ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.02.2026 Справа №905/1110/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м.Київ, вул.Шолуденка, 1, )

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (84306, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Тихого Олекси, 6, )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 6, )

про стягнення 657044608,79 грн

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання: Білогубова В.В.

У засіданні брали участь (в режимі відеоконференції):

від позивача: Пясецький Д.В. адв.

від відповідача: Мамовнов Д.В. адв.

від третьої особи: Піун С.П. адв.

Згідно із ст.216 ГПК України в засіданні

суду оголошувалась перерва з 11.02.2026

до 23.02.2026

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», м.Київ звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго», м.Краматорськ про стягнення коштів в розмірі 657044608,79 грн, в тому числі: основний борг 656882637,73 грн, 3% річних 161971,06 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до п.7 Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на нього було покладено спеціальний обов`язок до 30.04.2023 (включно) постачати природний газ споживачам, які не належать до категорії побутових споживачів і виконують життєво-важливі функції для забезпечення обороноздатності держави, до яких, зокрема, належить Слов`янська теплова електрична станція Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго». На виконання вказаного Положення в період з 17.11.2022 по 31.12.2022 позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 667865705,45 грн, що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу. Проте, оплату за переданий газ відповідач здійснив лише частково, в розмірі 10983067,72 грн, що свідчить про наявність у нього заборгованості в сумі 656882637,73 грн, на яку позивач нарахував 3% річних.

Ухвалою суду від 27.10.2025 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №905/1110/25, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

На підставі ухвали суду від 02.12.2025 до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, було залучено Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

Відповідач у відзиві б/н від 11.11.2025 зазначав наступне:

- основним видом діяльності Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» є виробництво електроенергії;

- до складу Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» входять дев`ять структурних одиниць без права юридичної особи, з формуванням консолідованої фінансової звітності з централізованого податку на додану вартість, зокрема, структурна одиниця Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» «Слов`янська теплова електрична станція»;

- господарська діяльність Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (та його відокремлених підрозділів) з 2022 року й станом на серпень 2025 року є збитковою;

- внаслідок військової агресії російської федерації повністю унеможливлені поставки вугілля для потреб Слов`янської ТЕС основного технологічного палива та залізничні шляхи, якими можливе постачання вугілля на Слов`янську ТЕС, залишаються на даний час не відновленими, єдиною можливою альтернативою вугіллю є природний газ;

- виробничі активи Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (Слов`янська ТЕС) знаходяться на території Миколаївської об`єднаної територіальної громади (Райгородоцька селищна рада) Краматорського району Донецької області, які на момент подання цієї заяви розташовані в районі проведення бойових дій;

- відповідач перебуває в становищі обмеженої поточної платоспроможності;

- Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» (Слов`янська ТЕС) є об`єктом критичної інфраструктури та Слов`янська ТЕС є об`єктом критичної інфраструктури І та ІІ категорій критичності;

- на державному рівні визначено використання Слов`янською ТЕС природного газу в якості основного палива для виробництва електроенергії та теплової енергії;

- постачання природного газу в спірний період (листопад грудень 2022 року) здійснювалось на підставі прямих приписів нормативно-правових актів та позивач і відповідач не могли відмовитись відповідно від постачання та отримання природного газу згідно з вимогами вказаного рішення Уряду;

- Порядком визначення компенсації, що надається суб`єктам ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки (з урахуванням змін, внесених постановою №628 від 24.06.2023 Кабінету Міністрів України) визначається порядок реалізації позивачем права на отримання компенсації за виконання покладених на нього спеціальних обов`язків (включаючи спеціальні обов`язки, покладені на позивача постановою №222 від 06.03.2022 Кабінету Міністрів України);

- правовідносини в цій справі склались на виконання вимог ст.11 Закону України «Про ринок природного газу», постанови №222 від 06.03.2022 Кабінету Міністрів України та постанови №1194 від 03.12.2020 Кабінету Міністрів України, які мають спеціальний характер по відношенню до ст.530 Цивільного кодексу України, і передбачають, що компенсація за виконання спеціальних обов`язків здійснюється з урахуванням вимог бюджетного законодавства;

- Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» зверталося до Державної аудиторської служби України та Міністерства енергетики України із відповідним розрахунком компенсації за виконання спеціальних обов`язків у період з 01.03.2022 до 31.12.2022. У цьому розрахунку було включено дебіторську заборгованість Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» у розмірі 656882638 грн;

- відповідно до п.1.2 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», позивач входить до Групи Нафтогаз, його інтереси співпадають з інтересами Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» як корпоративного центру всієї Групи Нафтогаз, що діє в інтересах всієї Групи. Звітність позивача включається до консолідованої фінансової звітності групи Нафтогаз. Це означає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» діє не як незалежний ринковий суб`єкт, а як частина загальної корпоративної структури, фінансова діяльність якої координується Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»;

- взаємозв`язок цих компаній підтверджується також тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» виконує спеціальні обов`язки, покладені на нього державою, використовуючи ресурс природного газу, наданий Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України». Фінансування закупівлі газу, необхідного для виконання ПСО, здійснюється саме Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», що підтверджено матеріалами справи;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» відносно відповідача діяло виключно як суб`єкт передачі природного газу від власника (Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України») до споживача. Наведене свідчить про відсутність у позивача матеріально-правового інтересу щодо предмета спору, оскільки грошові кошти за поставлений відповідачу природний газ, відповідно до положень постанови №1194, підлягають компенсації на користь Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» з урахуванням вимог бюджетного законодавства. Отже, відсутні нормативно обґрунтовані та підтверджені належними доказами підстави для визнання за позивачем права на відповідні грошові кошти, які фактично є витратами, понесеними в межах виконання спеціальних обов`язків, та підлягають відшкодуванню у визначеному законодавством порядку;

- на теперішній час є рішення суду з того ж предмету і з тих же підстав, що набрало законної сили, а саме рішення Господарського суду Донецької області від 20.01.2025, залишене без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.03.2025 та постановою Верховного Суду від 20.05.2025 у справі №905/998/23, а отже вимоги у цій справі є безпідставними.

19.11.2025 через підсистему «Електронний суд» від позивача надійшли пояснення №19/11/25 від 19.11.2025, що по суті є відповіддю на відзив, в яких він зазначав, що не погоджується з доводами відповідача, викладеними у відзиві, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не можуть братись судом до уваги, з огляду на наступне:

- несвоєчасність оплати контрагентами отриманого газу прямо перешкоджає виконанню покладених на позивача державою обов`язків, погіршує фінансове становище, впливає на якість та своєчасність надання послуг з поставки газу для інших споживачів природного газу, закачування природного газу у підземні сховища для забезпечення опалювального періоду;

- спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу покладено виключно на позивача, як постачальника природного газу, на відповідача держава не покладала жодних спеціальних обов`язків щодо обов`язкової закупівлі природного газу у позивача;

- частиною 7 ст.11 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що суб`єкт ринку природного газу, на якого покладаються спеціальні обов`язки відповідно до ч.1 цієї статті, має право на отримання компенсації економічно обґрунтованих витрат, здійснених таким суб`єктом, зменшених на доходи, отримані у процесі виконання покладених на нього спеціальних обов`язків, та з урахуванням допустимого рівня прибутку відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Розрахунок компенсації здійснюється з урахуванням вартості поставленого природного газу (дохід від реалізації), який фактично не враховується в розмір компенсації, оскільки такий дохід віднімається від розміру обґрунтованих витрат на закупівлю природного газу. Поставку, відповідно до Положення ПСО, відповідачу здійснював виключно позивач, за ціною, яка і визначена Положенням ПСО і саме з урахуванням такої ціни відповідач має розрахуватись саме з позивачем;

- посилання відповідача на ту обставину, що у позивача відсутній матеріально-правовий інтерес, через те, що останній входить до Групи Нафтогаз, а компенсацію, відповідно до Порядку отримує Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» безпідставне, оскільки засновником та учасником позивача є Дочірня компанія «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»;

- Верховний Суд виснував, що заборгованість у Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» виникла не на підставі Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», а на підставі актів законодавства, при цьому, Положення ПСО не містить строків розрахунку споживачів перед позивачем за поставлений природний газ в рамках виконання останнім цього Положення ПСО;

- відповідач фактично вчинив конклюдентні дії щодо визнання спірної заборгованості, зокрема, підписав акти приймання-передачі природного газу без жодних заперечень та зауважень, а також здійснив часткову оплату за спірні періоди поставки, в розмірі 10983067,72 грн.

Заперечення на відповідь на відзив, подання яких в силу норм ч.4 ст.161 Господарського процесуального кодексу України є правом відповідача, до господарського суду не надходили.

09.12.2025 через підсистему «Електронний суд» від третьої особи надійшли письмові пояснення б/н від 09.12.2025, в яких вона зазначила, що позов у справі вважає обґрунтованим, а доводи відповідача безпідставними, з огляду, зокрема, на наступне:

- нормативно-правовими актами перебачено, що розрахунок компенсації здійснюється з урахуванням вартості поставленого природного газу (дохід від реалізації), який фактично не включається в розмір компенсації, оскільки такий дохід віднімається від розміру обґрунтованих витрат на закупівлю природного газу, а отже, сума компенсації ПСО, на отримання якої має право Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», не дорівнює сумі дебіторської заборгованості Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» в розмірі 667865705,45 грн;

- Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», Порядком та укладеними договорами не передбачається припинення зобов`язань споживачів перед, зокрема, Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», у тому числі як постачальником «останньої надії», за реалізований в рамках виконання ними спеціальних обов`язків природний газ або заміна боржника у зобов`язанні у зв`язку з набуттям суб`єктами ринку природного газу, на яких відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про ринок природного газу» покладаються спеціальні обов`язки, права на отримання Компенсації ПСО згідно із законодавством;

- Законом України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» №2479 від 29.07.2022 та Порядком не визначено отримувача бюджетних коштів за бюджетною програмою Компенсація ПСО: головний розпорядник та отримувач бюджетних коштів за програмою визначаються законом України про Державний бюджет України на відповідний рік та порядком використання бюджетних коштів за програмою, тоді як видатки на Компенсацію ПСО законами України про Державний бюджет України на 2023, 2024, 2025 та 2026 роки не визначалися;

- Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» самостійний господарюючий суб`єкт, якого з Публічним акціонерним товариством «Донбасенерго» поєднують договірні відносини та який у повному обсязі виконав усі свої зобов`язання перед Публічним акціонерним товариством «Донбасенерго». В бухгалтерському обліку третьої особи не рахується жодної дебіторської заборгованості Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» за спірні періоди поставки.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін і третьої особи, господарський суд встановив:

Закон України «Про ринок природного газу» визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.

Згідно зі ст.11 вказаного закону з метою забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу на суб`єктів ринку природного газу у виключних випадках та на визначений строк можуть покладатися спеціальні обов`язки в обсязі та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України після консультацій із Секретаріатом Енергетичного Співтовариства. Такі обов`язки мають бути чітко визначеними, прозорими, недискримінаційними та заздалегідь не передбачати неможливість їх виконання. Такі обов`язки не повинні обмежувати постачальників, створених відповідно до законодавства інших держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у праві на здійснення постачання природного газу споживачам України. Такі обов`язки не можуть покладатися на споживачів. Обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України на суб`єктів ринку природного газу, мають бути необхідними та пропорційними меті задоволення правомірного загальносуспільного інтересу та такими, що створюють найменші перешкоди для розвитку ринку природного газу.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про ринок природного газу» та Указу Президента України №64 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 06.03.2022 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №222 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу» (далі Положення ПСО у відповідній редакції), яке згідно з п.1 визначає обсяг та умови виконання спеціальних обов`язків, що покладаються на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - спеціальні обов`язки), зокрема для забезпечення стабільності, належної якості та доступності природного газу, підтримання належного рівня безпеки його постачання споживачам без загрози першочерговій цілі створення повноцінного ринку природного газу, заснованого на засадах вільної конкуренції з дотриманням принципів пропорційності, прозорості та недискримінації.

Згідно з п.4 Положення ПСО на суб`єктів ринку природного газу покладаються, зокрема, такі спеціальні обов`язки:

на ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» - щодо продажу природного газу операторам газорозподільних систем на умовах, передбачених пунктом 6 цього Положення (підпункт 2);

на суб`єкта господарювання, що здійснює функції постачальника «останньої надії» (далі - постачальник «останньої надії») - щодо забезпечення постачання природного газу окремим споживачам на умовах, передбачених пунктом 7 цього Положення (підпункт 3);

на НАК «Нафтогаз України» - щодо забезпечення ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», у тому числі як постачальника «останньої надії», ресурсом природного газу, необхідним для забезпечення виконання спеціальних обов`язків згідно з цим Положенням, на умовах, передбачених пунктом 8 цього Положення (підпункт 4).

11.05.2022 між Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (покупець) був укладений договір купівлі-продажу природного газу №05/2022-ПОН, згідно з пунктом 1.1 якого цей договір (включаючи усі зміни та доповнення) регулює відносини сторін щодо купівлі-продажу, передачі та прийому обсягів природного газу, необхідних для забезпечення виконання спеціальних обов`язків відповідно до Положенням про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №222 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 №489) (далі Положення).

Продавець зобов`язується передати у власність покупцю природний газ, в порядку, погодженому сторонами у цьому договорі, а покупець зобов`язується прийняти і своєчасно сплатити вартість такого обсягу газу у розмірі, строки та у порядку, що визначені цим договором. Природний газ, що передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання споживачам природного газу в рамках виконання функції постачальника «останньої надії» з урахуванням вимог Положення. Покупець зобов`язаний постачати природний газ споживачам, що не належать до категорії побутових споживачів та виконують життєво важливі функції для забезпечення обороноздатності держави, згідно з переліком, який затверджується центральними органами виконавчої влади відповідно до їх повноважень (п.п.1.2, 1.3 договору №05/2022-ПОН від 11.05.2022).

За правилами п.1.4 укладеного сторонами правочину за цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений Акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на митну територію України.

Згідно з п.2.1 договору №05/2022-ПОН від 11.05.2022 (в редакції додаткової угоди №1 від 13.10.2022) продавець передає покупцю з 01.05.2022 до 30.04.2023 (включно) газ в обсязі до 200000 тис. куб. м.

Відповідно до п.4.1 вказаного договору ціна газу за 1000 куб. м за договором становить 32000 грн (з урахування податку на додану вартість, та без урахування плати за транспортування магістральними газопроводами до внутрішніх точок виходу з газотранспортної системи).

Оплата за газ здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок продавця на підставі актів приймання-передачі. Розрахунок за фактично переданий газ повинен бути проведений покупцем не пізніше 90 (дев`яносто) календарних днів з дати підписання сторонами акта приймання-передачі газу, який є підставою для розрахунків. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до цього договору газ, повинен бути проведений не пізніше 31.12.2023 (п.п.5.1, 5.2 договору №05/2022-ПОН від 11.05.2022 з урахуванням змісту додаткової угоди №2 від 16.12.2022).

Згідно з п.11.1 вказаного договору (в редакції додаткової угоди №1 від 13.10.2022) він набуває чинності з моменту його підписання. Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України та на виконання вимог Положення, умови договору поширюються на відносини, що фактично склалися між сторонами до його укладення, а саме з 01.05.2022 та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до їх повного та належного здійснення, а в частині передачі природного газу покупцю до 30.04.2023 включно.

На виконання умов договору №05/2022-ПОН від 11.05.2022 сторонами було підписано акти приймання-передачі газу на загальну суму 870398344,32 грн:

- №11-ЗС від 30.11.2022 на суму 193968559,04 грн з ПДВ;

- №12-ЗС від 31.12.2022 на суму 676429785,28 грн з ПДВ.

Разом з тим, наказом №385 від 14.11.2022 Міністерства енергетики України затверджено Перелік споживачів електричної енергії та природного газу, які не належать до категорії побутових споживачів і виконують життєво важливі функції для забезпечення обороноздатності України. До вказаного переліку віднесено Слов`янську теплову електричну станцію Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» () ЕІС код 56ХО0000N9JG600Y.

Як вказує позивач, на виконання вимог Положення ПСО, у листопаді та грудні 2022 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на користь Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» в особі Слов`янської теплової електричної станції поставлявся природний газ.

На підтвердження належного виконання позивачем обов`язків з постачання природного газу і прийняття такого газу відповідачем були надані підписані та скріплені печатками сторін акти приймання-передачі природного газу на загальну суму 667865705,45 грн, а саме:

- №15647 від 30.11.2022 на суму 145194221,57 грн з ПДВ;

- №17299 від 31.12.2022 на суму 522671483,88 грн з ПДВ.

В рахунок погашення вищевказаної заборгованості відповідачем здійснено платежі на загальну суму 10983067,72 грн, на підтвердження чого позивачем надано інформацію, отриману від Акціонерного товариства «Ощадбанк» щодо таких оплат: 09.02.2023 на суму 5122785,97 грн, 13.02.2023 на суму 4018188,73 грн, 15.02.2023 на суму 1842093,02 грн.

Між сторонами не існує спору щодо постачання позивачем природного газу відповідачу та щодо часткової сплати відповідачем вартості отриманого природного газу.

Однак, відповідач вважає, що у нього відсутнє зобов`язання щодо оплати відповідних обсягів газу, оскільки вартість отриманих обсягів, на його думку, має бути компенсована в порядку норм постанови №1194 від 03.12.2020 Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку визначення компенсації, що надається суб`єктам ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки».

Наразі, оскільки позивач вважав, що у правовідносинах з відповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» діяло як постачальник «останньої надії» на підставі типового договору постачання природного газу, то у 2023 році звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» про стягнення основного боргу у розмірі 656882637,73 грн, 3% річних у розмірі 5160672,04 грн та інфляційних втрат у розмірі 15863196,76 грн.

За результатами розгляду справи №905/998/23 суди дійшли висновку, що постачання природного газу Публічному акціонерному товариству «Донбасенерго» (як споживачу) у період з 17.11.2022 до 31.12.2022 відбувалося не за правилами та не у порядку постачання постачальником «останньої надії», а є наслідком виконання спеціальних обов`язків, покладених Кабінетом Міністрів України, з огляду на віднесення товариства до Переліку споживачів електричної енергії та природного газу, які не належать до категорії побутових споживачів і виконують життєво важливі функції для забезпечення обороноздатності України.

Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулось до відповідача в порядку норм ст.530 Цивільного кодексу України з вимогою №119/4.2.2-67892-2025 від 09.09.2025 про сплату заборгованості за спожитий природний газ в сумі 656882637,73 грн протягом 7 днів з дня отримання вимоги.

Оскільки відповідач вказану вимогу не задовольнив, позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» згідно з постановою №880 від 04.07.2017 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

Відповідно до розпорядження №917-р від 22.07.2020 Кабінету Міністрів України Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» строком на три роки як переможця конкурсу.

В свою чергу, Публічне акціонерне товариство «Донбасенерго» здійснює діяльність у сфері виробництва електричної енергії, виробництво теплової енергетики на теплоцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках.

Як зазначалось, згідно з підпунктом 3 п.4 Положення ПСО на суб`єкта господарювання, що здійснює функції постачальника «останньої надії» було покладено спеціальні обов`язки щодо забезпечення постачання природного газу окремим споживачам на умовах, передбачених пунктом 7 цього Положення.

Пунктом 7 Положення ПСО визначено, що до 30 квітня 2023 р. (включно) постачальник «останньої надії» зобов`язаний постачати природний газ споживачам, які не належать до категорії побутових споживачів і виконують життєво важливі функції для забезпечення обороноздатності держави, згідно з переліком, який затверджується центральними органами виконавчої влади відповідно до їх повноважень (далі - перелік споживачів). Постачання природного газу постачальником «останньої надії» споживачам згідно з переліком споживачів здійснюється за ціною 32000 гривень з урахуванням податку на додану вартість за 1000 куб. метрів газу.

Разом з тим, на Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» було покладено обов`язок щодо забезпечення, зокрема, Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», у тому числі як постачальника «останньої надії», ресурсом природного газу, необхідним для забезпечення виконання спеціальних обов`язків згідно з цим Положенням, на умовах, передбачених пунктом 8 цього Положення.

За правилами п.8 Положення ПСО із 1 травня 2022 р. по 30 квітня 2023 р. (включно) НАК «Нафтогаз України» реалізує ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», у тому числі як постачальнику «останньої надії», обсяги природного газу, необхідні для забезпечення виконання спеціальних обов`язків, передбачених цим Положенням, за цінами, за якими реалізується природний газ цими товариствами згідно з пунктами 5-7 цього Положення.

На виконання Положення ПСО, в період з листопада по грудень 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» передало Публічному акціонерному товариству «Донбасенерго» природний газ на загальну суму 667865705,45 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу та не заперечується учасниками розгляду справи.

Згідно з ч.5 ст.2 Закону України «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» суб`єктам ринку природного газу, на яких відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про ринок природного газу» покладаються спеціальні обов`язки, щомісяця компенсуються економічно обґрунтовані витрати, здійснені такими суб`єктами, зменшені на обсяг грошових коштів, отриманих у процесі виконання покладених на них спеціальних обов`язків в оплату природного газу, та з урахуванням допустимого рівня прибутку.

Відповідно до п.п.1, 2 Порядку визначення компенсації, що надається суб`єктам ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки, затвердженого постановою №1194 від 03.12.2020 Кабінету Міністрів України (з подальшими змінами та доповненнями) (далі Порядок №1194), цей Порядок визначає механізм розрахунку компенсації, що надається суб`єктам ринку природного газу, на яких відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» покладаються спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (далі - компенсація). Розрахунки компенсації проводяться суб`єктом ринку природного газу, що виконував спеціальні обов`язки щодо забезпечення ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», а також ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», у тому числі як постачальника «останньої надії», ресурсом природного газу, необхідним для виконання ними спеціальних обов`язків (далі - суб`єкт).

Тобто, такий розрахунок компенсації виконує Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

За змістом п.3 Порядку №1194 формула розрахунку компенсації включає показник ЗД - загальна сума зміни за розрахунковий місяць простроченої дебіторської заборгованості споживачів перед ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг», а також ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», у тому числі як постачальником «останньої надії», за реалізований в рамках виконання ними спеціальних обов`язків природний газ.

Як зазначалось, на виконання умов договору №05/2022-ПОН від 11.05.2022, Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» передало у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» природний газ на загальну суму 870398344,32 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання передачі газу.

Відповідно до наведених вимог Порядку №1194, визначення компенсації, що надається суб`єктам ринку природного газу, на яких покладаються спеціальні обов`язки, Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» здійснило розрахунки Компенсації ПСО за період виконання спеціальних обов`язків з 01.03.2022 по 31.12.2022 та надіслала їх до Державної аудиторської служби України та Міністерства енергетики України листом №31/1-2382/1.10-23 від 11.07.2023.

При цьому, видатки на компенсацію суб`єктам ринку природного газу, на яких відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про ринок природного газу» покладаються спеціальні обов`язки, економічно обґрунтованих витрат, здійснених такими суб`єктами, зменшених на обсяг грошових коштів, отриманих у процесі виконання покладених на них спеціальних обов`язків в оплату природного газу, та з урахуванням допустимого рівня прибутку згідно з надісланими розрахунками не визначалися законами України про Державний бюджет України на 2023-2026 роки.

В свою чергу, за змістом заявлених позовних вимог і наявних у матеріалах справи документів право позивача на отримання заявленої до стягнення заборгованості ґрунтується на тому, що відповідний обсяг газу був отриманий відповідачем, що підтверджено актами приймання-передачі газу, а також зверненням позивача до відповідача з вимогою про оплату заборгованості в порядку норм ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Разом з тим, згідно із ч.3 ст.11 вказаного кодексу цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Отже, правовідносини між сторонами у цій справі, пов`язані з постачанням природного газу, регламентуються Положенням ПСО з урахуванням, зокрема, ст.11 Закону України «Про ринок природного газу», що також не скасовує права учасників цивільних правовідносин послуговуватись загальними нормами цивільного законодавства, зокрема, ст.530 Цивільного кодексу України. У межах розглядуваних правовідносин з поставки природного газу позивач є постачальником, а відповідач споживачем.

Як визначено у ст.12 Закону України «Про ринок природного газу», п.2 розділу ІІ Правил постачання природного газу, постачальник управнений на отримання оплати вартості поставленого природного газу від споживача покупця і такому праву кореспондується обов`язок останнього здійснити таку оплату, що слідує як із вказаних норм, так і безпосередньо встановлено п.2 ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу» і п.20 розділу ІІ Правил постачання природного газу.

Факт належного виконання позивачем обов`язків з постачання природного газу і прийняття такого газу відповідачем на загальну суму 667865705,45 грн підтверджується підписаними без зауважень двома сторонами актами приймання-передачі природного газу за відповідні періоди постачання.

Судом враховано, що матеріали справи не містять доказів того, що газ за договором №05/2022-ПОН від 11.05.2022, отриманий Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» від Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», був оплачений позивачем у встановлені договором строки. Однак, наведений договір передбачає обов`язок оплатити вартість газу, поставленого на виконання урядового рішення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів.

Наразі, покладання спеціальних обов`язків у світлі п.7 ч.4, ч.7 ст.11 та ч.2 ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» опосередковувало пряме встановлення державою задля забезпечення суспільного інтересу у відповідному функціонуванні відповідача ціни природного газу (нижче ринкової та її собівартості), але не передбачало перетворення постачання у дарування природного газу чи набуття державою права вимоги його оплати за такою ціною з відповідача безпосередньо.

Постанова №222 від 06.03.2022 Кабінету Міністрів України, у відповідності до якої виникли правовідносини з поставки природного газу між позивачем та відповідачем, встановлюючи для позивача обов`язок з постачання природного газу, зокрема і відповідачеві, за ціною 32000 грн з урахуванням ПДВ, вказує, що терміни, вживаються у значенні, наведеному в Законі України «Про ринок природного газу», що з огляду на визначення ціни постачання передбачає оплатність з боку відповідача на користь позивача здійсненого постачання природного газу.

Також, Порядок №1194 не тільки не передбачає звільнення відповідача від оплати вартості поставленого позивачем природного газу (зокрема, через прийняття державою на себе функцію кінцевого споживача в частині проведення розрахунків в обсязі наявної заборгованості), але й визначає оплату природного газу, яка здійснюється позивачем на користь третьої особи (складник Др у формулі розрахунку компенсації), як складову, що зменшує обсяг належної компенсації, а отже унеможливлює отримання подвійної оплати за один і той самий відпущений природний газ.

В силу норм ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки Положенням ПСО та, зокрема, ст.11 Закону України «Про ринок природного газу» не визначено строки оплати отриманого природного газу, позивач, відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, звернувся до відповідача з вимогою №119/4.2.2-67892-2025 від 09.09.2025 про сплату заборгованості за спожитий природний газ, в якій вимагав від відповідача сплатити на вказаний рахунок позивача заборгованість за природний газ (основний борг) в сумі 656882637,73 грн протягом 7 днів з дня отримання вимоги.

Вказана вимога була отримана представником відповідача 15.09.2025, про що в матеріалах справи наявні підтвердження.

Отже, строк виконання зобов`язання відповідача з оплати отриманого за період з 17.11.2022 по 31.12.2022 природного газу є таким, що настав.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» про стягнення суми основного боргу в розмірі 656882637,73 грн за спожитий з 17.11.2022 по 31.12.2022 природний газ є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вищенаведене, позивач заявив до стягнення 3% річних у розмірі 161971,06 грн, нарахованих за період з 23.09.2025 по 25.09.2025 за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по сплаті за отриманий природний газ, спожитий з 17.11.2022 по 31.12.2022.

Перевіривши розрахунки позивача (в межах визначених ним періодів) за допомогою комп`ютерної програми «Ліга.Закон», суд встановив, що розмір 3% річних становить 161971,06 грн, а отже здійснений позивачем розрахунок є арифметично вірним.

З огляду на наведене, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» підлягає задоволенню у повному обсязі.

14.01.2026 через підсистему «Електронний суд» від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки є таке, що набрало законної сили рішення суду між тими ж сторонами, з того ж предмету і з тих же фактичних і правових підстав, а саме рішення Господарського суду Донецької області від 20.01.2025, залишене без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.03.2025 та постановою Верховного Суду від 20.05.2025 у справі №905/998/23.

Аналогічне за змістом клопотання було викладено у відзиві б/н від 11.11.2025 Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго».

Позивач надав заперечення №16/01/26 від 16.01.2026 на відповідне клопотання відповідача, у яких зазначав, що підставами позову у справі №905/998/23 було неналежне виконання відповідачем умов Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженого постановою №2501 від 30.09.2015 НКРЕКП, в частині оплати за поставлений природний газ, в строки, що визначені п.5.2 такого договору. У поточній справі підставами позову є неналежне виконання відповідачем вимоги позивача №119/4.2.2-67892-2025 від 09.09.2025 про сплату заборгованості за спожитий природний газ, в строки, що визначені в цій вимозі. Отже, незважаючи на те, що предмет позову у поточній справі та справі №905/998/23 частково співпадають (зокрема в частині стягнення розміру заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 65688637,73 грн), підстави стягнення такої заборгованості є різними.

З цього приводу суд зазначає про таке.

Відповідно до ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу;

При цьому, згідно зі ст.175 вказаного кодексу суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Позовна заява це процесуальний документ, за допомогою якого реалізується право на звернення до господарського суду. Подання позовної заяви є формою реалізації права на позов. Подати позов - означає звернутися до господарського суду із заявою, в якій повинно міститися прохання, адресоване суду, про розгляд спору про право, що виник. Звернення до господарського суду здійснюється у формі позовної заяви у спорах, які виникають із господарських правовідносин.

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту позовної заяви, відповідно до яких позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи та повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Зміст позовних вимог включає предмет і підстави позову. Предметом позову як вимоги про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу є спосіб захисту цього права чи інтересу. Підстави позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. До підстав позову входять лише юридичні факти, тобто ті, з якими норми матеріального права пов`язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів спірного матеріального правовідношення.

Позовні вимоги повинні бути обґрунтовані певними обставинами. До обставин, на яких позивач обґрунтовує свої вимоги, відносять обставини, які становлять предмет доказування у справі. Предмет доказування - це сукупність обставин, які необхідно встановити для правильного вирішення справи. У предмет доказування включають факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача та заперечень відповідача.

У позовній заяві повинні бути викладені юридичні підстави позову, тобто, норми матеріального права, що регулюють спірні матеріально-правові відносини та порушені відповідачем, а також відповідно до яких, на думку позивача, слід вирішити спір.

За змістом позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем вимоги №119/4.2.2-67892-2025 від 09.09.2025 Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» поданої в порядку норм ст.530 Цивільного кодексу України та звернення із якою обумовлено правовідносинами учасників розгляду спору, що виникли на підставі Положення ПСО.

В свою чергу, підставою позовних вимог у межах справи №905/998/23 була позиція позивача щодо наявності з відповідачем правовідносин за типовим договором постачання постачальником «останньої надії».

Таким чином, розглядувана справа та справа №905/998/23 мають різні підстави позову, а отже вищезазначене клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 847840 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 129, 210, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (84306, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Тихого Олекси, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м.Київ, вул.Шолуденка, 1, ) основний борг у розмірі 656882637,73 грн, 3% річних в сумі 161971,06 грн, а також судовий збір у розмірі 847840 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення складено 23.02.2026.

Повний текст рішення складено 05.03.2026.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ю.О.Паляниця