УХВАЛА

06 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/3716/25

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду: Бенедисюка І. М. (головуючого), Васьковського О. В., Вронської Г. О., Зуєва В. А., Кібенко О. Р., Малашенкової Т. М., Пєскова В. Г., Чумака Ю. Я.,

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи

за касаційною скаргою Державної податкової служби України

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2025

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2025

у справі за позовом Акціонерного товариства "КОМІНБАНК"

до Державної податкової служби України,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства "СЕРІН-ЛІС"

про припинення податкової застави,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Акціонерне товариство "КОМІНБАНК" (далі - АТ "КОМІНБАНК", позивач) звернулося до суду з позовом до Державної податкової служби України (далі - ДПС України, відповідач, скаржник) про припинення податкової застави.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наявність обтяження у вигляді податкової застави на нерухоме майно, набутого позивачем в порядку звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов іпотечних договорів, є перешкодою в здійсненні позивачем своїх прав як власника цього нерухомого майна, зокрема, щодо вільного розпорядження цим майном.

2. Короткий зміст оскаржуваних судових рішень

2.1. Господарський суд міста Києва рішенням від 22.05.2025 (суддя Привалов А. І.), залишеним без змін Північним апеляційним господарським судом постановою від 01.10.2025 (колегія суддів: Ходаківська І. П., Демидова А. М., Владимиренко С. В.), позов задовольнив. Припинив податкову заставу (номер запису про обтяження: 52425793, дата реєстрації обтяження: 07.11.2023 року, обтяжувач: ДПС України (), належного АТ «КОМІНБАНК» на праві власності нерухомого майна - ремонтно-механічний цех, загальною площею 1983,4 кв.м., що розташований на земельній ділянці площею 11,0090 га, кадастровий номер :00:05:001:0105, яка розташована за адресою: Івано-Франківська область, Надвірнянський район, смт Делятин, вулиця 16 липня, будинок 11, реєстраційний номер об`єкта: 0, виключивши її з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

2.2. Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що податкова застава поширюється виключно на майно платника податків, у якого виник та наявний податковий борг, тобто на майно ПАТ "СЕРІН-ЛІС" (третьої особи у справі). Новий власник майна - АТ "КОМІНБАНК" не є боржником зі сплати податків, а тому процедура звернення стягнення на його майно в порядку, визначеному Податковим кодексом України (далі - ПК України), не може бути реалізована, оскільки позивач, який придбав спірне майно в результаті звернення стягнення на предмет іпотеки, не замінює третю особу у справі у правовідносинах щодо погашення останньою заборгованості зі сплати податків.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. ДПС України звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2025 у цій справі, ухвалити нове судове рішення про відмову у позові.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. Підставою касаційного оскарження скаржник визначив пункт 1, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), наполягаючи на ухваленні судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, а саме:

- від 31.08.2022 у справі № 921/574/20, де підтверджено, що територіальні органи ДПС хоча й утворені без статусу юридичної особи, але є органами державної влади та можуть виступати стороною в судовому процесі;

- від 01.07.2020 у справі № 804/4602/16, де зазначено, що податковий орган має право застосовувати податкову заставу з огляду на несплату в установлений строк самостійно визначеної суми грошового зобов`язання та, відповідно, утворення податкової заборгованості;

- від 07.04.2021 у справі № 924/199/20, де вказано, що суд має право відмовити в задоволенні позову лише через те, що позивач обрав неналежний спосіб захисту;

- від 19.01.2021 у справі № 813/3676/16, де встановлено, що за відсутності доказів державної реєстрації відступлення права вимоги за іпотечним договором суд не надає оцінки правомірності дій податкового органу щодо включення до податкової застави майна, яке перебуває в іпотеці, та звільнення його з податкової застави, а вказує на відсутність обставин, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів особи.

4.2. Узагальнено доводи касаційної скарги зводяться до того, що:

- ототожнення судами територіального органу ДПС із філією суб`єкта господарювання є юридично некоректним та призвело до незалучення належного відповідача;

- задовольняючи позовну вимогу, пов`язану із припиненням податкової застави, суд першої інстанції розглянув і припинив саме податкову заставу, не дослідивши момент її виникнення, правову природу та підстави застосування, а не застосував належний спосіб захисту, який передбачено у ПК України у вигляді звільнення майна з податкової застави і виключення такого майна з акта опису.

4.3. Скаржник у поданій касаційній скарзі також посилається на наявність підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 6 частини першої статті 310 ГПК України, а саме: судове рішення ухвалено з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції. За його доводами, суди відкрили провадження у справі з порушенням правил територіальної підсудності, передбачених статтею 27 ГПК України, оскільки рішення про опис майна у податкову заставу ухвалило ГУ ДПС в Івано-Франківській області, спір мав би розглядатися Господарським судом Івано-Франківської області, а не за місцезнаходженням ДПС України, яка не є належним відповідачем у справі.

5. Доводи інших учасників справи

5.1. У відзиві на касаційну скаргу АТ "КОМІНБАНК" просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

5.2. Від АТ "КОМІНБАНК" відзив на касаційну скаргу до Суду не надходив.

6. Підстави передачі справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - об`єднана палата)

6.1. Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 17.11.2025 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ДПС України на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2025, а також призначив її розгляд у відкритому судовому засіданні.

6.2. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалою від 10.12.2025 справу № 910/3716/25 передав на розгляд об`єднаної палати, оскільки колегія суддів у цій справі вважає за необхідне відступити від висновку Верховного Суду у складі колегії суддів іншої палати, викладеного у постанові від 31.08.2022 у справі № 921/574/20, щодо можливості участі в якості сторони господарського процесу територіальних органів ДПС України утворених без статусу юридичної особи.

6.3. В ухвалі про передачу цієї справи на розгляд об`єднаної палати колегія суддів з посиланням на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 31.01.2024 у справі № 918/479/23 та від 11.12.2023 у справі № 504/4099/16-ц, зазначила про те, що філії та представництва господарюючого суб`єкта, які не є юридичними особами, не наділені цивільною процесуальною дієздатністю та не можуть виступати стороною у господарському процесі. Тому справи, в яких відповідачем виступає філія чи представництво суб`єкта господарювання, не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, у зв`язку з відсутністю сторони у господарському процесі, до якої пред`явлено позов, а отже, неможливістю вирішення господарського спору. З урахуванням цивільно-правового статусу філій та представництв недопустимою є участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу як складової частини юридичної особи, що його створила.

7. Підстави повернення справи на розгляд колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду

7.1. Згідно з частиною другою статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

7.2. Частини перша, третя, четверта статті 303 ГПК України передбачають, що питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи. Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати може бути вирішене до прийняття постанови судом касаційної інстанції. Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 302 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 302 цього Кодексу.

7.3. Об`єднана палата неодноразово зазначала про умови (підстави) для передачі справи на розгляд об`єднаної палати, як і підстави для здійснення розгляду справи об`єднаною палатою, а також про критеріїв щодо прийняття / повернення справ, переданих на розгляд об`єднаної палати (див. ухвали від 11.07.2024 у справі № 909/1167/17, від 09.08.2024 у справі № 909/1043/24, від 03.09.2024 у справі № 925/555/21, від 03.09.2024 у справі № 910/15002/23, від 27.09.2024 № 922/3929/23, від 05.12.2024 у справі № 910/4017/22, від 17.01.2025 у справі № 911/22/24 (911/747/24), від 06.06.2025 у справі № 910/4017/24, від 08.09.2025 у справі № 912/1769/24, від 03.10.2025 у справі № 910/7486/24, від 17.10.2025 у справі

№ 910/16507/23, від 19.12.2025 у справі № 916/5778/23, від 06.02.2026 у справі № 910/1686/24 та від 06.02.2026 у справі № 904/1809/24)

7.4. Так, умовами (підставами) для передачі справи на розгляд об`єднаної палати, як і підставами для здійснення розгляду справи об`єднаною палатою, є:

1) наявність висновку щодо застосування конкретної норми (норм) права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати;

2) такий висновок має бути зроблено в подібних правовідносинах.

7.5. Велика Палата Верховного Суду тлумачить, що правовий висновок (правова позиція) - це виклад тлумачення певної норми права (або низки норм), здійснене Верховним Судом (Верховним Судом України) під час розгляду конкретної справи, обов`язкове для суду та інших суб`єктів правозастосування під час розгляду та вирішення інших справ у разі існування близьких за змістом або аналогічних обставин спору(див., зокрема, пункт 18.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2024 у справі №191/4364/21).

7.6. Таке ж тлумачення застосовує і об`єднана палата, про що свідчить зміст ухвал, якими повертає справи відповідним колегіям (див. ухвали від 23.05.2024 у справі №910/2440/23, від 03.09.2024 у справі №925/555/21, від 17.01.2025 у справі №922/1137/20, від 21.02.2025 у справі №922/444/24, від 06.06.2025 у справі №910/4017/24, від 24.06.2025 у справі № 910/7487/24, від 03.10.2025 у справі № 921/481/24, від 19.12.2025 у справі № 916/5778/23 та від 06.02.2026 у справі № 904/1809/24)

7.7. Підставою для передачі для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати, є конкретний висновок, який сформований саме Верховним Судом (Верховним Судом України) в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати у подібних правовідносинах про те, як саме повинна застосовуватися норма права, а не будь-якого висновку чи правової оцінки, зробленого судом касаційної інстанції для обґрунтування мотивувальної частини постанови.

7.8. Об`єднана палата зазначала, що справа підлягає поверненню відповідній колегії суддів, якщо колегія фактично просить відступити від висновку щодо застосування норми права, викладеного в постановах Великої Палати Верховного Суду або іншого касаційного суду у складі Верховного Суду.

7.9. Оцінюючи наявність підстав для прийняття справи та обґрунтовуючи необхідність її передачі на розгляд об`єднаної палати, колегія суддів для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності порушує питання щодо відступу від правової позиції, викладеної у постанові Касаційного господарського суду від 31.08.2022 у справі № 921/574/20 (колегія суддів для розгляду справ про банкрутство). У цій постанові суд, виходячи із системного аналізу положень частини другої статті 21-1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади», частини першої статті 45 та частини другої статті 4 ГПК України, статті 1 КУзПБ, а також Положення про Державну податкову службу України і Положення про Головне управління ДПС у Тернопільській області, дійшов висновку, що останнє є відокремленим підрозділом ДПС України, яке хоч і утворене без статусу юридичної особи, однак є органом державної влади (податковим органом, органом стягнення) та може бути стороною в судовому процесі.

7.10. В аспекті порушених питань об`єднана палата зазначає, що колегія суддів поставила питання щодо можливості відступу від висновків, викладених колегією суддів для розгляду справ про банкрутство.

7.11. Об`єднана палата виходить з того, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.02.2020 у справі № 918/335/17, судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи. Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо. Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні. Хоча вони вирішуються тим судом, який відкрив провадження у справі про банкрутство, ці спори не стосуються непозовного провадження, яке врегульоване КУзПБ, а тому регламентуються правилами про позовне провадження, встановленими у ГПК України.

7.12. Верховний Суд у складі колегії суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 15.02.2021 у справі № 910/11664/20 зазначав, що таке розмежування є цілком виправданим з точки зору того, що справи відокремленого позовного провадження мають різний суб`єктний склад сторін спору, предмети і підстави позову, розглядаються та вирішуються господарським судом із застосуванням усього інструментарію позовного провадження, на відміну від спрощеного порядку розгляду заяв, скарг і клопотань в основній справі про банкрутство.

7.13. Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14 зазначила, що з огляду на те, що правове регулювання статусу учасників у справі про банкрутство регламентовано як нормами ГПК України, так і спеціальним законом - КУзПБ, зміст правосуб`єктності та особливості процесуального статусу конкретного учасника справи розкриваються шляхом системного тлумачення норм цих законодавчих актів з урахуванням особливостей певної стадії процедури банкрутства. Одночасно особливістю провадження саме у справах про банкрутство є можливість обліку у реєстрі кредиторів боржника одразу декількох органів ДПС, кожен з яких обраховує самостійно заборгованість за боржником у залежності від територіального знаходження активів боржника (філій, земельних ділянок тощо).

7.14. Об`єднана палата враховує і те, що Касаційний адміністративний суд у постанові від 16.03.2023 у справі № 640/26047/19 погодився з правовими висновками Касаційного господарського суду, які викладені у постанові від 31.08.2022 у справі № 921/574/20 про те, що територіальні органи ДПС, хоч і утворені без статусу юридичної особи, є органами державної влади (податковими органами, органами стягнення), мають процесуальну правосуб`єктність та здатні бути стороною у судовому процесі.

7.15. Згідно з частиною третьою статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду.

7.16. Враховуючи специфіку розгляду справ про банкрутство, у межах яких усі спори позовного провадження підлягають розгляду тим судом, який відкрив провадження у справі, з огляду на можливість різного суб`єктного складу сторін спору, предметів та підстав позову, що притаманне не лише господарському судочинству, об`єднана палата дійшла висновку, що питання про можливий відступ від зазначених висновків належить до виключної компетенції Великої Палати Верховного Суду і виходить за межі повноважень об`єднаної палати.

7.17. Отже, наведене виключає наявність підстав, передбачених частиною другою статті 302 ГПК України, для прийняття на розгляд об`єднаної палати справи № 910/3716/25 з огляду на зазначене, адже у протилежному випадку об`єднана палата не діятиме як суд «встановлений законом».

Керуючись статтями 234, 235, 302, 303, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

Справу № 910/3716/25 за касаційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 22.05.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.10.2025 повернути відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя О. Васьковський

Суддя Г. Вронська

Суддя В. Зуєв

Суддя О. Кібенко

Суддя Т. Малашенкова

Суддя В. Пєсков

Суддя Ю. Чумак