ОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"04" березня 2026 р. Справа № 918/1105/25
Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Селівона А.О., за участю секретаря судового засідання Хролець І.С.,
розглянувши заяву Малого приватного підприємства "Леда" про ухвалення додаткового рішення у справі № 918/1105/25
за позовом Малого приватного підприємства "Леда"
до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Хлібороб"
про стягнення коштів.
За участю представників сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився.
Рішенням Господарського суду Рівненської області від 03.02.2026 закрито провадження у справі в частині стягнення заборгованості у розмір 36 000,00 грн., позов задоволено, стягнуто з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Хлібороб" на користь Малого приватного підприємства "Леда" 41 821,69 грн. заборгованості та 817,56 грн. витрат зі сплати судового збору, повернуто Малому приватному підприємству "Леда" з Державного бюджету України 50 % судового збору в розмірі 817,56 грн. сплаченого при поданні позовної заяви згідно з платіжною інструкцією від 25.11.2025 № 788.

До господарського суду 09.02.2026 від представника Малого приватного підприємства "Леда" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення відповідно до якої просить суд ухвалити додаткове рішення у справі № 918/1105/25, яким вирішити питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

Ухвалою суду від 11.02.2026 розгляд заяви Малого приватного підприємства "Леда" про ухвалення додаткового рішення призначено на 19.02.2026.

До суду 19.02.2026 від представника Позивача надійшла заява про проведення судового засідання без участі представника Позивача.

Судове засідання 19.02.2026 не відбулось у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Селівона А.О.

Ухвалою суду від 26.02.2026 розгляд заяви Малого приватного підприємства "Леда" про ухвалення додаткового рішення призначено на 04.03.2026.

Представники Позивача та Відповідача у судове засідання 04.03.2026 не з`явилися.

Розглянувши заяву Малого приватного підприємства "Леда" про ухвалення додаткового рішення, суд зазначає таке.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із статтею 15 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до статті 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третя статті 2 ГПК України).

Статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні; представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно частини першої, пункту 1 частини третьої статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною першою статті 124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У позовній заяві позивачем Малим приватним підприємством "Леда" зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи: витрати позивача на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 3 000,00 грн. та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.

Представник Позивача підчас розгляду справи по суті зробив відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником Позивача надано суду копії: договору про надання правової допомоги від 10.11.2025 укладеного Малим приватним підприємством "Леда" та Адвокатським бюро Губар Наталії в особі адвоката Губар Наталії Всеволодівни; додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 10.11.2025; акта виконаних робіт від 03.02.2026 за договором про надання правової допомоги від 10.11.2025 на суму 3 000,00 грн.; платіжного доручення від 23.12.2025 №829 на суму 3 000,00 грн. призначення платежу "Оплата за правничу допомогу на підставі договору б/н від 10.11.2025р. без ПДВ"; ордеру на надання правової допомоги від 07.01.2026 на ім`я адвоката Губар Наталії Всеволодівни, виданим Адвокатським бюро "Губар Наталії".

Судом встановлено, що Малим приватним підприємством "Леда" (Клієнт) та Адвокатським бюро Губар Наталії в особі адвоката Губар Наталії Всеволодівни (Адвокат) укладено договір про надання правничої допомоги від 10.11.2025 (далі Договір).

У даній справі інтереси позивача представляв адвокат Губар Наталія Всеволодівна.

Відповідно до пункту 1.1 Договору Клієнт в порядку та на умовах, визначених Договором, доручає, а Бюро приймає на себе зобов`язання з ведення справи про стягнення заборгованості з ОК ЖБК "Хлібороб" () по договору №57-Р від 01.05.2011.

Згідно з пунктом 1.4 Договору до професійної правничої допомоги, яка надається в межах виконання доручення Клієнта за цим Договором, входить:

Підготовка та узгодження з Клієнтом стратегії захисту прав та інтересів, застосування якої буде реалізовано Бюро у подальшому (підпункт 1.4.1 Договору).

Збір і правовий аналіз інформації, документів і матеріалів, що стосується справи (підпункт 1.4.2 Договору).

Надання усних і письмових консультацій, роз`яснень щодо правових питань, які стосуються справи або виконання окремих доручень Клієнта (підпункт 1.4.3 Договору).

Складання необхідних для справи процесуальних документів: адвокатських запитів, позовних заяв, відзивів, відповідей на відзив, заперечень, письмових пояснень, запитів тощо (підпункт 1.4.4 Договору).

Участь у судових засіданнях у Господарському суді Рівненської області (підпункт 1.4.5 Договору).

Виконання окремих доручень Клієнта про надання правничої допомоги (підпункт 1.4.6 Договору).

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що вартість професійної правничої допомоги за цим Договором встановлюється у фіксованому розмірі та складає 3 000,00 грн., яку сторони вправі змінити в залежності від її обсягу, уклавши додаткову угоду.

Відповідно до пункту 2.2 Договору оплата Клієнтом професійної правничої допомоги здійснюється на підставі акту виконаних робіт за цим Договором у строк не пізніше 10 календарних днів із дати підписання акта сторонами шляхом банківського переказу коштів на рахунок Бюро.

Також, Малим приватним підприємством "Леда" та Адвокатським бюро Губар Наталії в особі адвоката Губар Наталії Всеволодівни 16.12.2025 укладено додаткову угоду до Договору (далі - Додаткова угода).

Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди сторони дійшли згоди змінити пункт 2.2 Договору та викласти його в наступній редакції: "Оплата Клієнтом професійної правничої допомоги здійснюється у строк не пізніше 10 календарних днів з дня відкриття судом провадження у справі за позовом МПП "Леда" до ОК ЖБК "Хлібороб" про стягнення заборгованості за договором №27-Р від 01.05.2011."

Відповідно до акта виконаних робіт від 03.02.2026 за договором про надання правової допомоги від 10.11.2025, який підписано та скріплено печатками сторін, Адвокатське бюро надало правничу допомогу Клієнту з ведення справи за позовом Клієнта до ОК ЖБК "Хлібороб" про стягнення заборгованості (справа №918/1105/25 в Господарському суді Рівненської області) в порядку та обсязі визначеному пунктом 1.4 Договору, а саме адвокатом Бюро Губар Наталією Всеволодівною надано правову допомогу, зміст якої полягає в наступному: надання в період з 10.11.2025 по 26.11.2025 усних консультацій з вивченням документів; складання позовної заяви до ОК ЖБК "Хлібороб" про стягнення заборгованості, формування доказової бази, групування доказів, додатку до позовної заяви, іх роздруківка та подання до суду; участь у судових засіданнях 08.01.2026 та 03.02.2026.

Договір та акт підписано адвокатом та клієнтом без зауважень та заперечень.

Згідно з частинами першою-третьої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин четвертої-шостої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами .

Згідно із статтею 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: договір про надання правничої допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правничої допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера. Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом. Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними.

Отже, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою та необхідною.

Одним з принципів господарського судочинства, який передбачено положеннями статті 129 ГПК України, є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Суд також враховує пункт 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009, яким передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. Розмір таких витрат також повинен бути обґрунтованим. У зв`язку з наведеним суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову та предмету спору, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Такі самі критерії застосовуються Європейським судом з прав людини, при вирішенні питання щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Вирішуючи вказане питання, суд також керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Відповідно до пункту 3 частини першої, частин другої-четвертої статті 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, додані до неї документи та матеріали справи, суд дійшов висновку, що Малим приватним підприємством "Леда" доведено розмір понесених ним витрат на професіну правничу допомогу і він підверджениий відповідними доказами та є співрозмірним та пропорціними до предмета спору, а тому заява Малого приватного підприємства "Леда" про ухвалення додаткового рішення та стягнення з Відповідача на користь Позивача 3 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню.

Згідно з частиною третьою статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; обов`язковість судового рішення; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до статті 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

За змістом частини другої статті 2 ГПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З огляду на зазначене, враховуючи, що судом при ухвалені рішення від 03.02.2026 не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс при розгляді справи № 918/1105/25, суд дійшов висновку про задоволення заяви Малого приватного підприємства "Леда" про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 244 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Малого приватного підприємства "Леда" про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

2. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Хлібороб" (33000, м. Рівне, вул. Богоявленська, 2, ) на користь Малого приватного підприємства "Леда" (33028, м. Рівне, вул. Міцкевича, 32, оф. 53,55 ) - 3 000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Позивач (стягувач): Мале приватне підприємство "Леда" (33028, м. Рівне, вул. Міцкевича, 32, оф. 53,55 ).

Відповідач (боржник): Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Хлібороб" (33000, м. Рівне, вул. Богоявленська, 2, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено і підписано "04" березня 2026 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя А.О. Селівон