ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

24.02.2026 Справа № 917/2121/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши справу

за позовною заявою Комунального підприємства "Полтава - сервіс" Полтавської міської ради, пров. Нестора Гордовенка, 5, м. Полтава, Полтавська область, 36000

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Полтавська міська рада, вул. Соборності, 36, м. Полтава, 36000

до відповідачів

Приватного підприємства "Алмаз-Авто", вул. Героїв Сталінграду, 10, корп.1, кв.187, м.Полтава, Полтавська область, 36040

ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

Фізичної особи - підприємця Бєхтіра Руслана Юрійовича, АДРЕСА_2

про визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна, припинення права власності та припинення права оренди,

Секретар судового засідання: Ісенко М.В.

Представники учасників процесу: відповідно протоколу судового засідання,

установив:

17.11.2025 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Комунального підприємства "Полтава - сервіс" Полтавської міської ради до відповідачів Приватного підприємства "Алмаз-Авто", ОСОБА_1 , Фізичної особи - підприємця Бєхтіра Руслана Юрійовича про:

- визнання недійсним акту приймання-передачі майна виданий 09.07.2024, що посвідчений 12.07.2024 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Негода І.В. в частині передачі Приватним підприємством "Алмаз -Авто" ( ) в у власність ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) об`єкта нерухомого майна: реєстраційний номер 40, будівля охорони 1989 року побудови 20,5 кв. м., вбиральня 4,4 кв. м. огорожа (металева сітка в металевих стовпах) 850,71 кв. м., ворота (металева сітка в металевих стовпах) 8,5 кв. м., замощення (асфальт) 900,2 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

- припинення права приватної власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на об`єкти нерухомого майна: реєстраційний номер 40, будівля охорони 1989 року побудови 20,5 кв. м., вбиральня 4,4 кв. м. огорожа (металева сітка в металевих стовпах) 850,71 кв. м., ворота (металева сітка в металевих стовпах) 8,5 кв. м., замощення (асфальт) 900,2 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

- припинення права оренди нежитлового приміщення об`єкта нерухомого майна укладеного між ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та Фізичною особою підприємцем Бєхтір Русланом Юрійовичем (РНОКПП НОМЕР_2 ) від 10.09.2025 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шаповаленком А.І. : реєстраційний номер 40, номер запису про інше речове право: 61433662 будівля охорони 1989 року побудови 20,5 кв. м., вбиральня 4,4 кв. м. огорожа (металева сітка в металевих стовпах) 850,71 кв. м., ворота (металева сітка в металевих стовпах) 8,5 кв. м., замощення (асфальт) 900,2 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.11.2025 року справу № 917/2121/25 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 24.11.2025 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі №917/2121/25; призначив справу до розгляду у порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 23.12.2025 на 09:30 та встановив строки для подання заяв по суті справи.

12.12.2025 від представника ОСОБА_1 адвоката Шевчук І.В. через систему "Електронний Суд" надійшла заява про участь у судовому засіданні 23.12.2025 та у всіх наступних судових засіданнях по справі №917/2121/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх. №16339), яку суд задовольнив ухвалою від 18.12.2025.

Через оголошення сигналу "повітряна тривога" призначене на 23.12.2025 року на 09:30 год судове засідання не відбулося.

Суд ухвалою від 23.12.2025 продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та призначив наступну дату підготовчого засідання: 29.01.2026 на 09:00, про що повідомив сторони відповідною ухвалою.

Відповідач 2 ОСОБА_1 - надала суду відзив на позов вх № 158899 від 09.12.2025 року (а.с. 110-121), за мотивами якого проти позову заперечує.

Крім того, Відповідач 2 - ОСОБА_1 - у відзиві на позов вх № 158899 від 09.12.2025 року (а.с. 110-121) :

- скористався правом, передбаченим ч. 1 ст. 90 ГПК України, та надав перелік запитань до Позивача,

- заявив клопотання про витребування від Позивача доказів, а саме : документів, які посвідчують право власності Позивача на об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер 40, будівля охорони 1989 року побудови 20, кв.м., вбиральня 4,4 кв.м, огорожа (металева сітка в металевих стовпах) 850, 71 к.мм, ворота (металева сітка в металевих стовпах) 8,5 кв.м., замощення (асфальт) 900,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

У судове засідання 29.01.2026 Позивач та Відповідачі 1, 3 представництво не забезпечили, причин щодо цього суду не повідомили, заяву про розгляд справи за відсутності їх представників суду не надали, були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання.

Представник Відповідача 2 у судовому засіданні підтримав означені вище клопотання.

Суд ухвалою від 29.01.2026 відклав підготовче судове засідання на 24.02.2026 року на 11:00, зобов`язав Позивача в порядку ст. 90 ГПК України надати відповіді на вказані в ухвалі запитання та встановив позивачу строк для подання відповіді на запитання протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали. За наявності підстав для відмови від відповіді, повідомити про відмову інших учасників процесу та суд у строк для надання відповіді на запитання, у задоволенні клопотання Відповідача 2 ОСОБА_1 про витребування доказів відмовив, у задоволенні клопотання Позивача про поновлення строку на подання відповіді на відзив Відповідача 2 ОСОБА_1 відмовив, відповідь на відзив вх. №16591 від 23.12.2025 залишив без розгляду, залучив до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача Полтавську міську раду (вул. Соборності, 36, м. Полтава, 36000, ), зобов`язавши останню надати суду (копію іншим учасникам справи) письмові пояснення по суті спору, встановив третій особі строк для подання пояснення щодо позову у відповідності з вимогами статей 168, 179 ГПК України - протягом 10 днів з дня отримання ухвали та роз`яснив учасникам справи право подати суду відповідь на пояснення третьої особи у строк - 10 днів з дати їх отримання.

У судову засідання 24.02.2026 року Позивач, Відповідачі 1, 3 та Третя особа представництво не забезпечили, вимог суду не виконали, причин щодо цього суду не повідомили, заяву про розгляд справи за відсутності їх представників суду не надали, були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання.

Представник Відповідача 2 у судовому засіданні 24.02.2026 заявив суду усне клопотання про залишення позовної заяви без розгляду через неявку Позивача у судові засідання з розгляду цієї справи.

При вирішенні цього клопотання суд виходив з такого.

Позивач у жодне судове засідання представництво не забезпечив, причин щодо цього не повідомив, будь-яких інших заяв та клопотань не надав. Останній був належним чином завчасно повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання у цій справі.

Суд зазначає, що усі ухвали у цій справі були доставлені до електронного кабінету керівника Позивача та Позивача, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про доставку електронного листа ухвали суду від 24.11.2025 (арк.с. 105,108), ухвали суду від 23.12.2025 (арк.с. 173, 175), ухвали суду від 29.01.2026 (арк.с. 207, 210).

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у господарських справах визначається Господарським процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів господарсько-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Відповідно до частин 1, 3 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Відповідно до частин першої - четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно зі статтею 46 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають коло прав і обов`язків, передбачених статтею 46 ГПК України.

Одним із прав, які надаються учасникам справи, є право брати участь в судовому засіданні, якщо інше не визначено законом (пункт 2 частини 1 статті 42 ГПК України).

За змістом частини 3 статті 196 ГПК України, учасник справи може відмовитися від свого права брати участь у судовому засіданні, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Аналіз зазначеної норми процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Така правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 15.10.2024 у справі №916/1017/24.

Частиною 4 статті 202 ГПК України унормовано, що в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у підготовче засідання чи у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики, і однакове правозастосування забезпечує загальнообов`язковість закону, рівність усіх перед ним і юридичну визначеність у державі, яка керується верховенством права, а також впливає на громадське розуміння справедливості та правосуддя і на рівень довіри до суду (постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 травня 2020 року у справі №761/21898/16-ц (пункт 10.5), від 30 червня 2020 року у справі № 333/6816/17 (пункт 10.3)). І саме на Верховний Суд покладено обов`язок забезпечувати сталість та єдність судової практики.

Верховний Суд у своїх постановах послідовно дотримується позиції, що позивач зобов`язаний або (1) з`являтись до суду (направляти представника), або (2) не з`являтись до суду, однак обов`язково повідомити про причини неявки чи подати заяву про розгляд справи за його відсутності.

При цьому Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №905/458/21 (постанова від 18.11.2022) зазначає про те, що оцінка судом можливості вирішення спору у даній справі без надходження від позивача заяви про розгляд справи за його відсутності є необґрунтованою, враховуючи імперативний характер процесуальних норм, а саме: частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 ГПК України, які встановлюють повноваження суду у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки. Верховним Судом було проаналізовано характеристику ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України за методом правового регулювання цих норм. Проаналізувавши положення ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, Верховний Суд зазначив, що в цих нормах законодавець не застосував слів "може", "має право", "за власної ініціативи" тощо у своєму значенні цих слів. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, крім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у ч. 4 ст. 202 ГПК України, та формулювання "суд залишає позов без розгляду", що міститься у п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. При цьому така ознака як "повторність" неявки у підготовче чи судове засідання в чинній редакції цих норм ГПК також відсутня.

Аналіз змісту наведених норм процесуального закону свідчить, що обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною 4 статті 202, пунктом 4 частини 1 статті 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №№ 910/17906/21 (постанова від 17.03.2023) виснував, що правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання:

1) належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання;

2) неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання;

3) неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Подібні висновки викладені також у постановах Верховного Суду від 11.06.2024 у справі №922/1988/23, від 16.05.2024 у справі №927/1495/23, від 26.03.2024 у справі №903/614/23.

У разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності (такий правовий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі №910/16978/19 та від 16.10.2020 у справі №910/8816/19).

Разом з тим частина 4 статті 202, пункт 4 частини 1 статті 226 ГПК України не передбачають вимоги про те, що для залишення позову без розгляду позивач має не з`явитися у судове засідання саме у зв`язку з визнанням судом його явки обов`язковою та викликом до суду (аналогічний правовий висновок міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 у справі №910/16978/19, де об`єднана палата відступила від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі №904/11194/15, в частині можливості залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України лише у випадку, якщо суд викликав позивача у судове засідання і визнав його явку обов`язковою.)

Положення частини 4 статті 202, пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України не пов`язують залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, будучи належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Наведене, однак, не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору. Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, але звернувся із заявою про розгляд цієї справи за його відсутності (такий правовий висновок викладено у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 13.09.2019 у справі №916/3616/15).

Верховний Суд у постанові від 05.12.2023 у справі №922/1873/22, скасовуючи постанову апеляційного суду та залишаючи в силі ухвалу Господарського суду Харківської області про залишення позову без змін, акцентував увагу на тому, що апеляційний суд дійшов необґрунтованого висновку про те, що залишення позову без розгляду можливе за умови, якщо суд викликав позивача у судове засідання і визнав його обов`язковою, при цьому, в ухвалі, якою суд викликав позивача в судове засідання, роз`яснено про наслідки неявки, і про обов`язок повідомити суд про причини неявки (п.35 постанови).

Аналогічні висновки викладені і у постанові ВС КГС від 13.06.2023 у справі №910/12685/22, де суд повторно підкреслив, що учасник справи, незалежно від того, визнана його явка в засідання обов`язковою чи ні, "не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано".

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 23.10.2024 у справі №910/3902/24.

При цьому Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 у справі №755/10947/17 (провадження №14-435цс18) вказала, що суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду. Таким же чином підлягають врахуванню при вирішенні спору й інші постанови Верховного Суду.

Відтак, з урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду.

Залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд (до такого висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.10.2020 у справі № 910/8816/19).

Відповідно до частини 4 статті 226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. 129, 226, 234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства "Полтава - сервіс" Полтавської міської ради вх. № 2208/25 від 17.11.2025 залишити без розгляду.

Ухвалу підписано 02.03.2026.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України). Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик