УХВАЛА

м. Київ

06.03.2026Справа № 910/15809/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді - Князькова В.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ФЕМІЛІ" про відвід судді Бондаренко-Легких Г.П. у справі №910/15809/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАРІТІ Україна" (03115, м. Київ, вул. Святошинська, буд. 5, кв. 234)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ФЕМІЛІ" (04119, м. Київ, вул. Джонсона Ґарента, буд. 8, офіс 312)

про стягнення 2 054 370, 80 грн

Буз виклику учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАРІТІ Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ФЕМІЛІ" про стягнення 2 054 370, 82 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснив поставку відповідачу обумовленого товару на загальну суму 7 005 101, 07 грн, а останній здійснив оплату на загальну суму 4 955 101, 07 грн.

З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача 2 054 370, 82 грн, з яких: 2 050 000, 00 грн - основний борг; 4 380, 00 грн - 3% річних.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд залишив її без руху, про що постановив ухвалу від 23.12.2025, якою встановив заявнику строк на усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня вручення цієї ухвали.

24.12.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 23.12.2025.

09.01.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати у порядку загального позовного провадження, та підготовче засідання у справі призначив на 17.02.2026.

28.01.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому одночасно відповідачем заявлено клопотання про врегулювання спору за участю судді.

28.01.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, в якому також заявлено клопотання про поновлення строку для подання таких доказів.

17.02.2026 через систему "Електронний суд" від надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В підготовче судове засідання 17.02.2026 прибув представник позивача. Представник відповідача у підготовче судове засідання не прибув. Суд на місці ухвалив: (1) задовольнити клопотання позивача про поновлення строку для подання доказів та поновити такий строк; (2) відмовити у задоволенні клопотання відповідача про відкладення підготовчого судового засідання; (3) закрити підготовче судове засідання та призначити розгляд справи по суті на 31.03.2026.

23.02.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшла заява про відвід судді Бондаренко-Легких Г.П. від розгляду справи №910/15809/25.

Підставами для відведення судді заявником визначено: не вирішення суддею по суті клопотання про врегулювання спору за участю судді; закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті незважаючи на клопотання відповідача про відкладення розгляду справи;суд безпідставно поновив позивачу процесуальний строк для подання доказів.

Ухвалою від 04.03.2026 визнано заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ФЕМІЛІ" про відвід судді Бондаренко - Легких Г.П. у справі №910/15809/25 - необґрунтованою; заяву про відвід судді передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ФЕМІЛІ" про відвід судді Бондаренко - Легких Г.П. від розгляду справи № 910/15809/25 була передана на розгляд судді Князькову В.В.

Розглянувши у нарадчій кімнаті подану представником Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ФЕМІЛІ" про відвід судді Бондаренко - Легких Г.П. від розгляду справи № 910/15809/25, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення. При цьому, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Підстави для відводу (самовідводу) судді встановлені положеннями ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Зі змісту ч.3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України полягає, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч.ч.7, 8, 11 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, за висновками суду, обставини, які повідомлено представником Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛАР ФЕМІЛІ» не є підставою для відводу судді Бондаренко - Легких Г.П. від розгляду справи № 910/15809/25.

В контексті означеного суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у ч.1 ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вказано, що суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Одночасно, ст.15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

У ч.1 ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вказано, що суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Частиною 3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Слід зазначити, що згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст.9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Згідно Європейської Хартії «Про закон «Про статус суддів» судді при виконанні своїх обов`язків повинні бути доступними та виявляти повагу по відношенню до осіб, які до них звертаються; повинні турбуватися про підтримання високого рівні компетентності, необхідного рівня вирішення справ в кожному конкретному випадку, оскільки від рішень судді залежить гарантія прав особи.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Одночасно, ст.15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23 від 19.05.2006р., незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно п.п.2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Наразі, суд звертає увагу на те, що згідно приписів ч.4 ст.35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За таких обставин, виходячи з вищевикладеного у сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ФЕМІЛІ" про відвід судді Бондаренко - Легких Г.П. від розгляду справи № 910/15809/25, оскільки наведені заявником доводи в її обґрунтування не можуть бути, в розумінні процесуального закону, підставою для відводу судді від розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 35-39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛАР ФЕМІЛІ" про відвід судді Бондаренко - Легких Г.П. від розгляду справи № 910/15809/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст складено 06.03.2026.

Суддя В. В. Князьков