ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
У Х В А Л А

м. Хмельницький

"09" березня 2026 р.Справа № 924/43/26

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Вибодовського О.Д., при секретарі судового засідання Ковальчук А.С., розглянувши матеріали клопотання розпорядника майна Фермерського господарства "Агросад-2016" арбітражного керуючого Косякевича С.О. (вх.№05-06/629/26 від 05.03.2026р.) про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів у справі

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" м. Обухів Київської області

до Фермерського господарства "Агросад-2016" с. Заморочення Шепетівського району Хмельницької області

про банкрутство юридичної особи

Без повідомлення (виклику) сторін

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Хмельницької області (суддя Вибодовський О.Д.) перебуває справа №924/43/26 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" м. Обухів Київської області до Фермерського господарства "Агросад-2016" с. Заморочення Шепетівського району Хмельницької області про банкрутство юридичної особи.

Ухвалою суду від 28.01.2026р., окрім іншого:

- відкрито провадження у справі №924/43/26 про банкрутство Фермерського господарства "Агросад-2016" (30413, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Заморочення, вул. Космонавтів, буд. 1, );

- визнано вимоги кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" м. Обухів Київської області до Фермерського господарства "Агросад-2016" с. Заморочення Шепетівського району Хмельницької області у сумі 751878,03грн за ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 11.04.2023р. у справі №924/103/23, а також 33280,00грн судового збору, сплаченого за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство та 77823,00грн авансування грошової винагороди арбітражному керуючому;

- введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - Фермерського господарства "Агросад-2016" (30413, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Заморочення, вул. Космонавтів, буд. 1, );

- введено процедуру розпорядження майном боржника - Фермерського господарства "Агросад-2016" (30413, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Заморочення, вул. Космонавтів, буд. 1, ), на строк, визначений ч. 6 ст. 95 КУзПБ;

- призначено розпорядником майна боржника - Фермерського господарства "Агросад-2016" (30413, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Заморочення, вул. Космонавтів, буд. 1, ) арбітражного керуючого Косякевича С.О. (04211, м. Київ, а/с 5, свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №40 від 31.01.2013р.);

- встановлено арбітражному керуючому Косякевичу С.О. оплату послуг (грошову винагороду) за виконання повноважень розпорядника майна в розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором) на депозитний рахунок Господарського суду Хмельницької області;

- вжито заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави;

- зобов`язано розпорядника майна - арбітражного керуючого Косякевича С.О.: не пізніше 09.03.2026р. подати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів (письмові нормативно-обґрунтовані пояснення щодо складеного реєстру по кожному з кредиторів, витяги з державних реєстрів заборон щодо майна боржника, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів; письмовий звіт про надіслання всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами в порядку частини 3 статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства); не пізніше строку встановленого законом скласти реєстр вимог кредиторів та подати до господарського суду; провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість не пізніше 25.03.2026р. та до 30.03.2026р. подати господарському суду результати проведеної інвентаризації майна боржника з копіями інвентаризаційних відомостей, оформлених у відповідності до вимог чинного законодавства; вжити заходів щодо виконання розпорядником майна передбачених Кодексом України з процедур банкрутства своїх обов`язків, докази чого надати суду; провести аналіз фінансово-господарської діяльності боржника, інвестиційного становища та його становища на ринках та надати господарському суду письмовий звіт; не рідше одного разу на місяць надавати господарському суду (комітету кредиторів) звіт про свою діяльність з моменту призначення господарським судом, відомості про фінансове становище боржника, а також документи, що їх підтверджують;

- зобов`язано боржника надати розпоряднику майна необхідні документи на його вимогу для підготовки аналізу фінансово - господарської діяльності, інвестиційного становища боржника та його становища на ринках;

- зобов`язано боржника надати розпоряднику майна всі необхідні документи та надати майно для проведення інвентаризації на вимогу розпорядника майна;

- призначено попереднє засідання у справі №924/43/26 на 10:00год. 02.04.2026р.

28.01.2026р. з метою виявлення усіх кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника судом здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства "Агросад-2016" (30413, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Заморочення, вул. Космонавтів, буд. 1, ) на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в мережі Інтернет, номер публікації якого 78315.

30.01.2026р. до суду поштовою кореспонденцією від Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" надійшла заява (вх.№05-06/247/26) із додатковими вимогами до боржника на загальну суму 983351,52грн, з яких: 6656,00грн судового збору, а також 136847,16грн інфляційних втрат, 431625,03грн 36% річних, 12265,14грн відсотків за користування товарним кредитом, 395958,19грн пені, нарахованих відповідно до договору поставки №283/21-ХМ від 22.09.2021р.

Ухвалою суду від 03.02.2026р. прийнято заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" м. Обухів Київської області (вх.№05-06/247/26 від 30.01.2026р.) з додатковими грошовими вимогами до боржника у сумі 976695,52грн заборгованості та 6656,00грн судового збору у справі №924/43/26 про банкрутство до розгляду в судовому засіданні, призначеному на 10:00год. 02.04.2026р.

05.03.2026р. до суду через систему "Електронний суд" від розпорядника майна Фермерського господарства "Агросад-2016" арбітражного керуючого Косякевича С.О. надійшло клопотання (вх.№05-06/629/26) про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів у справі №924/43/26, шляхом заборони боржнику вчиняти без згоди розпорядника майна правочини. Зокрема, у вказаному клопотанні, розпорядник майна просить суд заборонити ФГ "Агросад-2016" та його посадовим особам без його згоди укладати договори чи інші правочини щодо дострокового припинення права оренди земельними ділянками, а також заборонити ФГ "Агросад-2016" та його посадовим особам звертатися до державного реєстратора, нотаріуса (інших органів реєстрації) із заявами про державну реєстрацію правочинів, предметом яких є дострокове припинення права оренди.

В обґрунтування поданого клопотання розпорядник майна Косякевич С.О. зазначає, що з долученої до клопотання Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.01.2026р., вбачається, що в оренді у боржника перебувають декілька земельних ділянок. З урахуванням наведеного розпорядник майна зауважує, що, враховуючи специфіку господарської діяльності боржника, від складу та кількості земельних ділянок прямо залежать виробничі можливості боржника, які визначають обсяг вирощуваної ним продукції, а від обсягу вирощеної на земельних ділянках, які орендуються боржником, продукції залежать обсяги надходжень коштів від її реалізації та фінансові результати діяльності боржника як основного активу за рахунок якого можуть погашатись вимоги кредиторів.

Зокрема, на думку розпорядника майна, дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок може призвести до повної втрати основного виробничого активу боржника, що унеможливить здійснення ним вирощування, збору врожаю та його реалізації як основного джерела отримання прибутку боржника, а відтак є необхідність у застосуванні заходу забезпечення вимог кредиторів у вигляді заборони боржнику вчиняти без згоди розпорядника майна правочини, оскільки саме означений захід забезпечення вимог кредиторів унеможливить дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок та відповідно забезпечить отримання доходу ФГ "Агросад 2016" для погашення вимог кредиторів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.03.2026р., клопотання про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів передано для розгляду судді Вибодовському О.Д.

При розгляді клопотання розпорядника майна Фермерського господарства "Агросад-2016" арбітражного керуючого Косякевича С.О. (вх.№05-06/629/26 від 05.03.2026р.) про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів у справі №924/43/26 суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, у приписах КУзПБ законодавець утвердив пріоритет норм цього спеціального закону та субсидіарне застосування у процедурах банкрутства (неплатоспроможності) загальних норм Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Тому загальні норми ГПК України застосовуються при розгляді справ про банкрутство настільки, наскільки це узгоджується із логікою законодавчого регулювання відносин банкрутства (неплатоспроможності), зокрема ті норми ГПК України, що мають універсальний характер, тобто застосовні до вирішення однакових, переважно суто процедурних, питань руху справи у позовному провадженні, так само і у процедурі банкрутства (неплатоспроможності) за умови, що інше не встановлено КУзПБ (п. 40-42 постанови Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 16.08.2023р. у справі №920/162/23).

Правові засади забезпечення позову у господарському судочинстві врегульовано главою 10 розділу І ГПК України, тоді як спеціальним законом про банкрутство (ст. 40 КУзПБ) визначено особливі різновиди забезпечувальних заходів вимог кредиторів боржника, які є учасниками провадження у справі, та надано право застосування таких заходів як за клопотанням розпорядника майна чи кредитора, так і за ініціативою суду.

За змістом ч. 1 ст. 40 КУзПБ господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Ухвала про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню.

Зокрема, господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику вчиняти без згоди розпорядника майна правочини, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника та забезпечення вимог кредиторів (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його майном або цінними паперами без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме чи нерухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

Частиною 4 ст. 40 КУзПБ визначено, що заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до закриття провадження у справі. Господарський суд має право скасувати або змінити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів до настання зазначених обставин, про що постановляє ухвалу.

Тобто, статтею 40 КУзПБ законодавець визначив і мету, задля якої такі заходи застосовуються - для збереження майна боржника, усунення перешкод для виконання розпорядником майна своїх повноважень та захисту прав і законних інтересів боржника або кредиторів.

У цій справі розпорядник майна Фермерського господарства "Агросад-2016" арбітражний керуючий Косякевич С.О. звернувся до суду із клопотання про забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику вчиняти без згоди розпорядника майна правочини, зокрема розпорядник майна просить суд заборонити ФГ "Агросад-2016" та його посадовим особам без його згоди укладати договори чи інші правочини щодо дострокового припинення права оренди земельними ділянками та звертатися до державного реєстратора, нотаріуса (інших органів реєстрації) із заявами про державну реєстрацію правочинів, предметом яких є дострокове припинення права оренди, з метою унеможливлення дострокового розірвання боржником договорів оренди земельних ділянок, які є основним ресурсом для ведення ним господарської діяльності. Зокрема, розпорядник майна зазначає, що відповідно до відомостей, відображених у Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.01.2026р., за боржником зареєстровано право оренди щодо кількох земельних ділянок, а саме:

- з кадастровим номером :06:012:0098, площею 2,16 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 255), номер запису про інше речове право: 40421702, дата та час державної реєстрації: 04.02.2021р., вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки, документи, подані для державної реєстрації: договір оренди землі, виданий 03.02.2021р., орендар: ФГ "Агросад-2016;, орендодавець: ОСОБА_1 ;

- з кадастровим номером :06:012:0051, площею 2,16 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 255), номер запису про інше речове право: 40422340, дата та час державної реєстрації: 04.02.2021р., вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки, документи, подані для державної реєстрації: договір оренди землі, виданий 03.02.2021р., орендар: ФГ "Агросад-2016;, орендодавець: ОСОБА_1 ;

- з кадастровим номером :06:003:0005, площею 3,507 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 255), номер запису про інше речове право: 39814359, дата та час державної реєстрації: 17.12.2020р., вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки, документи, подані для державної реєстрації: договір оренди землі, виданий 18.10.2020р., орендар: ФГ "Агросад-2016;, орендодавець: ОСОБА_2 ;

- з кадастровим номером :06:003:0006, площею 3,2603 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 255), номер запису про інше речове право: 39832103, дата та час державної реєстрації: 17.12.2020р., вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки, документи, подані для державної реєстрації: договір оренди землі, виданий 18.10.2020р., орендар: ФГ "Агросад-2016;, орендодавець: ОСОБА_2 ;

- з кадастровим номером :06:003:0004, площею 3,2327 га, номер запису про інше речове право: 39815612, дата та час державної реєстрації: 17.12.2020р., вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки, документи, подані для державної реєстрації: договір оренди землі, виданий 18.10.2020р., орендар: ФГ "Агросад-2016;, орендодавець: ОСОБА_2 ;

- з кадастровим номером :06:012:0047, площею 4,4683 га, номер запису про інше речове право: 39678296, дата та час державної реєстрації: 10.12.2020р., вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки, документи, подані для державної реєстрації: договір оренди землі, виданий 08.09.2020р., орендар: ФГ "Агросад-2016;, орендодавець: ОСОБА_3 .

Тобто, в обґрунтування поданого клопотання розпорядник майна наголошує на тому, що дострокове розірвання договорів оренди земельних ділянок, враховуючи специфіку господарської діяльності боржника ФГ "Агросад-2016", може призвести до втрати основного активу боржника, а саме доходу отриманого від вирощування на орендованих земельних ділянках продукції та відповідно від її реалізації, що у подальшому може унеможливити погашення вимог кредиторів, а також може ускладнити пошуки потенційного інвестора для процедури санації, або й взагалі унеможливити її введення. Окрім цього, розпорядник майна зауважує, що право оренди може бути реалізоване в процедурі ліквідації з метою погашення вимог кредиторів.

Суд зазначає, що Кодексом України з процедур банкрутства, як спеціальним законом, визначено особливі різновиди заходів на забезпечення вимог кредиторів боржника, які є учасниками провадження у справі та надано право їх застосування як за клопотанням кредитора, так за ініціативою суду. Разом з тим, загальні принципи застосування забезпечувальних заходів (на будь-якій стадії розгляду справи, якщо їх незастосування може істотно ускладнити ефективний захист порушених прав кредитора як учасника провадження), дотримання доцільності, адекватності та співмірності застосованих заходів мають застосовуватися як загальні забезпечувальні норми відповідно до ст. 136 ГПК України. Подібні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 13.02.2020р. у справі № 50/790-43/173, від 31.05.2022р. у справі № 924/1277/20.

Статтею 136 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Інститут забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (боржника) або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача або особи, яка звернулася з відповідними вимогами у справі про банкрутство.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у ч. 2 ст. 136 ГПК України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати у результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020р. у справі № 381/4019/18).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Передумовою забезпечення позову є обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову, що гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову заявленим позивачем вимогам, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (заявника).

Аналогічні висновки наводяться у постановах Верховного Суду від 21.12.2021р. у справі №910/10598/21, від 28.08.2023р. у справі № 906/304/23.

При цьому не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору.

З урахуванням специфіки провадження у справі про банкрутство, безпосередньою метою застосування передбачених ст. 137 ГПК України заходів забезпечення позову, як заходів забезпечення вимог кредиторів у такій справі, є збереження майна боржника та у такий спосіб охорона матеріально-правових інтересів кредиторів від можливих недобросовісних дій боржника чи інших осіб стосовно його активів задля попередження потенційних труднощів у досягненні основної мети процедур банкрутства - як найповнішого задоволення вимог кредиторів.

Отже, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Таку правову позицію наведено Верховним Судом у постанові від 14.06.2018р. по справі №910/361/18.

Так, відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з вищенаведеного, достатньо обґрунтованим для забезпечення вимог кредиторів є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення вимог кредиторів. Тобто сторона, яка звертається із клопотанням про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів, повинна обґрунтувати причини звернення з таким клопотанням та з цією метою і з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, подати докази наявності відповідних обставин.

Як вбачається з матеріалів поданого клопотання, розпорядник майна зазначає, що необхідність вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів, шляхом заборони боржнику та його посадовим особам вчиняти без згоди розпорядника майна правочини, а саме укладати договори чи інші правочини щодо дострокового припинення права оренди земельними ділянками та звертатися до державного реєстратора, нотаріуса (інших органів реєстрації) із заявами про державну реєстрацію припинення права оренди ФГ "Агросад-2016" на підставі будь-яких правочинів, предметом яких є дострокове припинення права оренди, на його думку, зумовлена специфікою господарської діяльності боржника ФГ "Агросад-2016" та унеможливленням здійснення ним вирощування, збору врожаю та його реалізації як основного джерела отримання прибутку боржника, у разі дострокового розірвання договорів оренди вищезазначених земельних ділянок.

Суд зауважує, що згідно з ч. 1 ст. 34 КУзПБ ухвалою про прийняття заяви про відкриття провадження у справі господарський суд має право вирішити питання, зокрема про вжиття заходів для забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника та боржнику приймати рішення про ліквідацію, реорганізацію боржника, а також відчужувати основні засоби.

Окрім цього, відповідно до ч. 8 ст. 39 КУзПБ в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається, зокрема про вжиття заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

Ухвалою суду про прийняття заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство від 15.01.2026р. заборонено власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника та боржнику приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби.

Також ухвалою суду про відкриття провадження у справі про банкрутство від 28.01.2026р. вжито заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

При вирішенні заяви суд виходить з того, що особа, яка подала клопотання про забезпечення вимог кредиторів, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення вимог кредиторів. Достатньо обґрунтованим для вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення вимог кредиторів.

Відповідно до приписів ст. ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що клопотання про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів не містить обґрунтованих мотивів з посиланням на докази, а також не містить доказів на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо необхідності вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів, зокрема у вигляді заборони боржнику вчиняти без згоди розпорядника майна правочини.

Адже саме лише посилання розпорядника майна на занепокоєння щодо загрози дострокового розірвання договорів оренди, укладених боржником як орендарем з іншими орендодавцями, що може в подальшому призвести до втрати основного активу боржника орендованих земельних ділянок та відповідно унеможливити погашення вимок кредиторів у зв`язку з відсутність доходу у ФГ "Агросад 2016", а також ускладнити пошуки потенційного інвестора для процедури санації, або й взагалі унеможливити її введення, не є тими достатніми підставами для вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів.

Окрім цього, суд звертає увагу, що зі змісту, долученої розпорядником майна до поданого клопотання Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 30.01.2026р. вбачається, що строк укладених договорів оренди земельних ділянок становить 10 років, при цьому, вказано у змісті, характеристиці іншого речового права - з автоматичним продовженням дії, що вказує на намір орендаря та орендодавця продовжувати правовідносини щодо оренди земельних ділянок.

При цьому судом враховано, що жодних інших обґрунтувань необхідності вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів, крім описаних вище, які визнаються не обґрунтованими та не підтвердженими, розпорядником майна арбітражним керуючим Косякевичем С.О. не наведено. Наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування обраного заходу забезпечення вимог кредиторів не підтверджено належними та допустимими доказами.

З огляду на викладене, суд відмовляє у задоволенні клопотання розпорядника майна Фермерського господарства "Агросад-2016" арбітражного керуючого Косякевича С.О. про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів у справі №924/43/26.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 138-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст. 40 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання розпорядника майна Фермерського господарства "Агросад-2016" арбітражного керуючого Косякевича С.О. (вх.№05-06/629/26 від 05.03.2026р.) про вжиття заходів забезпечення вимог кредиторів у справі №924/43/26 відмовити.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання суддею 09.03.2026р. та підлягає оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені ст. ст. 254-259 ГПК України.

Суддя Вибодовський О.Д.

Виготовлено 2 примірники:

1 - до справи (в паперовому екз.);

2 - арбітражному керуючому Косякевичу С.О. (до електронного кабінету).