11.2023
77 526,48грн21.11.2023
100000грн23.11.2023
593 014,86грн
291219/112/,16(30,80*4032,70)+ПДВ =149 048,59грн690398,24(171,20*4032,70)+ПДВ=828 477,89грн100000грн05.12.2023
200000грн08.12.2023
200000грн12.12.2023
100000грн14.12.2023
17161,84грн15.12.2023
100000грн20.12.2023
300000грн30.12.2023
1 017 161,84грн
310116/101/,16(30,80*4032,70)+ПДВ =149 048,59грн690398,24(171,20*4032,70)+ПДВ=828 477,89грн240000грн10.01.2024
40878,65грн16.01.2024
300000грн25.01.2024
150000грн31.01.2024
730 878,65грн
290218/102/,16(30,80*4032,7)+ПДВ =149 048,59грн690398,24(171,20*4032,70)+ПДВ=828 477,89грн150000грн14.02.2024
120000грн21.02.2024
100000грн23.02.2024
240000грн28.02.2024
240000грн29.02.2024
850 000грн
290315/103/,16(30,80*4032,70)+ПДВ =149 048,59грн690398,24(171,20*4032,70)+ПДВ=828 477,89грн120000грн07.03.2024
120000грн12.03.2024
240 000грн
300420/104/,16(30,80*4032,70)+ПДВ = 149 048,59грн690398,24(171,20*4032,70)+ПДВ=828 477,89грн120000грн01.04.2024
100000грн06.04.2024
200000грн09.04.2024
100000грн17.04.2024
51517,01грн16.04.2024
100000грн25.04.2024
100000грн26.04.2024
100000грн30.04.2024
871 517,01грн
310520/105/,16(30,80*4032,70)+ПДВ =149 048,59грн690398,24(171,20*4032,70)+ПДВ=828 477,89грн100000грн02.05.2024
200000грн03.05.2024
100000грн07.05.2024
100000грн09.05.2024
100000грн10.05.2024
75000грн14.05.2024
100000грн16.05.2024
30321,13грн21.05.2024
100000грн28.05.2024
100000грн29.05.2024
100000грн31.05.2024
1 105 321,13грн
280619/106/,16(30,80*4032,70)+ПДВ =149 048,59грн690398,24(171,20*4032,70)+ПДВ=828 477,89грн100000грн01.06.2024
100000грн02.06.2024
200000грн28.06.2024
100000грн29.06.2024
100000грн30.06.2024
600 000грн
310720/107/2024143 160,85(35,50*4032,70)+ПДВ =171 793,02грн786376,50(195*4032,70)+ПДВ =943 651,80грн100000грн03.07.2024
100000грн07.07.2024
25765,64грн08.07.2024
12411,12грн08.07.2024
100000грн11.07.2024
150000грн17.07.2024
250000грн18.07.2024
250000грн19.07.2024
100000грн31.07.2024
1 088 176,76грн
300818/108/2024143 160,85(35,50*4032,70)+ПДВ =171 793,02грн786376,50(195*4032,70)+ПДВ =943 651,80грн200000грн09.08.2024
100000грн14.08.2024
100000грн09.08.2024
400 000грн
300922/109/2024143 160,85грн(35,50*4032,7)+ПДВ =171 793,02г786376,50(195*4032,70)+ПДВ =943 651,80грн100000грн03.09.2024
100000грн04.09.2024
100000грн09.09.2024
300000грн10.09.2024
100000грн14.09.2024
100000грн16.09.2024
100000грн24.09.2024
100000грн25.09.2024
75000грн25.09.2024
45000грн26.09.2024
100000грн27.09.2024
100000грн30.09.2024
100000грн30.09.2024
200000грн30.09.2024
100000грн30.09.2024
1 720 000грн
311022/110/2024143 160,85(35,50*4032,70)+ПДВ= 171 793,02грн786376,50(195*4032,70)+ПДВ =943 651,80грн100000грн08.10.2024
100000грн10.10.2024
60000грн11.10.2024
100000грн29.10.2024
200000грн31.10.2024
560 000грн
291122/111/2024143 160,85(35,50*4032,70)+ПДВ =171 793,02грн786376,50(195*4032,70)+ПДВ =943 651,80грн50000грн04.11.2024
200000грн07.11.2024
150000грн12.11.2024
120000грн29.11.2024
120000грн29.11.2024
640 000грн
311222/112/2024143 160,85(35,50*4032,70)+ПДВ =171 793,02грн 786376,50(195*4032,70)+ПДВ =943 651,80грн120000грн03.12.2024
120000грн08.12.2024
240000грн09.12.2024
200000грн10.12.2024
120000грн12.12.2024
120000грн13.12.2024
120000грн15.12.2024
60000грн16.12.2024
200000грн27.12.2024
200000грн31.12.2грн
310122/101/2025143 160,85(35,50*4032,70)+ПДВ =171 793,02грн786376,50(195*4032,70)+ПДВ =943 651,80грн200000грн08.01.2025
200000грн10.01.2025
120000грн14.01.2025
240000грн15.01.2025
240000грн16.01.2025
240000грн17.01.2025
200000грн19.01.2025
30000грн22.01.2025
60000грн23.01.2025
90000грн29.01.2025
20000грн30.01.2025
70000грн31.01.2025
9000грн31.01.2025
1 719 000грн
280222102/2025143 160,85(35,50*4032,70)+ПДВ =171 793,02грн за період з 01-10.02: 786376,50:28*10= 280 848,75грн; 280848,75+ПДВ=337 018,5грн 39000грн06.02.2025
120000грн10.02.2025
180000грн10.02.2025
120000грн10.02.2025
180000грн11.02.2025
180000грн13.02.2025
120000грн14.02.2025
120000грн14.02.2025
100000грн14.02.2025
71822,06грн27.02.2025
1 230 822,06грн
310322/103/2025143 160,85(35,50*4032,70)+ПДВ = 171 793,02грн 039000грн17.03.2025
200000грн22.03.2025
500000грн29.03.2025
739 000грн
110403/104/2025за період з 01-10.04: 143 160,85:30*10= 47 720,28грн; 47720,28+ПДВ= 57 264,34грн0 200000грн07.04.2025
39000грн22.04.2025
239000грн
Загалом: 3 223 046,75грн 15 202 050,77грн 17 298 718,35грн
Сторонами проведено зарахування однорідних вимог за договором від 01.01.2025 1 800 000грн

Отже, переплата за оренду та експлуатаційні витрати: 3223046.75+15202050,77-17298718,35-1800000 = - 673620,83.

Окрім того, під час розгляду справи судом встановлено, що на виконання п.3.4 договору позивач мав сплатив на користь відповідача гарантійний платіж в розмірі останнього місячного платежу орендної плати, який підлягав сплаті, з урахуванням зміни розміру орендної плати за 1м2 та проведеної індексації у розмірі 943651.80грн, однак, фактично сплатив у загальному розмірі у період з 07.08.2023 по 20.02.2025 - 1175935,32грн, а саме: 07.08.2023 - 270997,44грн; 10.10.2023 - 270997,44грн; 14.02.2024 - 232283,52грн; 21.05.2024 100000грн; 14.05.2024 132282,52грн; 20.02.2025 169373,40грн.

Таким чином, позивач переплатив гарантійних платіж на 232283,52грн (1175935,32-943651,80). При цьому, слід зазначити, що вимоги про повернення гарантійного платежу у розмірі 943651,80грн заявлені позивачем у іншій справі - №911/3177/25, що розглядається Господарським судом Київської області.

За таких обставин, загальний розмір переплати за розрахунком суду склав 905 904,35грн (673620,83+232283,52), однак, позивачем заявлено до стягнення 859767,83грн.

Відповідно до ч.1ст.1212 ЦК України: особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно; особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що положення гл.83 застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Аналіз положень ч.1 ст.1212 ЦК України дає підстави для висновку,що безпідставно набутим майном є майно, не лише набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої на те підстави, але й таке, що хоч і отримано на відповідній правовій підставі (наприклад, на виконання зобов`язань за договором), однак, утримується безпідставно, оскільки підстава в подальшому відпала (визнання недійсним договору, утримання авансових платежів після припинення дії договору тощо).

Слід зазначити, що договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання коштів). Якщо майно набуте на підставі правочину, ст.1212 ЦК України підлягає застосуванню лише після того, як така правова підстава в установленому порядку відпала.

Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19.08.2025 у справі №902/16/24).

Отже, відповідач, який продовжує безпідставно утримувати грошові кошти позивача, які є переплатою за договором, що припинив свою дію, та орендоване майно повернуто, тому послуги щодо такого майна також вже не надаються відповідачем,в силу ст.1212 ЦК України, зобов`язаний повернути їх позивачу.

Враховуючи, що доказів повернення грошових коштів у розмірі 859767,83грн відповідач не надав, заявлені вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 859 767,83грн підлягають задоволенню повністю - в межах заявлених позивачем вимог, оскільки суд в силу ч.2 ст.237 ГПК України при ухваленні рішення не може виходити за межі позовних вимог, а також враховуючи, що частина такої переплати могла бути врахована в рахунок відшкодування спожитої електричної енергії, опалення тощо яких відповідач не надав доказів виставлення рахунків.

Як визначено ч.1 ст.130 ГПК України, у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору,сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення містить і в ч.3 ст.7 ЗаконуУкраїни«Про судовийзбір».

Оскільки до початку розгляду справи по суті відповідач в окремій письмовій заяві, яку подано на стадії підготовчого провадження,частково визнав позов у розмірі 582 229,57грн, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого з вимог у відповідному розмірі, що становить 3 493,38грн (582229,57:100*1,5*0,8:100*50).

Враховуючи, що заявлені вимоги задоволено повністю, інша частина витрат зі сплати судового збору, що становить 6823,83грн /(859767,83-582229,57):100*1,5 *0,8+3493,38/, підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

При цьому, фактично у відповідній справі позивач сплатив судовий збір без врахування ч.3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в силу якої при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Так, як установлено ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, враховуючи ціну позову у даній справі - 859 767,83грн, а також подання позивачем позовної заяви в електронній формі, при поданні позовної заяви позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 10 317,21грн (859 767,83:100*1,5*0,8), однак, фактично сплатив 12 896,52грн (т.1 а.с.100), тобто більше ніж встановлено на 2 579,31грн.

Між тим, в силу ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі, зокрема, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Клопотань про повернення частини сплаченого судового збору позивач до прийняття рішення у справі не подавав, отже, питання про повернення надмірно сплаченого судового збору даним рішенням не вирішується.

У поданій позовній заяві позивач вказав, що орієнтовний (попередній) розмір витрат на правничу допомогу складає 50 000 (т.1 а.с.3, зворот) та у поданій позовній заяві просив стягнути з відповідача 50 000грн в рахунок відшкодування відповідних витрат однак, остаточного розрахунку відповідних витрат та заяви про розподіл витрат у певному остаточному розмірі позивач до ухвалення рішення не подав, тому питання про відшкодування таких витрат даним рішенням не вирішується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 130, 191, 232-233, 237-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Прийняти визнання позову відповідачем в частині стягнення 582 229,57грн безпідставно отриманих коштів.

2. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Веско Інвест» (ідентифікаційний код 35142088; 08290, Київська обл., м. Ірпінь(з), с-ще Гостомель(з), вул. Свято-Покровська, буд. 141-П) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІС Україна» (ідентифікаційний код 37779566; 03115, м. Київ, вул. Феодори Пушиної, буд. 32) 859 767,83грн безпідставно отриманих коштів, а також 6 823,83грн - в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ТІС Україна» (ідентифікаційний код 37779566; 03115, м. Київ, вул. Феодори Пушиної, буд. 32) з державного бюджету України (Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області; місцезнаходження - пл. Лесі Українки, 1, м.Київ, 01196; ідентифікаційний код 37955989, рахунок UA3010001 в ГУ ДКСУ у Київській області, МФО 899998) 3 493,38грн (три тисячі чотириста дев`яносто три гривні тридцять вісім копійок) частину судового збору, перерахованого відповідно до платіжної інструкції від 14.10.2025 №3285.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 17.03.2026.

Суддя А.Р. Ейвазова