ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2026 р. Справа№ 910/26/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Остапенка О.М.

Козир Т.П.

Секретар судового засідання: Басараба К.Ю.

За участю представників учасників справи:

Янчик М.І. за ордером серії АІ №2148866 від 10.03.26 (в залі суду) - ПрАТ лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця»

ліквідатор ТОВ «Клінічний санаторій «Жовтень» Мучінський І.Д. (в залі суду)

Сидоренко М.В. від ТОВ «Київгазтрейд» (в режимі відеоконференції)

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на постанову Господарського суду міста Києва від 20.11.2025 у справі № 910/26/22 (суддя Стасюк С.В., повний текст постанови складено та підписано - 08.12.2025)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгазтрейд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду міста Києва від 20.11.2025 у справі № 910/26/22 (суддя Стасюк С.В., повний текст постанови складено та підписано - 08.12.2025), зокрема, припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень»; припинено повноваження розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень» арбітражного керуючого Мучінського Ігоря Дмитровича; визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень» банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру.

Не погоджуючись із вищевказаною постановою, Приватне акціонерне товариство лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити Приватному акціонерному товариству лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» процесуальний строк для подання апеляційної скарги на постанову Господарського суду міста Києва у справі № 910/26/22 від 20.11.2025 про визнання боржника банкрутом, у випадку, якщо суд буде вважати, що такий строк пропущено; скасувати постанову Господарського суду міста Києва у справі № 910/26/22 від 20.11.2025 про визнання боржника банкрутом, та ухвалити нове рішення, яким направити справу № 910/26/22 до Господарського суду міста Києва для подальшого продовження розгляду на стадію розпорядження майном боржника.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.12.2025 апеляційну скаргу у справі № 910/26/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Отрюх Б.В., судді: Сотніков С.В., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2025 у справі № 910/26/22 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/26/22 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгазтрейд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень» про банкрутство; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на постанову Господарського суду міста Києва від 20.11.2025 у справі № 910/26/22 до надходження матеріалів даної справи до Північного апеляційного господарського суду.

12.01.2026 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/26/22.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/169/26 від 20.01.2026 у зв`язку із перебуванням судді Сотнікова С.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/26/22.

Згідно з витягом до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2026 апеляційну скаргу у справі № 910/26/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Отрюх Б.В., судді: Козир Т.П., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 у справі № 910/26/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на постанову Господарського суду міста Києва від 20.11.2025, розгляд апеляційної скарги призначено на 11.03.2026.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Кодексом України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся до суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 прийнято заяву до розгляду та призначено підготовче засідання суду на 01.02.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2022 відкрито провадження у справі та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Мучінського Ігоря Дмитровича.

Постановою Господарського суду міста Києва від 20.11.2025 у справі № 910/26/22 (суддя Стасюк С.В., повний текст постанови складено та підписано - 08.12.2025):

« 1.Припинити процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень» (03084, місто Київ, Столичне шосе, інше 27 км, Конча-Заспа, ідентифікаційний код 02583744).

2. Припинити повноваження розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень» (03084, місто Київ, Столичне шосе, інше 27 км, Конча-Заспа, ідентифікаційний код 02583744) арбітражного керуючого Мучінського Ігоря Дмитровича.

3. Визнати Товариство з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень» (03084, місто Київ, Столичне шосе, інше 27 км, Конча-Заспа, ідентифікаційний код 02583744) банкрутом.

4. Відкрити ліквідаційну процедуру.

5. Призначити ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень» (03084, місто Київ, Столичне шосе, інше 27 км, Конча-Заспа, ідентифікаційний код 02583744) арбітражного керуючого Мучінського Ігоря Дмитровича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 1097 від 15.07.2013; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

6. Здійснити офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-порталі судової влади України щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень» (03084, місто Київ, Столичне шосе, інше 27 км, Конча-Заспа, ідентифікаційний код 02583744).

7. Господарську діяльність банкрута завершити.

8. Строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважати таким, що настав з 20.11.2025.

9. Припинити нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших санкцій по всіх видах заборгованості банкрута з 20.11.2025.

10. Припинити повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном з 20.11.2025.

11. Ліквідатору:

- забезпечити виконання повноважень ліквідатора банкрута в порядку, визначеному ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства та належне виконання заходів, передбачених ст. 62-64 Кодексу України з процедур банкрутства, спрямованих на задоволення вимог кредиторів;

- здійснювати продаж майна з неухильним дотриманням норм Кодексу України з процедур банкрутства;

- за результатами проведеної роботи, згідно ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства подати ліквідаційний баланс, звіт про проведену роботу та інші матеріали, що свідчать про виконання ліквідатором покладених на нього обов`язків (докази, що свідчать про відсутність ліквідаційної маси; реєстр вимог кредиторів з зазначенням сум, які є неможливими до погашення; пояснювальну записку ліквідатора до ліквідаційного балансу, тощо).

12. Відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

13. Копію постанови направити сторонам, ліквідатору, кредиторам та державному реєстратору за місцем знаходження боржника для внесення до Єдиного державного реєстру запису про відповідне судове рішення (п. 1 ст. 39 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»).

Визнаючи боржника банкрутом суд першої інстанції виходив з того, що 08.05.2025 відбулися збори кредиторів та комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Клінічний санаторій «Жовтень», проведені шляхом опитування, на яких було прийнято рішення 100% голосів: схвалити/затвердити звіт розпорядника майна у справі №910/26/22 про проведену роботу за період з 01.02.2022 по 23.04.2025; взяти до уваги та схвалити звіт за результатами проведення аналізу фінансово господарської діяльності, інвестиційного становища та становища на ринках ТОВ «Клінічний санаторій «Жовтень», здійснений ФОП Гончаровою А.І. відповідно до умов договору № 07-22/1 від 25.07.2022; з урахуванням відсутності пропозицій інвесторів, фінансового та майнового стану боржника станом на 31.03.2025 - визначити наступну судову процедуру у справі про банкрутство № 910/26/22 ТОВ «Клінічний санаторій «Жовтень» як ліквідаційну процедуру та звернутися до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Зобов`язати розпорядника майна звернутися з відповідним клопотанням до Господарського суду міста Києва, що підтверджується протоколом засідання зборів кредиторів та комітету кредиторів від 08.05.2025.

Згідно ч. 5 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про: визначення кількісного складу та обрання членів комітету кредиторів; дострокове припинення повноважень комітету кредиторів або окремих його членів; схвалення плану санації боржника та схвалення внесення змін до нього; звернення до господарського суду з клопотанням про введення наступної процедури у справі про банкрутство; обрання арбітражного керуючого у разі відсторонення арбітражного керуючого, визначеного Єдиною судової інформаційно-телекомунікаційною системою, від виконання повноважень; інші питання, передбачені цим Кодексом, у тому числі віднесені до компетенції комітету кредиторів.

У відповідності до ч. 8 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про: обрання голови комітету; скликання зборів кредиторів; звернення до господарського суду з вимогою про визнання правочинів (договорів) боржника недійсними на будь-якій стадії процедури банкрутства; звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого, припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого; надання згоди на продаж майна боржника (крім майна, що є предметом забезпечення) та погодження умов продажу майна боржника (крім майна, що є предметом забезпечення) у процедурі санації відповідно до плану санації або у процедурі ліквідації банкрута; внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника; інші питання, передбачені цим Кодексом.

Рішення зборів (комітету) кредиторів вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість голосів кредиторів, присутніх на зборах (комітеті) кредиторів, кількість голосів яких визначається відповідно до частини четвертої цієї статті (ч. 9 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства).

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Кодексу України з процедур банкрутства у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Відповідно до реєстру вимог кредиторів, визначенню підлягає розмір пасиву боржника. Відомості про актив боржника, мають міститися у звіті арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією) про фінансово - майновий стан боржника, що повинен бути наданий комітету кредиторів та на основі якого комітет кредиторів вирішує питання про введення наступної судової процедури. Фінансово-майновий стан боржника (актив) повинен бути предметом розгляду в судовому засіданні.

Якщо встановлення пасиву боржника відбувається на попередньому засіданні суду, то остаточна правова оцінка активу і пасиву боржника та можливість відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом надається у підсумковому засіданні суду з огляду на знаходження справи у процедурі розпорядження майном боржника.

Таким чином, завдання підсумкового засідання суду полягає у з`ясуванні ознак банкрутства та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження по справі, виходячи з клопотання комітету кредиторів, однак остаточна їх оцінка надається судом.

За ч. 1 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Про призначення розпорядника майна господарський суд постановляє ухвалу.

Завершальною стадією процедури розпорядження майном боржника є підсумкове засідання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 49 Кодексу України з процедур банкрутства у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) або закривається провадження у справі. До закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів приймають одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. У разі наявності обставин, що не дають зборам кредиторів можливості у встановлені строки прийняти одне з таких рішень, збори кредиторів можуть прийняти рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про продовження строку процедури розпорядження майном у межах граничних строків, визначених цим Кодексом.

Частиною третьою вказаної статті Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що у підсумковому засіданні господарський суд ухвалює одне з таких судових рішень: ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном боржника у межах граничних строків, визначених цим Кодексом; ухвалу про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому цим Кодексом; постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство.

У разі, якщо зборами кредиторів у межах строку дії процедури розпорядження майном боржника не прийнято жодного з передбачених цією статтею рішень, господарський суд за наявності ознак банкрутства протягом п`яти днів після закінчення процедури розпорядження майном боржника приймає постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (ч. 4 ст. 49 КУзПБ).

Тлумачення положень статей 48, 49 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що господарський суд, проводячи підсумкове засідання у справі про банкрутство, приймає рішення про введення наступної судової процедури щодо боржника, які визначені положеннями статтею 6 КУзПБ, із застосуванням судового розсуду (див. постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 915/1261/16, від 12.10.2021 у справі № 916/3619/19).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими КУзПБ, ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Наявність рішення зборів кредиторів про перехід до наступної судової процедури і звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури не є саме по собі безумовною підставою для введення господарським судом ліквідаційної процедури боржника. Адже частиною четвертою статті 49 КУзПБ законодавцем надано право суду навіть за відсутності відповідного рішення зборів кредиторів боржника, але за наявності обставин (після закінчення термінів визначених КУзПБ щодо тривалості процедури розпорядження майном, за наявності ознак банкрутства та за відсутності пропозицій щодо санації боржника), прийняти постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури за власною ініціативою (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 918/420/16).

За визначенням статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства банкрутство - визнана господарським судом нездатність боржника, крім страховика або кредитної спілки, відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника, а також віднесення страховика або кредитної спілки відповідно до рішення Національного банку України до категорії неплатоспроможних відповідно до Закону України «Про страхування» або Закону України «Про кредитні спілки».

Отже, боржник визнається банкрутом за умови встановлення господарським судом його неспроможності відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані вимоги кредиторів інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.

Завдання підсумкового засідання суду полягає в з`ясуванні судом ознак неплатоспроможності/банкрутства для визначення наступної судової процедури, згідно з клопотанням комітету кредиторів за його наявності (ч. 4 ст. 48 КУзПБ), однак остаточна їх оцінка надається судом, який у підсумковому судовому засіданні в залежності від обставин справи визначає наступну судову процедуру щодо боржника та ухвалює судове рішення про її введення.

Постанова господарського суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є, за своєю правовою природою, судовим рішенням, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом, належних і допустимих доказів у конкретній справі (зокрема, постанова Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 910/866/20, на яку посилається скаржник).

Визнаючи боржника банкрутом, суд має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, у зв`язку з чим з`ясувати його актив і пасив та співставити дані обох величин. Рішення суду не може ґрунтуватись лише на клопотанні комітету кредиторів. Суд повинен встановити неплатоспроможність боржника шляхом здійснення аналізу повноти проведених розпорядником майна заходів, що передбачені у процедурі розпорядження майном та дослідити надані розпорядником майна належні та допустимі докази на підтвердження повноти проведення процедури розпорядження майном (подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, від 15.06.2021 у справі № 916/1950/16 та від 29.07.2021 у справі № 925/409/20, від 31.05.2022 у справі № 905/2825/16, на неврахування яких посилається скаржник).

При цьому суд має з`ясувати актив і пасив боржника та співставити відомості щодо обох величин. Розмір пасиву боржника підлягає визначенню відповідно до затвердженого судом у порядку статті 47 КУзПБ реєстру вимог кредиторів. Відомості про актив боржника має містити звіт розпорядника майна про фінансово-майновий стан боржника. Зазначений звіт має бути предметом розгляду зборів кредиторів (комітету кредиторів), які на його підставі приймають рішення клопотати про перехід до наступної судової процедури (постанова Верховного Суду від 02.07.2024 у справі № 904/1938/22, на яку посилається скаржник в касаційній скарзі).

Тлумачення положень КУзПБ свідчить, що дійсний фінансово-господарський стан боржника у справі про банкрутство встановлюється господарським судом на підставі комплексного дослідження всіх наявних у справі доказів, зокрема й аналізу фінансового стану боржника, подання якого до господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, є обов`язком розпорядника майна боржника, визначеним пунктом 5 частини третьої статті 44 КУПБ, що дозволить суду встановити наявність чи відсутність підстав для висновку про платоспроможність боржника (див. висновок, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 908/2755/19, від 23.12.2021 у справі № 924/1155/18, від 25.05.2023 у справі № 902/207/22).

Відсутність аналізу та дослідження дійсного фінансово-господарського стану боржника на момент вирішення питання про запровадження у справі про банкрутство судової процедури ліквідації суперечить нормам КУзПБ (постанови Верховного Суду від 30.11.2023 у справі № 907/935/21, на яку посилається скаржник, а також від 02.07.2024 у справі № 904/4261/22, від 25.02.2025 у справі № 908/713/20).

Обов`язок арбітражного керуючого проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника та подавати результати такого аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію передбачений також п. 3 ч. 2 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства.

Таким чином, підставою для визнання боржника банкрутом є недостатність його майна для задоволення вимог кредиторів, що встановлюється судом шляхом зіставлення активів і пасивів боржника. Без встановлення фінансового стану боржника (зазначення конкретних показників, що відображають наявність фінансових ресурсів), наявності чи відсутності майнових активів у нього, за рахунок яких можна продовжити виробничу діяльність з метою погашення кредиторської заборгованості, без перевірки можливості застосування до боржника іншої, ніж ліквідація, судової процедури, висновок про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є передчасним, адже таке рішення повинно прийматися за наявності належних та допустимих доказів про відсутність можливості відновити платоспроможність боржника та погасити вимоги кредиторів не інакше, як через застосування ліквідаційної процедури. Аналогічні правові висновки наведені у постановах від 02.07.2024 у справі № 904/4261/22, від 08.03.2023 у справі № 910/1800/22).

Так, судом досліджено звіт розпорядника майна про проведену роботу за наслідками процедури розпорядження майном, а також проведений розпорядником майна аналіз фінансово-господарської діяльності боржника та встановлено наступне.

Розпорядником майна на підставі укладеного з ФОП Гончаровою А.І. договору № 07-22/1 від 25.07.2022 було проведено аналіз фінансово-господарської діяльності боржника, в тому числі на предмет виявлення ознак неплатоспроможності, дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства та доведення до банкрутства за період з 2019 року по 2021 рік.

Згідно вказаного звіту: результат аналізу основних показників, що визначають фінансово-господарський стан боржника протягом періоду, що аналізується, визначає спад господарської діяльності Боржника. Фінансовий результат погіршився з 808 тис. грн. прибутку за підсумками 2019 року до 6450 тис. грн. збитку за підсумками 2021 року.

У структурі активів боржника найбільшу питому вагу мають необоротні активи: нематеріальні активи, незавершені капітальні інвестиції, основні засоби тощо. Зміни у структурі необоротних активів складають +1352 тис. грн.

Вартість оборотних активів боржника зросла на +6145 тис. грн. Така зміна в оборотних активах є наслідком уповільнення оборотності оборотних коштів, що викликали об`єктивну необхідність у збільшенні потреби в зростанні їхньої маси, що є вже негативною тенденцією.

Зміни в запасах становлять -260 тис. грн., це головним чином свідчить не тільки про відсутність у підприємства власних платіжних засобів, а й виробничих запасів, які фінансуються за рахунок власних коштів. Абсолютне значення показника власних оборотних засобів (активів), що визначається як різниця між вартістю власного капіталу та сумою необоротних активів, станом на 01.01.2019 мало від`ємне значення (12216) тис. грн. Станом на 31.12.2021 в порівнянні з базовим періодом даний показник покращився на 104 тис. грн., та склав (12112) тис. грн., що було обумовлено ростом збитковості підприємства та як наслідок - збільшення від`ємного значення власного капіталу Боржника.

Функціонуючий капітал боржника станом на 31.12.2021 характеризується від`ємним значенням (12112) тис. грн. Це зумовлено перевищенням суми поточних зобов`язань над вартістю його оборотних активів. При зменшенні вартості запасів підприємства за аналітичний період, з 354 тис. грн у 2019 році до 94 тис. грн. у 2021 році, відповідає зростанню поточної кредиторської заборгованості перед бюджетом, з оплати праці тощо. Динаміка зростання поточних зобов`язань загалом негативно вплинула на платоспроможність боржника - з 16629 тис. грн. у 2019 році до 22670 тис. грн. у 2021 році, за період, що аналізується, показник погіршився на 6041 тис. грн.

Щодо наявності/відсутності ознак фіктивного банкрутства (згідно звіту): за економічними показниками та з урахуванням того, що підприємство не зверталось з власної ініціативи у господарський суд з заявою про визнання його банкрутом, ознаки фіктивного банкрутства відсутні.

Щодо наявності/відсутності ознак доведення до банкрутства, приховування банкрутства (згідно звіту): в діях керівництва Підприємства в періоді, що аналізувався, відсутні ознаки навмисного погіршення фінансово-господарського стану підприємства, тобто доведення до банкрутства, відсутні ознаки приховування банкрутства.

За даними вказаного звіту підприємство мало ознаки критичної неплатоспроможності.

Ознаки критичної неплатоспроможності, що відповідають фінансовому стану потенційного банкрутства, мають місце в разі, коли на початку і наприкінці фінансового року та або кварталу присутні ознаки поточної неплатоспроможності, а коефіцієнт покриття і коефіцієнт забезпечення власними засобами наприкінці звітного кварталу менші за їхні нормативні значення.

Коефіцієнт покриття дає загальну оцінку ліквідності активів, показуючи скільки гривень від вартості поточних активів підприємства припадає на одну гривню поточних зобов`язань. Станом на 01.01.2019 даний показник, обчислений на підставі фінансової звітності Боржника становив 0,26 та збільшився на 0,2 до значення 0,46 на 31.12.2021, що є менше нормативного значення.

Відповідно до п. 3.4 Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затвердженого наказом Міністерства економіки України №14 від 19.01.2006, поточною неплатоспроможністю характеризується фінансовий стан будь-якого підприємства, якщо на конкретний момент у зв`язку з випадковим збігом обставин тимчасово суми наявних у нього коштів і високоліквідних активів недостатньо для погашення поточного боргу, що відповідно до законодавчого визначення розглядається як неспроможність суб`єкта підприємницької діяльності виконати після настання встановленого строку їх сплати грошові зобов`язання перед кредиторами, у тому числі із заробітної плати, а також виконати зобов`язання щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів) не інакше як через відновлення платоспроможності.

Ознаки критичної неплатоспроможності, що відповідають фінансовому стану потенційного банкрутства, мають місце в разі, коли на початку і наприкінці звітного кварталу присутні ознаки поточної неплатоспроможності, а коефіцієнт покриття і коефіцієнт забезпечення власними засобами наприкінці звітного кварталу менші за їхні нормативні значення - 1,0 та 0,1 відповідно. Якщо наприкінці звітного кварталу хоча б один із зазначених коефіцієнтів перевищує його нормативне значення або протягом звітного кварталу спостерігається їх зростання, перевага надається позасудовим заходам відновлення платоспроможності боржника або його санації в процесі провадження справи про банкрутство.

Якщо за підсумками року коефіцієнт покриття менший за 1,0 і підприємство не отримало прибутку, такий його фінансовий стан характеризується ознаками надкритичної неплатоспроможності. У такому разі задоволення визнаних судом вимог кредиторів можливе шляхом застосування ліквідаційної процедури.

У зв`язку з тим, що розрахунок вказаних показників здійснювався згідно фінансової звітності підприємства станом на кінець 2021 року розпорядником майна самостійно здійснено розрахунок вказаних показників станом на 31.12.2024.

Коефіцієнт покриття (коефіцієнт поточної ліквідності) репрезентує загальний погляд на ліквідність боржника та дає змогу перевірити, чи можуть всі активи з періодом оборотності менше одного року покривати зобов`язання з періодом погашення менш одного року. Даний коефіцієнт дає загальну оцінку ліквідності активів, показуючи скільки гривень від обсягу оборотних активів припадає на одну гривню поточних зобов`язань. Якщо поточні активи перевищують поточні зобов`язання, то підприємство вважається таким, що успішно функціонує. Відповідно до загальноприйнятих стандартів заведено вважати, що цей коефіцієнт має перебувати в межах від одиниці до двох. Чим вище коефіцієнт поточної ліквідності, тим більш ліквідним є підприємство. За результатом аналізу коефіцієнт дорівнює відношенню поточних оборотних активів (ОА ,ф.1, рядок 1195) до поточних зобов`язань (ПЗ, ф.1, рядок 1695).

Коефіцієнт забезпечення власними засобами розраховується за формулою (ВК + ЗНВП + ДМП - НА) / ОА, де ВК - власний капітал (рядок 1495 ф.1), ЗНВП - забезпечення наступних виплат та платежів (рядок 1660, ф.1), ДМП - доходи майбутніх періодів ( рядок 1665, ф.1), НА - необоротні активи (рядок 1095, ф.1), ОА - оборотні активи (рядок 1195, ф.1).

Відтак, розпорядник майна вказує, що протягом 2019-2024 років вказаний показник має від`ємне значення, а коефіцієнт покриття нижче нормативного значення, за умов відсутності прибутку протягом періоду 2021-2024 - такий фінансовий стан характеризується ознаками надкритичної неплатоспроможності. У такому разі задоволення визнаних судом вимог кредиторів можливе шляхом застосування ліквідаційної процедури.

У зв`язку виявленням факту нестачі та відсутністю відповідних заходів з боку засновників підприємства та його керівника, розпорядник майна звернувся з заявою (повідомленням про кримінальне правопорушення) № 02-07/27 від 05.08.2024 до Голосіївського управління поліції (), з наданням копії Головному управлінню Національної поліції у місті Києві (). Через відсутність відповіді поліції з приводу раніш направленої заяви, листом за 02-06/16 від 31.03.25 розпорядник майна звернувся до Голосіївське управління поліції ГУНП у м. Києві з відповідним запитом з проханням надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань та контактні данні слідчого. 17.04.2025 від Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві надійшла відповідь № від 17.04.2025 (1041381), згідно якої: «Наразі, у зібраних матеріалах перевірки щодо проведеної інвентаризації активів ТОВ «Клінічний санаторій «Жовтень», відсутні дані, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, у зв`язку з цим, неможливо внести відповідну інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Інформуємо, що за результатами розгляду звернення, враховуючи відсутність ознак адміністративного чи кримінального правопорушення в події, які були вказані у зверненні, було прийнято рішення, про зупинення перевірки та списання матеріалу перевірки до справи управління».

12.08.2024 на адресу розпорядника майна надійшов лист за підписом т.в.о. директора боржника, яким розпорядника майна було повідомлено, що робочій групі вдалось встановити наявність 34 од. майна на загальну суму 668 661 грн.

Тобто, загальна вартість майнових активів станом на 12.08.2024, які обліковуються на балансі підприємства та є в наявності, становить за первісною вартістю: 34 284 026,76 - 9 194 084,14 + 668 661 = 25 758 603,56 грн. За балансовою вартістю: 21 683 563,10 - 9 194 084,14 + 668 661 = 13 158 139,96 грн.

На підприємстві обліковується дебіторська заборгованість в сумі 10 109 826,89 грн., у т.ч. прострочена 1 370 651,67 грн., та дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом (податок на прибуток) в сумі 30 503,93 грн. Через значний проміжок часу, відсутністю значної частини первинних документів, відсутністю актів звіряння розрахунків за останні 3 роки, - стягнення дебіторської заборгованості є вкрай ускладненим.

Залишки на розрахункових рахунках станом на 01.05.2024 становили 59 827,79 грн, станом на 31.12.2024 згідно даних балансу залишок коштів складав 7,8 тис. грн.

Інші оборотні активи (податковий кредит) - 160 163,18 грн. Вказаний актив не може бути використаний для погашення кредиторських вимог через заборгованість зі сплати податків та зборів станом на 01.05.2024 в загальній сумі 7 059 359,01 грн.

Незважаючи на відсутність даних за інформацією КМДА щодо землекористування боржником, останній здійснює господарську діяльність та є платником земельного податку відповідно технічної документації з землеустрою за земельну ділянку загальною площею 17,795 га. Будь-які правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку відсутні.

Крім того боржник є платником орендної плати за земельну ділянку площею 1,39 га (кадастровий номер :03:018:0026), яка належить боржнику на підставі договору оренди земельної ділянки з Козинською селищною радою від 15.01.2002 за реєстровим №111 з відповідними змінами до вказаного договору від 05.08.2010. Через несплату орендної плати Козинською селищною радою ініційовано процедуру розірвання договору оренди в судовому порядку.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за ТОВ «КС «Жовтень» нерухоме майно не зареєстровано. Але відповідно до даних інвентаризаційного опису необоротних активів (субрахунок №103) станом на 01.10.2022 року на підприємстві обліковується 59 інвентарних об`єктів загальною балансовою вартістю 14 790 766,68 грн, у т.ч. об`єкти нерухомого майна, на які зареєстровано право власності.

Вказане майно входило до складу цілого майнового комплексу (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), на яке було видано свідоцтво Київською міською державною адміністрацією 09.04.2003 серія МК №010006853 та власником якого є засновник - ПАТ «Укрпрофоздоровниця». Також вказане майно наявне в додатку №2 до передавального акту від 01.06.2021 (затвердженого на підставі рішення Наглядової Ради ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» від 23.06.2021 року №Р18-3), складеного на виконання приписів статті 107 ЦК України під час припинення ДП «Клінічний санаторій «Жовтень» шляхом перетворення у ТОВ «Клінічний санаторій «Жовтень». Відповідно до Статуту боржника, Товариство володіє й користується нерухомим майном Засновника на праві господарського відання. Право господарського відання за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником не зареєстровано.

Через зупинення санаторної діяльності боржника на початку 2022 року, звільнення медичного персоналу, проведенням демонтажних робіт в лікувальних корпусах, - відновлення господарської діяльності потребує значних фінансових інвестицій.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд встановив, відсутність зареєстрованого права господарського відання на нерухоме майно, відсутність правовстановлюючих документів на право землекористування землею в межах м. Києва, що пасиви значно перевищують активи боржника, під час проведення процедури розпорядження майном виявлено недостатньо активів боржника, за рахунок яких можливо погасити існуючу заборгованість перед кредиторами, пропозицій щодо санації боржника до господарського суду або розпорядника майна не поступало, а внутрішня фінансова можливість відновити платоспроможність боржника відсутня.

Враховуючи викладені обставини, а також той факт, що були виконані всі необхідні умови процедури розпорядження майном, складено реєстр заявлених вимог кредиторів, проведено аналіз фінансово-господарського стану та інвентаризацію боржника, створено комітет кредиторів, подано клопотання щодо введення процедури ліквідації, відсутні пропозиції щодо санації боржника, господарський суд прийшов до правильно висновку щодо необхідності введення процедури ліквідації та визнання боржника банкрутом.

В апеляційній скарзі ПрАТ лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» (кредитор та один із учасників товариства, з часткою в статутному капіталі якого складає 51% ) звернулося до апеляційного суду зі скаргою в якій вказувало на те, що оскаржувана постанова прийнята судом при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та є передчасною.

Так в апеляційній скарзі заявник посилався на те, що відповідно до абз.8 ч.1 ст.59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвалення господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Однак, на стадії судової процедури - розпорядження майном боржника й надалі продовжують існувати арешти в рамках кримінальних проваджень на майновий комплекс -санаторію «Жовтень» (Конча-Заспа, Столичне шосе,27 км).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі №757/51414/20-к (номер судового провадження:1-кс-45623/20) від 24 листопада 2020 року накладено арешт на майно в рамках кримінального провадження № 0001387 від 29.07.2020 а саме: майновий комплекс - санаторій «Жовтень» (Конча-Заспа, Столичне шосе, 27 км.), загальна площа (кв.м): 22762.9, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, складові частини об`єкта нерухомого майна: Лікувальний корпус, А, Загальна площа (кв.м): 6577.6; Спальний корпус, 1, Д, Загальна площа (кв.м): 5366.2; Спальний корпус, 2, Е, Загальна площа (кв.м): 5389.7; Центральний вестибюль і підвал під ним, З, Загальна площа (кв.м):

1006.6; Спортзал, И, Загальна площа (кв.м): 2081.6; Їдальня, Ж, Загальна площа (кв.м): 1938.6; Медпункт (пляж), Т, Загальна площа (кв.м): 39.7; Кнс, Ь Загальна площа (кв.м): 56.2; Домик-люкс, Ф, Загальна площа (кв.м): 48.7; Магазин, 2, Н, Загальна площа (кв.м): 68.1; Магазин, 1, М, Загальна площа (кв.м): 78.7; Спелеокамера, О, Загальна площа (кв.м): 46.3; Побутова будівля (перукарня), Б, Загальна площа (кв.м): 63.9. (посилання на розміщення в ЄДРСР: https://reyestr.court.gov.ua/Review/93842954).

В подальшому, Ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі №757/55509/21-к (номер судового провадження:1-кс-48250/21) від 20 жовтня 2021 року накладено арешт заборонивши суб`єктам державної реєстрації (нотаріусам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно і органам державної реєстрації прав), суб`єктам державної реєстрації визначених приписами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (окрім реєстраційних дій за зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів щодо реєстрації прав управління та інших речових прав, що виникатимуть на підставі ухвали слідчого судді про передачу Національному агентству в управління майна) вчиняти будь-які реєстраційні та нотаріальні дії в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Державному реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо внесення записів пов`язаних з зміною власника, іпотекодержателя, інших записів, пов`язаних з відступленням права вимоги за договорами забезпечення, а також заборонивши розпорядження та користування щодо наступних об`єктів нерухомого майна, зокрема, на: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, розміщений за адресою: м.Київ, Столичне шосе, Будинок Б/Н майновий комплекс - Санаторій Жовтень (Конча-Заспа, Столичне шосе, 27 км.), загальною площею: 22 762,90 м.кв. (посилання на розміщення в ЄДРСР: https://reyestr.court.gov.ua/Review/101354551).

Додатково, ухвалою Печерського районного суду міста Києва у справі №757/34194/22-к (номер судового провадження:1-кс-30782/22) від 30 листопада 2022 року клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора задоволено, накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно власником якого є ПрАТ «Укрпрофоздоровниця», зокрема:

Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: майновий комплекс - санаторій «Жовтень» (Конча-Заспа, Столичне шосе, 27 км.); Заборонено державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав (в тому числі, але не виключно Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській міській, районним у місті Києві державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора, окрім, як за відповідним зверненням Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (ідентифікаційний код 41037901) та уповноважених ним осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно вищевказаного нерухомого майна (посилання на розміщення в ЄДРСР: https://reyestr.court.gov.ua/Review/108021422).

Ухвалою Київського апеляційного суду у справі №757/34194/22-к (провадження №11-сс/824/846/2023) від 28.02.2023 року скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 листопада 2022 року про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №000117 від 20.08.2019 року, в частині заборони користування об`єктами нерухомого майна які на праві власності належать ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» (), зокрема: Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: майновий комплекс - санаторій «Жовтень» (Конча-Заспа, Столичне шосе, 27 км.); В іншій частині оскаржувану ухвалу слідчого судді залишено без змін (посилання на розміщення в ЄДРСР: https://reyestr.court.gov.ua/Review/109381117).

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі №757/12536/23-к (номер судового провадження:1-кс-11557/23) від 03 квітня 2023 року, що залишено без змін Київським апеляційним судом у справі №757/12536/23-к (номер судового провадження 11-сс/824/396/2024) від 22 травня 2024 року (посилання на розміщення в ЄДРСР: https://reyestr.court.gov.ua/Review/119369015), накладено арешт на майно та визначено порядок зберігання речових доказів, шляхом визначення порядку виконання ухвали про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 року, зокрема, на: Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: майновий комплекс - санаторій «Жовтень» (Конча-Заспа, Столичне шосе, 27 км.).

Передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів () для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження, збереження їхньої економічної вартості, майно власником якого є ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» (), зокрема, на: Об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000, який розташований за адресою: майновий комплекс - санаторій «Жовтень» (Конча-Заспа, Столичне шосе, 27 км.).

Вжиття відповідних заходів щодо скасування вищезазначених арештів у кримінальних проваджень, шляхом направлення ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» клопотань в порядку статті 174 КПК України до Печерського районного суду міста Києва жодних позитивних результатів не принесло. Досудове розслідування на теперішній час триває.

Арешт майна - це тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Отже, арешт, накладений в межах кримінальної справи, є заходом забезпечення кримінального провадження, застосованим згідно з нормами КПК України і його скасування відбувається в порядку, визначеному статтею 174 КПК України.

Аналогічних висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла при розгляді справ №335/12096/15-ц (постанова від 15.05.2018) та №569/4374/16-ц (постанова від 23.05.2018).

Відтак, скасування арешту, накладеного в межах кримінального провадження, в силу приписів статті 174 КПК України, не може здійснюватися судами інших юрисдикцій, що випливає також із положень статей 37, 41 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003. Така правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 16.10.2018 у справі № Б-50/112-09, від 11.04.2019 у справі № 926/1307-б/15, від 24.04.2018 у справі № 910/10369/15, від 18.04.2019 у справі № 1-23-32/135-08-4825, у справі №8/32 від 13.01.2022 .

ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» вважає, що накладення арешту на майно у кримінальному провадженні виключає можливість скасування такого арешту судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги, однак зауважує, що ч.6 ст. 59 КУзПБ постанова про визнання боржника банкрутом є підставою для скасування всіх арештів та інших обмежень щодо майна такого боржника (крім тих, які застосовано у кримінальному провадженні) та вчинення відповідних реєстраційних дій.

Згідно ст. 277 ГПК України - підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Таким чином, враховуючи, що норми Кодексу України з процедур банкрутства, Господарського процесуального кодексу України не містять положень, згідно яких наявність арештів у кримінальному провадженні на майно боржника унеможливлює введення ліквідаційної процедури, а предметом апеляційного розгляду у цій справі є питання дотримання господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час вирішення питання про перехід до ліквідаційної процедури ТОВ «Клінічний санаторій «Жовтень», колегія суддів прийшла до висновку, що п. 12 постанови Господарського суду міста Києва від 20.11.2025 у справі № 910/26/22 слід змінити, вказавши: «Відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом скасовується арешт, накладений на майно боржника (крім тих, які застосовано у кримінальному провадженні), визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається».

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст. ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 267-270, 273, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства лікувально - оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на постанову Господарського суду міста Києва від 20.11.2025 у справі № 910/26/22 задовольнити частково.

2. Змінити п. 12 постанови Господарського суду міста Києва від 20.11.2025 у справі № 910/26/22, вказавши: «Відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом скасовується арешт, накладений на майно боржника (крім тих, які застосовано у кримінальному провадженні), визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається».

3. В решті постанову Господарського суду міста Києва від 20.11.2025 у справі № 910/26/22 залишити без змін.

4. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги розподіляється відповідно до ст. ст. 129 та 282 Господарського процесуального кодексу України.

5. Справу № 910/26/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено та підписано - 12.03.2026.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді О.М. Остапенко

Т.П. Козир