ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"09" березня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/4350/25
Господарський суд Одеської області у складі головуючої судді Демченко Т.І.,
секретар судового засідання Кастрова М.С.,
за участю представників учасників справи:
від позивача: не з`явився,
від відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача
про ухвалення додаткового рішення
по справі № 916/4350/25
27.10.2025 до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства (далі АТ) ДТЕК Одеські електромережі до відповідача Комунального підприємства (далі КП) Сервісний центр в якій він просить суд:
- стягнути заборгованість за недовраховану електричну енергію в розмірі 86 639,81 грн;
- стягнути 3% річних у розмірі 1025,44 грн та інфляційні витрати у розмірі 605,09 грн
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення відповідачем вимог про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПРРЕЕ, згідно з актом про порушення від 17.02.2025 № 8007958.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.02.2026 заяву (зареєстрована 25.02.2026 за вх. № 2-359/26) по справі № 916/4350/25 передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Демченко Т.І.
Господарський суд Одеської області ухвалою від 26.02.2026: призначив заяву АТ ,,ДТЕК Одеські електромережі про ухвалення додаткового рішення до розгляду в засіданні суду на 04.03.2026.
03.03.2026 від КП ,,Сервісний центр надійшло клопотання, в якому просить: зменшити витрати на оплату правничої допомоги у справі № 916/4350/25 до 1000,00 грн; розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення здійснити за відсутності відповідача (його представника).
Мотивуючи клопотання КП ,,Сервісний центр вказує, що:
- позов у вказаній справі визнано відповідачем до початку розгляду справи по суті;
- господарську справу розглянуто за відсутності представників сторін;
- відповідно до п.5.1 договору про надання правничої допомоги від 30.12.2025 № 621-ОЕМ-РП, останній набирає чинності з дати його підписання (тобто з 30.12.2025 ) та діє до 31.12.2026, а згідно з п.8.2 договору після його підписання всі попередні переговори за ним, листування, попередні договори, протоколи про наміри та будь які інші усні або письмові домовленості сторін з питань втрачають чинність, тому правовідносин, що склались між ними до набрання чинності договором не врегульовано;
- звіт про надання правничої допомоги № 17-ОЕМ в частині надання певних видів правничої допомоги, а також відповідні витрати часу для її надання слід розцінювати критично, адже збір відповідних доказів по справі (який здійснено до подання позову, тобто до 27.10.2025), так і підготовка позовної заяви (яку подано до суду 27.10.2025), а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні (яке подано до суду 05.11.2025) здійснені представником позивача до укладання договору;
- обставини справи № 916/71/25, рівно як і предмет позову та його підстави, є майже ідентичними цій справі № 916/4350/25, де в обох випадках представником позивача був адвокат Албул В.С., що очевидно спростовує необхідність витрат двох годин часу на збір доказів по справі (зважаючи на відсутність у матеріалах справи жодного адвокатського запиту) та роз`яснення клієнту правової позиції по шаблонній справі, а також чотирьох годин часу на підготовку шаблонного позову, що є завищеним;
- моніторинг справи взагалі не потребує жодних витрат часу, а витрати у вигляді 2 годин часу на подання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу (текст якої розміщено фактично на 2 аркушах), є намаганням штучно створити обсяг наданих послуг задля відповідності розміру витрат на правничу допомогу орієнтовному розміру таких витрат, визначеному у позові, що жодним чином не відповідає компенсаторній меті розподілу судових витрат.
Представники сторін в засідання суду, призначене на 04.03.2026, не з`явились. Про дату, час та місце його проведення повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку документів в електронні кабінети. Крім того, у поданих запереченнях відповідач просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат без участі його представника.
Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: … 3) судом не вирішено питання про судові витрати... Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення… Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Згідно з ч.1 та п.1 ч.3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1-3 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з статтею 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити такі висновки: (1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені у частині другій статті 27 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність); (2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 ЦК України; (3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; (4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; (5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як положеннями цивільного права, так і Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність; (6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність.
У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суд, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, має право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.
Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19.
Поряд із наведеним, умовами укладеного між АТ ,,ДТЕК Одеські електромережі як Клієнтом та Адвокатським об`єднанням Перший радник як Виконавцем Договору передбачено, що адвокатське об`єднання звітує за результатами виконання доручення Клієнта і надання правничої допомоги, надаючи на погодження Клієнту звіт про надання правничої допомоги. Звіт має містити детальний опис наданої правничої допомоги та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги, враховуючи складність справи, час, витрачений адвокатським об`єднанням на надання правничої допомоги, вартість наданої правничої допомоги.
Дослідивши та проаналізувавши зазначені умови укладеного договору разом із представленим звітом, господарським судом встановлено, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначено у вигляді фіксованої суми (гонорару).
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як форма винагороди адвоката, але в розумінні Цивільного кодексу України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Дослідивши матеріали заяви позивача, заперечення відповідача, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, керуючись принципом верховенства права та права на судовий захист, суд дійшов таких висновків.
Зі змісту представлених відповідачем документів (договору про надання правової допомоги від 22.01.2024 № 7074-ООЕ, додаткової угоди до договору від 01.10.2024 № 7074-ООЕ/1 № 1, довіреності від 04.03.2024, договору про надання правничої допомоги від 30.12.2025 № 621-ОЕМ-РП, звіту про надання правничої допомоги від 25.02.2026 № 17-ОЕМ з описом робіт, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 15.07.2022 Серія ОД № 004814) вбачається, що адвокатом Албулом В.С. надано відповідачу наступні послуги: збір доказів по справі, визначення засобів доказування, роз`яснення клієнту правової позиції по судовій справі та узгодження її з клієнтом 2 години; підготовка позовної заяви та інших процесуальних заяв (про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін) 4 години; загальний моніторинг справи 2 години; підготовка та подання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 2 години.
Між тим, у ч.5 ст.129 ГПК України закріплено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес…
На підставі названої норми під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд може не відшкодовувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, врахувавши критерії для розподілу витрат, наведені в ч.5 ст.129 ГПК України.
Як правильно зазначив відповідач, окремі послуги у звіті про надання правничої допомоги є намаганням штучно створити обсяг наданих послуг, зокрема, виділення моніторингу справи як окремого виду послуг є безпідставним адже останній по суті є невід`ємною складовою роботи адвоката, до обов`язків якого входить складання заяв по справі та участь у судових засіданнях. Складання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, текст якої розміщено фактично на 2 аркушах також не потребує витрат часу у розмірі 2 годин.
В ч.4 ст.126 ГПК України закріплено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.5 та 6 ст.126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Не приймаються до уваги доводи відповідача про те, що звіт про надання правничої допомоги № 17-ОЕМ в частині надання певних видів правничої допомоги, а також відповідні витрати часу для її надання слід розцінювати критично, адже збір відповідних доказів по справі (який здійснено до подання позову, тобто до 27.10.2025), так і підготовка позовної заяви (яку подано до суду 27.10.2025), а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні (яке подано до суду 05.11.2025) здійснені представником позивача до укладання договору, з огляду на таке.
Господарський суд зауважує, що серед додатків до позовної заяви міститься договір про надання правової допомоги від 22.01.2024 № 7074-ООЕ та додаткова угода до договору від 01.10.2024 № 7074-ООЕ/1 № 1, що підтверджує факт врегулювання відносин між сторонами до подання позову до суду, а укладення договору про надання правничої допомоги від 30.12.2025 № 621-ОЕМ-РП є врегулюванням сторонами правовідносин з надання правової допомоги у зв`язку з закінченням строку дії попереднього договору.
Насамкінець потрібно вказати на відсутність правових та фактичних передумов для зменшення витрат на правничу допомогу до 1000,00 грн, т.я. вартість роботи адвоката Албула В.С., враховуючи існуючі на ринку адвокатських послуг м. Одеси ціни, а також кількість та зміст наданих послуг, не може становити менше 6000,00 грн, що також порушило б право позивача на правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу.
Решта витрат на професійну правничу допомогу у справі № 916/4350/25 покладається на АТ ,,ДТЕК Одеські електромережі.
Керуючись ст. 123, 129, 238, 240, 244 ГПК України,
1. Заяву Акціонерного товариства ,,ДТЕК Одеські електромережі про ухвалення додаткового рішення у справі № 916/4350/25 задовольнити частково.
3. У задоволені решти заяви відмовити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 09 березня 2026 року.

Суддя Т.І. Демченко