ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" березня 2026 р. м. Ужгород Справа № 907/188/26

Господарський суд Закарпатської області у складі судді Худенка А.А.,

розглянувши матеріали за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатія Фервальтунгс» (Carpatia Verwaltungs-GmbH & Co)

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростар», смт. Батьово Берегівського району Закарпатської області

до відповідач 2 Командитного товариства Транскарпатія Гмбх і Ко.КГ (Transkarpatia GmbH & Co. KG),Федеративна Республіка Німеччина,

до відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю «Церес Карпатія ГМБХ», Республіка Австрія,

про визнання недійсним правочину,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатія Фервальтунгс» (Carpatia Verwaltungs-GmbH & Co) адреса Ehndorf, Dorfstra e 25, 24647 Ehndorf 0 заявило позов до Господарського суду Закарпатської області до відповідача 1 Товариство з обмеженою відповідальністю «Агростар» адреса 90212, Закарпатська обл., Берегівський р-н, селище міського типу Батьово (з), вул. Нова, будинок 20 до відповідач 2 Командитне товариство Транскарпатія Гмбх і Ко.КГ (Transkarpatia GmbH & Co. KG) адреса 24647,Федеративна Республіка Німеччина, місто Ендорф, Дорфштрассе,25 до відповідача 3 Товариство з обмеженою відповідальністю «Церес Карпатія ГМБХ» адреса 1040, Республіка Австрія, м. Відень, вулиця Райнергассе, буд.11 з вимогою про визнання недійсним правочину щодо відчуження 100% частки у статутному капіталі ТОВ «Агростар» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Церес Карпатія ГМБХ»; скасування реєстрації зміни складу засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростар», якою введено у склад учасників (засновників) Товариство з обмеженою відповідальністю «Церес Карпатія ГМБХ». ; Зобов`язання Transkarpatia GmbH & Co. KG (Командитне товариство Транскарпатія Гмбх і Ко.КГ) передати 100% частки Товариства з обмеженою відповідальністю «Агростар» у власність Carpatia Verwaltungs-GmbH & Co (Товариство з обмеженою відповідальністю «Карпатія Фервальтунгс»).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи визначено головуючого суддю Андрейчука Л.В., про що вказано у протоколі автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2026.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 19.02.2026 вказана позовна заява залишена судом (суддя Анрейчук Л.В.) без руху.

Представник позивача через підсистему «Електронний суд» подав заяву б/н від 24.02.2026 (вх. №02.3.1-02/1716/26 від 24.02.2026) про усунення недоліків позовної заяви.

Між тим, у зв`язку з призначенням головуючого судді Андрейчука Л.В. на посаду судді Центрального апеляційного господарського суду, що унеможливлює продовження розгляду ним цієї справи, розпорядженням керівника апарату Господарського суду Закарпатської області призначено повторний автоматизований розподіл справи №907/188/26.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Закарпатської області справу №907/188/26 розподілено судді Худенко А.А.

Дослідивши матеріали позовної заяви та заяви про усунення недоліків суд зазначає наступне.

Згідно ст. 161-164 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявою по суті справи є, зокрема, позовна заява.

Крім того, за змістом ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Розглянувши матеріали позовної заяви судом встановлено, що позивачем у порушення п. 3, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України не подано доказів у підтвердження правосуб`єктності юридичної особи відповідача.

Відповідно до ст. 365 Господарського процесуального кодексу України іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 74 Закону України «Про міжнародне приватне право» процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про міжнародне приватне право» цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи визначається особистим законом юридичної особи. При цьому ст. 25 цього Закону встановлює, що особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи (тобто право держави, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 8 Закону України «Про міжнародне приватне право» при застосуванні права іноземної держави суд чи інший орган встановлює зміст його норм згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі. Особи, які беруть участь у справі, мають право подавати документи, що підтверджують зміст норм права іноземної держави, на які вони посилаються в обґрунтуванні своїх вимог або заперечень, іншим чином сприяти суду чи іншому органу у встановленні змісту цих норм.

З метою дотримання вимог законодавства щодо правосуб`єктності сторін даного спору Господарський суд має вживати заходів для встановлення статусу іноземного підприємства чи організації, яка є учасником судового процесу. При цьому доказом правосуб`єктності юридичної особи є сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо.

Підстави визнання підсудності справ з іноземним елементом судам України визначені в ст. 76 Закон України «Про міжнародне приватне право».

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем не надано належних доказів, що підтверджують правовий статус нерезидентів України - Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатія Фервальтунгс» (Carpatia Verwaltungs-GmbH & Co), Командитного товариства Транскарпатія Гмбх і Ко.КГ (Transkarpatia GmbH & Co. KG), Товариства з обмеженою відповідальністю «Церес Карпатія ГМБХ», як юридичних осіб за законодавством країн, де їх створено, зокрема Республіка Австрія та Федеративної Республіки Німеччина, а саме оригіналів або нотаріально засвідчених копій сертифікатів реєстрації або витягів з торгового реєстру щодо вказаних осіб.

Окрім цього, згідно з ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Так, згідно із приписами частини 2 статті 123 ГПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте позивачем не додано до позовної заяви жодного документа, який підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» з 01.01.2026 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 3328 грн.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Відтак, враховуючи заявлені позивачем три немайнові вимоги та подачу позову через систему «Електронний суд» позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 7987,20 грн.

Проте до позовної заяви позивачем не додано жодного доказу сплати судового збору.

Приписами ст. 174 ГПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених ст. 162, 164, 172 ГПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачеві спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання суду заяви про усунення недоліків та наданням:

- доказів у підтвердження правосуб`єктності юридичних осіб - нерезидентів України (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо) та осіб керівників станом на день звернення до суду з даним позовом, супровід таких документів, складених мовами іноземних держав, нотаріально засвідченим перекладом на українську мову;

- документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

3. Встановити позивачу строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви, який не може перевищувати 7 днів із дня вручення даної ухвали.

4. Роз`яснити позивачу, що в разі неусунення всіх недоліків заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

5. Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду на підставі ст. 255 Господарського процесуального кодексу України. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

6. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу складено та підписано 06.03.2026.

Суддя А.А. Худенко