ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"09" березня 2026 р. Справа № 924/1274/25

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Крамара С.І., при секретарі судового засідання Кучеревич М.А., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів", м. Київ

до Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Хмельницький

про визнання протиправним та скасування Розпорядження адміністративної колегії №72/113-рп/к від 07.11.2025

Представники сторін:

від позивача: Поцелов А.О. - згідно ордеру серії ВК №1203225 від 22.12.2025 (в режимі відеоконференції (поза межами суду));

від відповідача: Дунець А.Ю. - згідно Виписки з ЄДР.

В судовому засіданні, відповідно до ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін.

23.12.2025 до Господарського суду Хмельницької області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів", м.Київ до Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Хмельницький про визнання протиправним та скасування Розпорядження адміністративної колегії №72/113-рп/к від 07.11.2025 "Про прийняття справи №305/60/84-рп/к.23 до провадження".

Ухвалою від 29.12.2025 судом прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №924/1274/25 в порядку розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

09.02.2026 у підготовчому засіданні суд постановив ухвалу, із занесенням до протоколу судового засідання, якою, відповідно до ст.185 ГПК України, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів", м.Київ наполягає на задоволенні позовних вимог. Посилається на неправильне застосування відповідачем норм матеріального і процесуального права, яке призвело до прийняття неправильного рішення. Порушення норм матеріального права полягає в тому, що, зважаючи на положення абзацу 3 частини 4 статті 60 Закону "Про захист економічної конкуренції" виконання Рішення Антимонопольного комітету України №97-р від 27 березня 2025 в частині передачі справи на новий розгляд автоматично зупиняється, а тому прийняття до провадження Південно-Західним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України матеріалів справи №305/60/84-рп/к23, а також: доручення збору та аналізу доказів у вказаній справі є таким, що порушує норми матеріального права.

Відповідач - Південно-західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м.Хмельницький проти позовних вимог заперечує. Посилається на те, що Південно-західне територіальне відділення Антимонопольного комітету України є окремою юридичною особою, яка діє самостійно в межах наданих законом повноважень, виступає процесуально незалежним органом, що розпочинає дослідження справи заново, реалізуючи власні компетенції, визначені законом.

Зазначає, що видання розпорядження про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за своєю правовою природою не є актом, що встановлює факт порушення закону про захист економічної конкуренції, а лише фіксує процесуальне становище сторін у справі та має інформаційний характер і не може порушувати права позивача, оскільки застосування будь-яких санкцій (заходів відповідальності), встановлених статтями 51-54 Закону України "Про захист економічної конкуренції", таке розпорядження не передбачає. Розпорядження прийняте відповідачем в межах повноважень, наданих останньому відповідно до закону, та саме по собі видання розпорядження про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції жодним чином не порушує прав чи законних інтересів товариства.

Вказує, що визнання господарським судом повністю або частково недійсним рішення АМКУ №97-р не забороняє Антимонопольному комітету України розпочати розслідування знову, оскільки суд перевіряє лише законність та обґрунтованість конкретного рішення, а не саму можливість розслідування.

Звертає увагу, що рішення АМКУ №97-р не має жодного відношення до розгляду справи №72/101-25. У межах цієї справи докази підлягають збиранню та дослідженню заново, що виключає можливість ототожнення правових наслідків розпорядження про початок розгляду справи із рішенням центрального органу АМКУ.

Розпорядження Відділення №72/113-рп/к від 07.11.2025 про початок розгляду справи №72/101-25 лише ініціює процес дослідження і підтверджує, що Відділення перебуває на стадії збору доказів. Це свідчить про те, що справа фактично розглядається заново, а будь-які висновки чи рішення ще не прийняті.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

Рішенням адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.10.2023 №60/129-р/к у справі №305/60/84-рп/к.23 адміністративна колегія Відділення постановила закрити провадження у справі у зв`язку з недоведенням вчинення ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013" (ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ") і ТОВ "ЗСП" порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених Публічним акціонерним товариством "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" за ідентифікатором UA-2018-10-16-001922-b.

Рішенням Антимонопольного комітету України №97-р від 27 березня 2025 про перевірку рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.10.2023 №60/129-р/к у справі №305/60/84-рп/к.23 Антимонопольний комітет України постановив скасувати рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.10.2023 №60/129-р/к у справі №305/60/84-рп/к.23, а справу передати на новий розгляд до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів" м.Київ, вважаючи Рішення Антимонопольного комітету України № 97-р від 27 березня 2025 протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про визнання протиправним та скасування вказаного рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2025 відкрито провадження у справі №910/6231/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів" до Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування Рішення №97-р від 27 березня 2025.

На виконання доручення Антимонопольного комітету України від 08.10.2025 №13-01/851, Розпорядженням №72/113-рп/к від 07.11.2025 адміністративної колегії Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, розглянувши подання Першого відділу досліджень і розслідувань від 04.11.2025 №72-03/343-п прийнято до провадження матеріали справи №305/60/84-рп/к.23, за ознаками вчинення ТОВ "ТД БУД-ПЗП 2013" (ТОВ "ГК "ПРІОРИТЕТ") (ідентифікаційний код юридичної особи 38943513) та ТОВ "ЗСП" (ідентифікаційний код юридичної особи 40903202) порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів під час участі в тендерній процедурі закупівлі "18T-701_Труби сталеві електрозварні ГОСТ 10705-80 в асортименті", яка проводилась ПАТ "УКРГАЗВИДОБУВАННЯ" (ідентифікаційний код юридичної особи 30019775) (ідентифікатор закупівлі в системі "ProZorro" - UA-2018-10-16-001922-b). Присвоєно справі №305/60/84-рп/к.23 номер №72/101-25, згідно номенклатури справ Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Встановлені судом обставини справи представниками сторін визнаються і не спростовуються.

Аналізуючи докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги таке.

У відповідності до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 року Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За приписом частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині:

1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції;

2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій;

3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції;

4) методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції;

5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері публічних закупівель;

6) проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Відповідно до статті 17 даного Закону України Голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має такі повноваження:

1) проводити, організовувати розслідування за заявами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, дослідження за заявами про надання дозволу, попередніх висновків стосовно узгоджених дій, що підвідомчі адміністративним колегіям територіального відділення, а за дорученням Голови чи органів Антимонопольного комітету України - розслідування за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, дослідження за заявами і справами про надання дозволу на узгоджені дії, концентрацію, підвідомчими цим органам;

2) приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження;

3) проводити перевірки суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та ін.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. У разі необхідності можуть утворюватись міжобласні територіальні відділення.

Пунктами 1 і 2 частини п`ятої статті 14 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має такі повноваження: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, проводити розслідування або дослідження за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення, надавати попередні висновки стосовно узгоджених дій.

Згідно з частинами першою і другою статтею 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі частиною 2 статті 35 Закону "Про захист економічної конкуренції" при розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України: збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень; отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи.

Відповідно до ст.59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації, узгоджених дій відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Статтею 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що:

1. Заявник, відповідач, третя особа мають право повністю або частково оскаржити рішення, розпорядження органу Антимонопольного комітету України, передбачені статтями 36 і 48 цього Закону, до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення, розпорядження. Зазначений строк не підлягає поновленню.

2. Рішення, розпорядження Антимонопольного комітету України, адміністративної колегії Антимонопольного комітету України, державного уповноваженого Антимонопольного комітету України, передбачені частиною першою цієї статті, оскаржуються до господарського суду міста Києва. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України оскаржуються до господарських судів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

3. Прийняття господарським судом до розгляду заяви про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України не зупиняє його виконання, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

4. Порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого:

згідно з частиною першою статті 48 цього Закону, частиною першою статті 30 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції";

за результатами перевірки відповідно до частини п`ятої статті 57 цього Закону;

за результатами перегляду відповідно до частини третьої статті 58 цього Закону,

а також перегляд за заявою сторони відповідного рішення (постанови) господарського суду зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

5. Незалежно від положень частини четвертої цієї статті, у разі наявності достатніх підстав, господарський суд може зупинити дію рішення органу Антимонопольного комітету України.

Згідно статті 57 Закону України "Про захист економічної конкуренції":

1. Рішення, прийняті адміністративною колегією територіального відділення Антимонопольного комітету України, державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, адміністративною колегією Антимонопольного комітету України у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у заявах, справах про узгоджені дії, можуть бути перевірені за заявою осіб, які брали участь у справі, або за власною ініціативою у порядку, встановленому Антимонопольним комітетом України.

2. Заява про перевірку рішення може бути подана до Антимонопольного комітету України у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

3. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України перевіряються адміністративною колегією Антимонопольного комітету України чи Антимонопольним комітетом України, рішення державного уповноваженого Антимонопольного комітету України, адміністративної колегії Антимонопольного комітету України - Антимонопольним комітетом України.

4. Органи Антимонопольного комітету України, які здійснюють перевірку рішення, можуть зупинити виконання рішення до закінчення його перевірки, про що письмово повідомляються особи, які беруть участь у справі.

5. За результатами перевірки рішення органи Антимонопольного комітету України мають право: залишити рішення без змін; змінити рішення; скасувати рішення частково і направити справу на новий розгляд у цій частині; скасувати рішення і прийняти нове рішення або передати справу на новий розгляд чи припинити провадження у справі.

Отже, відповідно до абзацу 3 частини 4 статті 60 Закону "Про захист економічної конкуренції", порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого, зокрема, за результатами перевірки відповідно до частини п`ятої статті 57 цього Закону зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду, якщо органом Антимонопольного комітету України відповідно до частини третьої статті 48 цього Закону чи господарським судом не визначено інше.

Судом береться до уваги, що Рішенням Антимонопольного комітету України №97-р від 27 березня 2025 про перевірку рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.10.2023 №60/129-р/к у справі №305/60/84-рп/к.23 Антимонопольний комітет України постановив скасувати рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.10.2023 №60/129-р/к у справі №305/60/84-рп/к.23, а справу передати на новий розгляд до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів", м.Київ, звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про визнання протиправним та скасування вказаного рішення. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2025 відкрито провадження у справі №910/6231/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів" до Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування Рішення №97-р від 27 березня 2025.

Враховуючи, що предметом оскарження у справі №910/6231/25 є Рішення Антимонопольного комітету України №97-р від 27 березня 2025, прийняте за результатами перевірки рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 18.10.2023 №60/129-р/к у справі №305/60/84-рп/к.23, суд вважає, що у даному випадку підлягає застосуванню положення абзацу 3 частини 4 статті 60 Закону "Про захист економічної конкуренції" і виконання Рішення Антимонопольного комітету України № 97-р від 27 березня 2025 підлягає зупиненню на час розгляду справи №910/6231/25.

Незважаючи на те, що виконання Рішення Антимонопольного комітету України №97-р від 27 березня 2025 має бути зупиненим, на його виконання Розпорядженням №72/113-рп/к від 07.11.2025 адміністративна колегія Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України неправомірно прийняла до провадження матеріали справи №305/60/84-рп/к23 та доручила збір та аналіз доказів у справі.

Суд вважає, що прийняттям оскаржуваного Розпорядження №72/113-рп/к адміністративною колегією Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України допущено порушення норм законодавства, визначених у абзаці 3 частини 4 статті 60 Закону "Про захист економічної конкуренції", що, своєю чергою, призводить до порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Доводи відповідача судом не приймаються до уваги, оскільки суперечать викладеним судом висновкам.

Посилання позивача на положення абзацу 3 частини 4 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" безпосередньо стосуються Розпорядження №72/113-рп/к від 07.11.2025 про початок розгляду справи №72/101-25 територіальним відділенням.

Доводи відповідача про те, що позивач фактично оскаржує Рішення АМКУ №97-р від 27.03.2025, яке не має жодного відношення до розгляду справи №72/101-25, є необґрунтованими, оскільки оскарження вищезгаданого рішення у судовому порядку є підставою для зупинення його виконання. А розпорядження адміністративної колегії Відділення №72/113-рп/к від 07.11.2025 прийнято на виконання Рішення Антимонопольного комітету України №97-р від 27 березня 2025.

Його доводи про те, що визнання господарським судом повністю або частково недійсним рішення АМКУ (на яке посилається Позивач) не забороняє Антимонопольному комітету України розпочати розслідування знову є безпідставним в контексті правовідносин, які є предметом розгляду у справі №924/1274/25. Таке твердження відповідача суперечить положенням абзацу 3 частини 4 статті 60 Закону "Про захист економічної конкуренції", якими передбачено, що порушення господарським судом провадження у справі про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого, зокрема, за результатами перевірки відповідно до частини п`ятої статті 57 цього Закону зупиняє виконання зазначеного рішення органу Антимонопольного комітету України на час розгляду цієї справи чи перегляду відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Посилання відповідача на правову позицію Верховного Суду, яка зазначена у постановах від 26.06.2018 у справі №922/3600/17, від 29.05.2018 у справі №910/15891/17, від 29.05.2018 у справі №910/13968/17 та від 26.06.2018 у справі №914/2335/17 про те, що: "Вирішуючи спір про визнання недійсним розпорядження органу Антимонопольного комітету України про початок розгляду справи, суд не здійснює оцінки правомірності дій особи, стосовно якої видано таке розпорядження; при цьому саме по собі видання органом Антимонопольного комітету України такого розпорядження та здійснення ним розгляду відповідної справи не можна кваліфікувати як порушення прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які беруть участь у цій справі" не стосуються спірних правовідносин. Крім того, оскаржуване розпорядження не є розпорядженням про початок розгляду справи в розумінні частини першої статті 35 та частини першої статті 37 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Згідно з ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. ч. 1, 3 ст.13, ст. 74 ГПК України).

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 73, 74, 86, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Розпорядження адміністративної колегії Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №72/113-рп/к від 07.11.2025 "Про прийняття справи №305/60/84-рп/к.23 до провадження".

Стягнути з Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Героїв Майдану, буд.12, м. Хмельницький, 29001; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод сталевих профілів" (вул. Миколи Василенка, буд. 7-А, офіс 3-08, м. Київ, 03124; ) 2 422,40грн ( дві тисячі чотириста сорок дві гривні 40 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення ГПК України.

Повне рішення складено 18.03.2026.

Суддя С.І. Крамар