ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2026м. ДніпроСправа № 904/1875/25

За позовом Комунального підприємства "Парковка та реклама" Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Позивача - Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості з відшкодування земельного податку

Суддя Красота О.І.

за участю секретаря судового засідання Куц І.І.

Представники:

від Позивача: не з`явився;

від Відповідача: Кушнір А.О., посад. інструкція, положення, наказ № 358-к від 18.06.2024,

дов. № 71 від 24.02.2026;

від Третьої особи: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Парковка та реклама" Криворізької міської ради звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області і просить суд стягнути заборгованість з відшкодування земельного податку у розмірі 48 763,40 грн., 3% річних у розмірі 3 025,33 грн., інфляційні втрати у розмірі 10 373,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста № 20/7 від 18.10.2019 (в редакції Додаткової угоди № 1 від 21.05.2024) в частині повного та своєчасного відшкодування витрат Позивача, як балансоутримувача орендованого майна, щодо оплати земельного податку за користування земельною ділянкою під орендованим майном.

Ухвалою суду від 22.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами; залучено до участі у справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Позивача - Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради; зобов`язано Позивача у строк не пізніше двох днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі направити Третій особі копії позовної заяви з додатками, докази направлення надати до суду до початку розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням положень ст. 42 ГПК України.

28.04.2025 від Позивача надійшла заява про виконання ухвали суду, а саме про долучення доказів направлення Третій особі копії позовної заяви з додатками.

06.05.2025 від Відповідача надійшов відзив на позов, в якому він проти позовних вимог заперечує та просить суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позову і здійснити розгляд справи за участі його представника.

13.05.2025 та 15.05.2025 від Третьої особи надійшли пояснення у справі, в яких вона з викладеними у відзиві на позов доводами не погоджується.

16.05.2025 від Позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він заперечував проти доводів Відповідача.

26.05.2025 від Відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він просив суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог.

26.05.2025 від Відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

27.05.2025 від Позивача надійшли заперечення на клопотання Відповідача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

30.05.2025 від Позивача надійшли пояснення на заперечення на відповідь на відзив, в яких він заперечував проти доводів Відповідача та вважав, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Ухвалою суду від 06.06.2025 вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 24.06.2025 о 10:00 год.

13.06.2025 від Відповідача надійшли заперечення на пояснення Позивача на заперечення на відповідь на відзив, в яких він просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

18.06.2025 від Позивача надійшла заява про участь у судовому засіданні 24.06.2025 о 10:00 год. в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Крім того, Позивач просив суд проводити всі інші судові засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 20.06.2025 заяву Позивача в частині проведення судового засідання 24.06.2025 о 10:00 год. за його участю в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено; судове засідання у справі, призначене на 24.06.2025 о 10:00 год., вирішено провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для Позивача з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Представник Позивача (в режимі відеоконференції) та представник Відповідача у підготовчому засіданні 24.06.2025 надали пояснення щодо позовних вимог.

Третя особа у підготовче засідання 24.06.2025 не з`явилась, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Ухвалою суду від 24.06.2025 відкладено підготовче засідання на 15.07.2025 о 14:00 год. та вирішено провести його в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для Позивача з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Представник Позивача у підготовчому засіданні 15.07.2025 (в режимі відеоконференції) надав пояснення щодо позовних вимог.

Третя особа у підготовче засідання 15.07.2025 не з`явилась, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Ухвалою суду від 15.07.2025 відкладено підготовче засідання на 09.09.2025 об 11:00 год. та вирішено провести його в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для Позивача з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

08.09.2025 від Позивача надійшли додаткові пояснення у справі.

Представник Позивача (в режимі відеоконференції) та представники Відповідача у підготовчому засіданні 09.09.2025 надали пояснення щодо позовних вимог.

Третя особа у підготовче засідання 09.09.2025 не з`явилась, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

У підготовчому засіданні 09.09.2025 оголошено перерву до 21.10.2025 об 11:00 год.

Ухвалою суду від 09.09.2025 повідомлено Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради про підготовче засідання у справі, яке відбудеться 21.10.2025 об 11:00 год. у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в залі судових засідань № 3-402, за адресою: м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

Відповідач у підготовче засідання 21.10.2025 не з`явився, 21.10.2025 від нього надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням представника Пилипчука Є.О. у відпустці, при цьому у зв`язку із надмірним навантаженням інші співробітники відділу юридичного забезпечення Відповідача залучені 21.10.2025 до участі в інших судових справах.

Третя особа у підготовче засідання 21.10.2025 не з`явилась, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Ухвалою суду від 21.10.2025 відкладено підготовче засідання на 13.11.2025 о 14:30 год. та вирішено провести його в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для Позивача з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

12.11.2025 від Відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

13.11.2025 від Позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він просив суд задовольнити позовні вимоги.

Представник Позивача (в режимі відеоконференції) та представник Відповідача у підготовчому засіданні 13.11.2025 надали пояснення щодо позовних вимог.

Третя особа у підготовче засідання 13.11.2025 не з`явилась, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Ухвалою суду від 13.11.2025 закрито підготовче провадження; призначено справу до судового розгляду по суті на 16.12.2025 о 14:00 год. та вирішено провести його в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для Позивача з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Представник Відповідача у судовому засіданні 16.12.2025 надав пояснення щодо позовних вимог.

Позивач у судове засідання 16.12.2025 не з`явився, 15.12.2025 від нього надійшла заява про проведення судового засідання, призначеного на 16.12.2025 о 14:00 год., за відсутності його представника і розгляд справи за наявними у ній доказами; позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Третя особа у судове засідання 16.12.2025 не з`явилась, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Ухвалою суду від 16.12.2025 відкладено розгляд справи по суті на 05.02.2026 о 12:00 год. та вирішено провести судове засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для Позивача з використанням власних технічних засобів у підсистемі відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

04.02.2026 від Позивача надійшла заява про розгляд справи без присутності Позивача, в якій він просив суд здійснити розгляд справи за відсутності його представника та розглянути справу за наявними доказами; позовні вимоги Позивач підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Водночас, судове засідання, призначене на 05.02.2026 о 12:00 год., не відбулось у зв`язку з відсутністю електропостачання у Господарського суду Дніпропетровської області, про що складено акт № 11/26.

Ухвалою суду від 23.02.2026 призначено судове засідання на 05.03.2026 о 15:00 год.

Позивач у судове засідання 05.03.2026 не з`явився, як вказувалось вище, 04.02.2026 від нього надійшла заява про розгляд справи без присутності Позивача, в якій він просив суд здійснити розгляд справи за відсутності його представника та розглянути справу за наявними доказами; позовні вимоги Позивач підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник Відповідача у судовому засіданні 05.03.2026 проти позовних вимог заперечував та у позові просив суд відмовити.

Третя особа у судове засідання 05.03.2026 не з`явилась, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляла, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Справу відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглянуто судом протягом розумного строку.

У порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 05.03.2026 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

18.10.2019 між Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (далі Третя особа, Орендодавець), Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі Відповідач, Орендар) та Комунальним підприємством "Парковка та реклама" Криворізької міської ради (далі Позивач) укладено Договір оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста № 20/7 (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Поля Олександра, буд. 12 В (далі об`єкт найму/оренди), а саме: нежитлові приміщення на І та ІІ поверхах окремо розташованої адміністративної будівлі (літ. А-2), загальною площею 534,3 кв. м.

Об`єкт оренди призначений для використання під розміщення територіального підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області;

Балансоутримувачем якого є Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради.

Відповідно до п. 2.1 Договору цей Договір вважається укладеним із моменту підписання його сторонами та нотаріального посвідчення.

Згідно з п. 2.2 Договору вступ Орендаря у платне строкове користування об`єктом оренди настає одночасно з підписанням акта приймання-передавання, який треба оформити у 5-тиденний термін з КП "Парковка та реклама".

За умовами п. 2.3 Договору у разі припинення або розірвання Договору Орендар повертає об`єкт оренди Балансоутримувачу у 5-тиденний термін.

Об`єкт оренди вважається повернутим Балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання з КП "Парковка та реклама" (п. 2.4 Договору).

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що Орендар самостійно відшкодовує податок на землю, на якій розташований об`єкт оренди, її Балансоутримувачу відповідно до розміру займаної земельної ділянки, згідно з положеннями Податкового кодексу України та встановленими ставками плати за землю і пільгами щодо земельного податку на території міста Кривого Рогу.

Розрахунок плати за землю здійснюється Балансоутримувачем об`єкта оренди і є додатком до договору про відшкодування земельного податку. Якщо протягом трьох місяців з моменту укладання Договору оренди Орендар не уклав договір про відшкодування земельного податку, або у період дії договору не відшкодовує земельний податок, Орендодавець має підстави для розірвання Договору.

Відповідно до п. 6 Договору Орендар зобов`язаний, зокрема у місячний термін з дати укладання Договору укласти договір з Балансоутримувачем про відшкодування земельного податку.

Згідно з п. 10.1 Договору цей Договір укладено строком на 15 років, що діє з 18.10.2019 по 18.10.2034 включно.

18.10.2019 Позивач передав Відповідачу об`єкт оренди за актом прийому-передачі нежитлового приміщення.

Згідно з наказом Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради від 29.12.2021 № 277-ум "Про надання згоди на передачу основних засобів від управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради на балансовий облік Комунального підприємства «Парковка та реклама» Криворізької міської ради" адміністративна будівля за адресою: вул. Олександра Поля, 12В була передана на баланс Позивача, що підтверджується актом приймання-передачі основних засобів від 31.12.2021 та довідкою про балансову належність за № 1004-4 від 10.04.2025.

У 2022 році між Третьою особою, Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору оренди від 18.10.2019 № 20/7, а саме у пункті 1.1 слова «…Балансоутримувачем якого є Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради…» замінити словами «…Балансоутримувачем якого є Комунальне підприємство "Парковка та реклама" Криворізької міської ради…».

У цій Додатковій угоді вказано, що вона набирає чинності з моменту укладення та застосовується до відносин сторін, які виникли до її укладення, а саме з 01.01.2022.

21.05.2024 між Третьою особою, Відповідачем та Позивачем укладено Додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору оренди від 18.10.2019 № 20/7 шляхом викладення Договору в новій редакції.

У преамбулі цієї Додаткової угоди зазначено, що Позивач є Балансоутримувачем майна, що передане в оренду, з посиланням на вищезазначений наказ Третьої особи.

Згідно з Додатковою угодою № 1 від 21.05.2024 змінено назву Договору, а саме "Договір оренди № К-20/7 нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності Криворізької міської територіальної громади".

Відповідно до п. 3.3 змінюваних умов Договору, у редакції Додаткової угоди № 1 від 21.05.2024, змінено Балансоутримувача з Третьої особи на Позивача.

Згідно з п. 9.2 змінюваних умов Договору, у редакції Додаткової угоди № 1 від 21.05.2024, витрати на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг Орендарю компенсуються Орендарем в порядку, передбаченому п. 6.5 Договору.

Відповідно до п. 3.1 незмінюваних умов Договору, у редакції Додаткової угоди № 1 від 21.05.2024, орендна плата становить суму, визначену в п. 9 Умов. Нарахування податку на додану вартість на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному законодавством.

До складу орендної плати не входять витрати на утримання орендованого майна (комунальних послуг, послуг з управління об`єктом нерухомості, витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, вартість послуг з ремонту й технічного обслуговування інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у тому числі: покрівлі, фасаду, вивіз побутових відходів тощо), а також відшкодування витрат Балансоутримувача зі сплати земельного податку. Орендар несе ці витрати на основі окремих договорів, укладених з Балансоутримувачем та/або безпосередньо з постачальниками комунальних послуг у порядку, визначеному пунктом 6.5 Договору.

Згідно з пп. 6.5.1 п. 6.5 незмінюваних умов Договору, у редакції Додаткової угоди № 1 від 21.05.2024, після укладення Договору Балансоутримувач зобов`язаний надати Орендарю для підписання два примірники договору про відшкодування витрат Балансоутримувача зі сплати земельного податку, на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг Орендарю, у разі якщо такі витрати мають місце.

Відповідно до п. 6.6 незмінюваних умов Договору, у редакції Додаткової угоди № 1 від 21.05.2024, Орендар зобов`язаний протягом 10 робочих днів з моменту отримання примірників договору про відшкодування витрат Балансоутримувача зі сплати земельного податку, на утримання орендованого майна і надання комунальних послуг Орендарю:

6.6.1 підписати й повернути Балансоутримувачу примірники договорів; або

6.6.2 подати Балансоутримувачу обґрунтовані зауваження до сум витрат, що підлягають відшкодуванню Орендарем за Договором.

Пунктом 6.7 незмінюваних умов Договору, у редакції Додаткової угоди № 1 від 21.05.2024, передбачено, що Орендар зобов`язаний протягом 10 робочих днів з моменту отримання від Балансоутримувача відповіді на зауваження, що містить документальні підтвердження витрат, які підлягають відшкодуванню Орендарем, підписати й повернути примірники договорів.

Згідно з п. 13.8 незмінюваних умов Договору, у редакції Додаткової угоди № 1 від 21.05.2024, керуючись положеннями ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, сторони домовились про те, що пункт 3.3 частини І Умов Договору застосовується до відносин сторін, які виникли до укладення цієї Угоди, а саме з 01.01.2022.

Таким чином, Договором було визначено, що відшкодування сплати податку на землю здійснюється на підставі окремого договору про відшкодування земельного податку згідно з розрахунком Балансоутримувача (Управління комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради), який є додатком Договору.

Так, зокрема 14.08.2020 між Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (далі Балансоутримувач) та Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі Орендар) укладено Договір про відшкодування земельного податку № 20/7-з на 2020 рік у розмірі 11 656,93 грн., що, у свою чергу, вказує на виконання Відповідачем взятих зобов`язань.

Позивач зазначає, що згідно зі ст. 180 Податкового кодексу України є платником податку на додану вартість, відповідно, відшкодування (оплата) будь - яких послуг, наданих ним при здійсненні господарсько-фінансової діяльності, підлягає оподаткуванню податком на додану вартість. Також, у період з 01.04.2022 по 31.01.2023 Балансоутримувач перебував на спрощеній системі оподаткування з особливостями та податок на додану вартість на суму відшкодування земельного податку не нараховувався. Після повернення Балансоутримувача на загальну систему оподаткування нарахування податку на додану вартість на відшкодування земельного податку здійснюється в порядку, визначеному законодавством.

Відповідачем, на виконання умов Договору, у редакції Додаткової угоди № 1 від 21.05.2024, після зміни у 2024 році в договірних зобов`язаннях Балансоутримувача, було укладено з Позивачем Договір про відшкодування земельного податку № 419-ВЗП від 03.12.2024 (за 2024 рік) та Договір про відшкодування витрат зі сплати земельного податку № 419-ВЗП від 15.05.2025 (за 2025 рік).

При цьому, за 2024 рік Відповідачем сплачено Позивачу відшкодування земельного податку у розмірі 22 002,40 грн., що підтверджується платіжними інструкціями, які наявні в матеріалах справи.

18.06.2024 Позивач надіслав Відповідачу лист за № 1706-3 від 17.06.2024 про підписання договору про відшкодування земельного податку № 419-ВЗП з розрахунками відшкодування земельного податку за 2022, 2023 та 2024 роки, який Відповідачем не підписано та не повернуто.

24.07.2024 Відповідач отримав претензію Позивача за № 2006-6 від 20.06.2024 стосовно перерахування суми боргу з відшкодування земельного податку у розмірі 40 822,52 грн. на рахунок Позивача.

У листі за № 1201.7-11327/000393-24 від 21.08.2024 Відповідач відмовив у відшкодуванні земельного податку за 2022-2023 роки у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань та відсутністю правових підстав. Також до листа було додано коригований проект договору про відшкодування земельного податку № 419-ВЗП, відповідно до якого Відповідач зобов`язується відшкодувати Балансоутримувачу витрати зі сплати земельного податку лише за 2024 рік.

Позивач зазначає, що сплачувати до бюджету плату за землю повинні суб`єкти плати за землю (платники) - власники земельних ділянок та землекористувачі. Тому, оскільки об`єкт оренди перебуває на балансі Позивача, останній сплачує земельний податок за користування земельною ділянкою під вищезазначеною будівлею.

Ставки земельного податку у м. Кривому Розі встановлені такими документами:

- рішенням Криворізької міської ради № 506 від 26.05.2021 "Про встановлення ставок плати за землю та пільг із земельного податку на території м. Кривого Рогу";

- рішенням Криворізької міської ради № 2015 від 27.06.2023 "Про внесення змін до рішення міської ради від 26.05.2021 № 506 "Про встановлення ставок плати за землю та пільг із земельного податку на території м. Кривого Рогу".

Позивач зазначає, що відповідно до норм Податкового кодексу України та вищезазначених Рішень Криворізької міської ради Відповідач не має пільг щодо зменшення або звільнення від такого оподаткування.

Отже, на думку Позивача, Відповідач зобов`язаний відшкодовувати витрати на сплату Позивача податку на землю, на якій розташований об`єкт оренди, за 2022-2023 роки з урахуванням ПДВ за період з січня 2022 року по грудень 2023 року у розмірі 48 763,40 грн.

Позивач стверджує, що, враховуючи п. 13.8 незмінюваних умов Договору, у редакції Додаткової угоди № 1 від 21.05.2024, Відповідачу було відомо про той факт, що починаючи з січня 2022 року, Балансоутримувачем об`єкта оренди є Позивач та взято на себе обов`язок укласти з Балансоутримувачем Договір відшкодування земельного податку і відшкодувати Балансоутримувачу ці витрати за період користування орендованим майном, починаючи з січня 2022 року. Тобто, Відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати Позивача, як Балансоутримувача, щодо оплати податку за землю за 2022 рік та 2023 рік.

Тому Позивач вважає, що у Відповідача перед ним існує заборгованість з відшкодування податку на землю за період з січня 2022 року по грудень 2023 року у розмірі 48 763,40 грн. з урахуванням ПДВ.

Вказані обставини стали підставою для звернення Позивача з позовом до суду.

Ухвалюючи рішення, господарський суд виходив з таких підстав.

Згідно зі ст. 796 Цивільного кодексу України одночасно з правом найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) наймачеві надається право користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також право користування земельною ділянкою, яка прилягає до будівлі або споруди, у розмірі, необхідному для досягнення мети найму. У договорі найму сторони можуть визначити розмір земельної ділянки, яка передається наймачеві. Якщо розмір земельної ділянки у договорі не визначений, наймачеві надається право користування усією земельною ділянкою, якою володів наймодавець. Якщо наймодавець не є власником земельної ділянки, вважається, що власник земельної ділянки погоджується на надання наймачеві права користування земельною ділянкою, якщо інше не встановлено договором наймодавця з власником земельної ділянки.

Відповідно до ст. 797 Цивільного кодексу України плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.

За приписами пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до ст. 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), землекористувачі.

Згідно з п. 287.1 ст. 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до пп. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є, зокрема нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Пунктом 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу. Постачання послуг - це будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності (підпункт 14.1.185 пункту 14.1 статті 14 Кодексу).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За приписів ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача заборгованість з відшкодування земельного податку у розмірі 48 763,40 грн., 3% річних у розмірі 3 025,33 грн., інфляційні втрати у розмірі 10 373,75 грн.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що Орендар самостійно відшкодовує податок на землю, на якій розташований об`єкт оренди, її Балансоутримувачу, проте між сторонами не укладався договір про відшкодування земельного податку за період з 2022 - 2023 роки.

Тобто, являючись Балансоутримувачем з початку 2022 року орендованого Відповідачем майна, Позивач жодного разу не звернувся до Відповідача з пропозицією щодо укладення договору відшкодування земельного податку та не надав розрахунок плати за землю, на виконання п. 4.2 Договору.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що Позивач вчинив необхідні дії, а саме підготував, підписав та неодноразово надсилав Відповідачу проєкт договору відшкодування земельного податку у період з 01.01.2022 по 31.12.2023 і саме Відповідач допустив бездіяльність, не підписавши цей договір, матеріали справи не містять.

Позивачем не надано належних доказів наявності між сторонами договірних відносин з приводу укладання договору № 419-ВЗП з відшкодування заборгованості із земельного податку за період 2022-2023 р.р., а отже, Відповідачем не отримано пропозиції укласти договір, на який посилається Позивач, а останнім не доведено, що така пропозиція направлялась Відповідачу.

Відповідач зазначає, що його кошторисом не передбачено бюджетних асигнувань щодо сплати коштів за земельний податок за період 2022-2023 р.р., оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 3 Бюджетного кодексу України, бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Таким чином, розпорядники бюджетних коштів не можуть укладати договори про закупівлю товарів, робіт, послуг (або інші фінансові зобов`язання) за межами бюджетного періоду, якщо у кошторисі на поточний бюджетний період не передбачено відповідних бюджетних асигнувань.

Передбачення (закладення у кошторис) бюджетних асигнувань на наступний бюджетний період за неукладеними договорами (не взятими бюджетними зобов`язаннями) неможливе. Відповідач є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, а тому Державна міграційна служба України затверджує щорічний кошторис Відповідача.

Кошторис це основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетним зобов`язанням є будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому.

Частиною 1 статті 3 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1 січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років; довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; довгострокових зобов`язань у рамках державно-приватного партнерства, узятих на облік органами Казначейства України; середньострокових зобов`язань за договорами щодо забезпечення судноплавного стану внутрішніх водних шляхів та судноплавних шлюзів; середньострокових зобов`язань у сфері охорони здоров`я; середньострокових зобов`язань за державними контрактами (договорами) щодо закупівлі озброєння, військової техніки, зброї і боєприпасів; середньострокових зобов`язань за договорами на будівництво, реконструкцію, ремонт і утримання автомобільних доріг; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації.

Частиною 3 статті 48 Бюджетного кодексу України передбачено, що розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов`язання та не утворюється бюджетна заборгованість.

Таким чином, розпорядники бюджетних коштів не можуть укладати договори про закупівлю товарів, робіт, послуг (або інші фінансові зобов`язання) за межами бюджетного періоду, якщо у кошторисі на поточний бюджетний період не передбачено відповідних бюджетних асигнувань.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 43 Бюджетного кодексу України при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України.

Казначейське обслуговування бюджетних коштів передбачає:

1) розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства;

2) контроль за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень бюджету, реєстрації взятих бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів та здійсненні платежів за цими зобов`язаннями;

3) ведення бухгалтерського обліку і складання звітності про виконання бюджетів з дотриманням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку в державному секторі та інших нормативно-правових актів Міністерства фінансів України;

4) здійснення інших операцій з бюджетними коштами. В органах Казначейства України бюджетним установам відкриваються рахунки у встановленому законодавством порядку.

Абзацом 2 пункту 1.1 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 02.03.2012 № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 березня 2012 р. за № 419/20732 (далі Порядок №309), орган Казначейства здійснює реєстрацію та облік бюджетних зобов`язань, бюджетних фінансових зобов`язань розпорядників і одержувачів бюджетних коштів відповідно до Бюджетного кодексу України та з урахуванням вимог Закону України «Про міжнародні договори України», законодавства у сфері закупівель, інших актів законодавства України, що не суперечать бюджетному законодавству, та цього Порядку.

Пунктом 2.2. Порядку № 309 передбачено, що розпорядники бюджетних коштів протягом 7 робочих днів з дати взяття бюджетного зобов`язання подають до відповідного органу Казначейства Реєстр бюджетних зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів (далі - Реєстр) за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку в паперовій формі (у двох примірниках) разом із електронним носієм інформації, на якому записано файл проєкту цього документа, і оригінали документів або їх копії, засвідчені в установленому порядку, що підтверджують факт узяття бюджетного зобов`язання.

Відповідно до п. 2.10 Порядку № 309 органи Казначейства не реєструють фінансові зобов`язання зокрема у разі відсутності відповідного бюджетного зобов`язання, відображеного у бухгалтерському обліку виконання державного та місцевих бюджетів та недотримання розпорядниками бюджетних коштів бюджетних повноважень та обмежень, які вводяться законодавчими та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктами 4.1, 4.2 Порядку № 309 визначено, зобов`язання, взяті розпорядниками бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім зобов`язань щодо виплати субсидій, допомоги, пільг з оплати спожитих житлово-комунальних послуг та послуг зв`язку (у частині абонентної плати за користування квартирним телефоном), компенсацій громадянам з бюджету, на що згідно із законами України мають право відповідні категорії громадян) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.

За взяття розпорядниками бюджетних коштів зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України чи законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), застосовуються заходи впливу відповідно до п.п. 1-3 ч. 1 ст. 117 Бюджетного кодексу України.

Пунктом 20 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України передбачено, що взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.

Так, відповідно до п.п. 1-3 ч. 1 ст. 117 Бюджетного кодексу України за порушення бюджетного законодавства до учасників бюджетного процесу можуть застосовуватися такі заходи впливу:

1) попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства - застосовується в усіх випадках виявлення порушень бюджетного законодавства. Виявлені порушення бюджетного законодавства мають бути усунені в строк до 30 календарних днів;

2) зупинення операцій з бюджетними коштами - застосовується за порушення бюджетного законодавства, визначені пунктами 1-3, 10, 11, 14-29, 32-36, 38 і 40 частини першої статті 116 цього Кодексу, у порядку, встановленому статтею 120 цього Кодексу;

3) призупинення бюджетних асигнувань - застосовується за порушення бюджетного законодавства, визначені пунктами 20, 22-29, 38 і 40 частини першої статті 116 цього Кодексу.

До того ж, відповідно до ч. 3 ст. 164-12 Кодексу України про адміністративні правопорушення взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених Бюджетним кодексом України чи законом про Державний бюджет України на відповідний рік; включення до складу спеціального фонду бюджету надходжень з джерел, не віднесених до таких Бюджетним кодексом України чи законом про Державний бюджет України на відповідний рік; зарахування доходів бюджету на будь-які рахунки, крім єдиного казначейського рахунку (за винятком коштів, що отримуються установами України, які функціонують за кордоном), а також акумулювання їх на рахунках органів, що контролюють справляння надходжень бюджету; зарахування доходів бюджету до іншого, ніж визначено Бюджетним кодексом України чи законом про Державний бюджет України на відповідний рік, бюджету, в тому числі внаслідок здійснення поділу податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів між бюджетами з порушенням визначених розмірів; здійснення державних (місцевих) запозичень, надання державних (місцевих) гарантій з порушенням вимог Бюджетного кодексу України; прийняття рішень, що призвели до перевищення граничних обсягів державного (місцевого) боргу чи граничних обсягів надання державних (місцевих) гарантій; розміщення тимчасово вільних коштів бюджету з порушенням вимог Бюджетного кодексу України; створення позабюджетних фондів, порушення вимог Бюджетного кодексу України щодо відкриття позабюджетних рахунків для розміщення бюджетних коштів; надання кредитів з бюджету чи повернення кредитів до бюджету з порушенням вимог Бюджетного кодексу України та/або встановлених умов кредитування бюджету; здійснення бюджетними установами запозичень у будь-якій формі або надання бюджетними установами юридичним чи фізичним особам кредитів з бюджету всупереч Бюджетному кодексу України; порушення вимог Бюджетного кодексу України щодо виділення коштів з резервного фонду бюджету, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб від п`ятдесяти до сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто, навіть у разі взяття бюджетного зобов`язання поза межами бюджетного періоду та без відповідних бюджетних асигнувань, бюджетне зобов`язання не буде зареєстроване в органах казначейства, сплата коштів за такими зобов`язаннями не відбудеться, а до осіб, які візьмуть таке зобов`язання, будуть застосовані заходи впливу та притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, у Відповідача відсутні правові підстави для укладення договору (зобов`язання) відшкодування земельного податку за період з 01.01.2022 по 31.12.2023, за попередній бюджетний період, оскільки це є прямим порушенням вимог бюджетного законодавства України.

Суд зазначає, що порядок укладення договорів визначений нормами законодавства, зокрема передбачено, що договори між юридичними особами мають вчинятись у письмовій формі. Водночас, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) особами, уповноваженими на це установчими документами сторін.

Зокрема, не вважаються вчиненими правочини (укладеними господарські договори), в яких (за якими): відсутні передбачені законом умови, необхідні для їх укладення (не досягнуто згоди за всіма істотними для даного правочину умовами).

У даному випадку, відсутні будь-які докази існування та укладення вищезазначеного договору про відшкодування земельного податку, а тому у Відповідача відсутні правові підстави щодо відшкодування витрат зі сплати податку на землю, починаючи з 2022 по 2023 роки, оскільки підставою для сплати коштів є саме взяття бюджетного зобов`язання, яке в даному випадку відсутнє.

Згідно зі ст. 793 Цивільного кодексу України договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі.

Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню, крім договору, предметом якого є майно державної або комунальної власності, який підлягає нотаріальному посвідченню у разі, якщо він укладений на строк більше п`яти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Статтею 16 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що договір оренди підлягає нотаріальному посвідченню, якщо строк, на який укладається цей договір, перевищує п`ять років.

Відповідно до п. 2.1 Договору цей Договір вважається укладеним із моменту підписання його сторонами та нотаріального посвідчення.

Тобто, Додаткова угода № 1 про внесення змін до Договору, укладена між Третьою особою, Позивачем та Відповідачем у 2022 році, мала укладатись у такій самій нотаріально посвідченій формі, як і основний Договір оренди від 18.10.2019 № 20/7.

Проте, відсутність нотаріального посвідчення Додаткової угоди № 1 вказує на нікчемність цього правочину та можна дійти висновку, що вказана угода не вважається такою, що укладена.

Таким чином, відсутність нотаріального посвідчення договору оренди нежитлового приміщення, укладеного на три роки і більше, буде свідчити про відсутність укладення договору, а відповідно і відсутність будь-яких правових наслідків для сторін за таким договором.

Лише 21.05.2024 між Третьою особою, Відповідачем та Позивачем було укладено нотаріально посвідчену Додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору оренди від 18.10.2019 № 20/7 шляхом викладення Договору в новій редакції, відповідно до якої Позивач став Балансоутримувачем.

При цьому, положення ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, про які зазначено в п. 13.8 незмінюваних умов Договору, у редакції Додаткової угоди № 1 від 21.05.2024, застосовуються щодо заміни Балансоутримувача за Договором, але ж ніяк не впливають на обов`язок Відповідача укласти з Позивачем договір відшкодування земельного податку за період з 01.01.2022 по 31.12.2023.

Відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Таким чином, законодавцем надано право сторонам договірних зобов`язань застосовувати умови договору до відносин, що виникли до укладання договору.

Проте, застосування цієї норми не повинно призводити до порушення законодавства, суперечити публічним інтересам, бюджетному законодавству чи принципам законності у сфері управління державним майном чи коштами, і неправомірного покладання на державний орган фінансових обов`язків поза межами бюджетного періоду, що суперечить вимогам Бюджетного кодексу України.

Позивач у 2022 році та 2023 році не був Балансоутримувачем відповідно до умов Договору, а отже відсутні правові підстави щодо стягнення з Відповідача заборгованості зі сплати земельного податку за 2022 та 2023 роки.

З огляду на викладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на Позивача.

При цьому, за приписами ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" з 1 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

За приписами ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 916/228/22 зазначено про те, що особи, які після 04.10.2021 подають до суду документи в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", мають правомірні очікування, що розмір судового збору, який підлягає сплаті ними, у такому разі буде розрахований із застосуванням понижуючого коефіцієнта, що прямо передбачено в Законі України "Про судовий збір" (п. 8.23).

Враховуючи, що Позивачем позовну заяву подано через підсистему "Електронний суд", він повинен був сплатити судовий збір за її подання у розмірі 2 422,40 грн. (3 028,00 грн. * 0,8).

Разом з тим, при зверненні до суду Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 16180 від 18.03.2025.

Отже, судом встановлена переплата судового збору у розмірі 605,60 грн., яка може бути повернута Позивачу з Державного бюджету України за умови відповідного клопотання з цього приводу на підставі ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на Позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

05.03.2026