РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.03.2026Справа № 910/16269/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» (вул. Академіка Туполєва, буд.16, оф. 17, м. Київ, 04128; ідентифікаційний код 23390015)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (просп. Гузара Любомира, буд.44, м. Київ, 03065; ідентифікаційний код 42795490)

про стягнення 128 466, 68 грн,

Представник сторін: не викликались

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» (далі за текстом - ТОВ «Теплоенергокомплект, Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі за текстом - ТОВ «Оператор ГТС України», Відповідач) про стягнення 65 682,78 грн - збитків, 44 641,34 грн - інфляційних втрат та 18 142,56 грн - 3% річних, нарахованих Позивачем за прострочення виконання Відповідачем грошового зобов`язання щодо повернення коштів за банківською гарантією №31877 від 29.03.2023.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що ним роботи по договору закупівлі послуг № від 11.04.2023 (далі за текстом - Договір) виконано в повному обсязі, що стало підставою для повернення Відповідачем коштів за банківською гарантією на підставі постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 у справі № 910/1756/25.

Оскільки кошти за банківською гарантією повернуто Відповідачем із затримкою, Позивачем нараховано 3% річних та інфляційні витрати за прострочення виконання грошового зобов`язання, а також заявлено збитки у вигляді упущеної вигоди - процентів за договором банківського рахунку.

2. Стислий виклад позиції Відповідача

Заперечуючи щодо задоволення позову Відповідач зазначає, що утримання коштів за банківською гарантією зумовлено виключно неналежним виконання Відповідачем зобов`язань за договором.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення, однак Позивачем не надано до матеріалів справи належних і допустимих доказів що підтверджують наявності усіх чотирьох загальних умов відповідальності, в тому числі щодо наявності причинного зв`язку між діями ТОВ «Оператор ГТС України» та начебто неотриманими Позивачем доходами (упущеною вигодою).

При цьому, підстави для нарахування 3 % річних та інфляційних втрат відсутні, а здійснений Позивачем розрахунок є невірним.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

13.01.2026 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

15.01.2026 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

20.01.2026 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 у справі № 910/1756/25 задоволено позов ТОВ «Теплоенергокомплект» та стягнуто з ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» на користь ТОВ «Теплоенергокомплект» грошові кошти в розмірі 875 930 грн 40 коп, а також 10 511 грн 17 коп судового збору, а також 15 766 грн 75 коп судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Вказаною постановою встановлено наступне:

- враховуючи встановлені в судових рішеннях у справі №910/4783/24, які набрали законної сили, обставини належного виконання позивачем своїх зобов`язань за укладеним з відповідачем договором в повному обсязі та в установлений строк, колегія суддів дійшла висновку, що грошові кошти за банківською гарантією в сумі 875 930,40 грн отримані відповідачем без належних на те правових підстав;

- отже, перерахування АТ «КБ "Глобус» грошових коштів в сумі 875 930,40 грн на користь відповідача відбулось у зв`язку з договором та банківською гарантією від 29.03.2023 № 31877, однак не на їх виконання, а поза межами домовленостей, передбаченим вказаним правочином, оскільки гарантійний випадок не настав;

- оскільки спірна сума коштів, яка складає 875 930,40 грн, отримана ТОВ «ОГС України» без належної правової підстави, і відповідач на момент ухвалення рішення не надав документів, які свідчать про повернення вказаних коштів ТОВ «Теплоенергокомплект», суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позивачу цих коштів за правилами статті 1212 ЦК України. У зв`язку з цим, вказана позовна вимога ТОВ «Теплоенергокомплект» є обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню.

На виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 у справі № 910/1756/25 Відповідач сплатив Позивачу 875 930,40 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 406265 від 14.10.2025.

Звертаючись до суду з даним позовом, Позивач зазначає, що Відповідач не виконав свого зобов`язання та не повернув Позивачу гарантійне забезпечення (875 930,40 грн.) у добровільному порядку, що тим самим спричинив прострочення виконання грошового зобов`язання (в частині його повернення), що стало підставою для нарахування 3 % річних та інфляційних втрат за період з 04.02.2025 по 13.10.2025.

Крім того, Позивачем заявлено до відшкодування збитки у вигляді упущеної вигоди, які сторона обґрунтовує наступним.

Для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення:

1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання);

2) шкідливого результату такої поведінки - збитків;

3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками;

4) вини особи, яка заподіяла шкоду.

У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Так, Позивач зазначає, що протиправність дій Відповідача, встановлена судом у судовому рішенні по справі № 910/1756/25 та полягає у безпідставному отриманні забезпечення виконання договору - банківської гарантії за відсутності настання гарантійного випадку за Договором.

Шкідливий результат поведінки Відповідача полягає в тому, що Позивач був позбавлений можливості отримувати дохід у вигляді відсотків які нараховувалися АТ «КБ «Глобус» на залишок коштів на поточному рахунку, відповідно до Договору банківського рахунку про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для суб`єктів господарювання №626790/1 від 26.07.2022, згідно якого ТОВ «Теплоенергокомплект» (клієнт) та АТ «КБ «Глобус» (банк) в тому числі визначили порядок нарахування процентів на залишок коштів (пункт 2.1.15) по поточному рахунку Вкладника НОМЕР_1.

Розмір процентів на залишок коштів клієнта, сторони Договору №626790/1 визначили у Додатковому договорі від 01.08.2022 до договору банківського рахунку №626790/1 (додаток №12), а в подальшому розмір процентів на залишок коштів клієнта встановлювався Банком відповідно до тарифів та повідомлявся клієнту за допомогою програмно - технічного комплексу «Клієнт - Банк».

04.02.2025 ТОВ «Теплоенергокомплект» компенсовано АТ «КБ «Глобус» (Банк-гарант) сплачену останнім на користь ТОВ «Оператор ГТС України» (бенефіціар) гарантію у сумі 875 930,40 грн. за договором про надання гарантії №31877/ЮГ - 23 від 29.03.2023 - саме з рахунку вкладника (Позивача) НОМЕР_1 , на залишок коштів по якому і нараховувалися проценти Банком.

Отже з 04.02.2025 по 13.10.2025 (дата повернення Відповідачем коштів 14.10.2025) Позивач був позбавлений можливості отримувати дохід у вигляді процентів із компенсованої суми - 875 930,40 грн.

З метою розрахунку процентів з компенсованої суми, Позивач звернувся листом вих. №488Р-11 від 06.11.2025 до АТ «КБ «Глобус», який в свою чергу листом №б/н від 07.11.2025 навів розрахунок процентів у сумі 65 682, 78 грн. за період з 04.02.2025 по 13.10.2025, які і є збитками Позивача (упущеною вигодою).

Причинно-наслідковий зв`язок згідно доводів Позивача полягає в тому, що саме в наслідок протиправних дій Відповідача, банк-гарант виплатив суму гарантії Відповідачу, та списав з рахунку Позивача в порядку регресу сплачену ним гарантію, що в свою чергу позбавило Позивача отримувати дохід у вигляді процентів на цю суму, які нараховувалися АТ «КБ «Глобус» відповідно до Договору №626790/1 від 26.07.2022.

Вина Відповідача полягає в тому, що в сукупності до всіх інших елементів цивільного правопорушення, свідомо за відсутності гарантійного випадку, після повного (належного) виконання основного договору Позивачем, звернувся до Банка - гаранта за гарантією, хоча мав повернути її відповідно до приписів статті 27 Закону України «Про публічні закупівлі» та пункту 10.9.6 Договору.

Зазначене вище, згідно переконань Позивача призвело до завдання йому збитків, в тому числі у розмірі суми процентів які нараховувалися б АТ «КБ «Глобус», що є упущеною вигодою.

Доводи та аргументи Відповідача зводяться до того, що Позивачем не доведено факту спричинення збитків, безпосереднього причинного зв`язку між діями особи та заподіянням збитків та розміру відшкодування, а підстави для нарахування 3 % річних та інфляційних втрат - відсутні.

При цьому, Відповідач звертає увагу суду на те, що Позивачем невірно обраховано період прострочення ТОВ «Оператор ГТС України» повернення коштів у розмірі 875 930, 40 грн оскільки такий обов`язок настав у нього з дати набрання постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 у справі № 910/1756/25 законної сили, що нівелює нарахування Позивача з 04.02.2025.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом вище, згідно постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 у справі № 910/1756/25 Позивачем у повному обсязі здійснено виконання Договору.

Однак, в ході виконання такого Договору Позивачем понесені витрати у сумі 875 930,40 грн, пов`язані з виконанням ТОВ «Теплоенергокомплект» умов договору гарантії щодо компенсації АТ «КБ «Глобус» сплаченої Відповідачу гарантійної суми, яка стягнута на користь Позивача постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 у справі № 910/1756/25, яка набрала законної сили 06.10.2025.

При цьому, у вказаній постанові виснувано, що сума коштів 875 930, 40 грн, отримана ТОВ «ОГС України» без належної правової підстави, що стало підставою для її повернення Позивачу цих коштів за правилами статті 1212 ЦК України.

Відповідно до частини 1 та 5 статті 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд вказує, що надані Відповідачем заперечення в частині правомірності отримання ним суми за банківською гарантією в розмірі 875 930,40 грн. не оцінюються судом при розгляді даної справи оскільки оцінка таким правовідносинам вже була надана судом у постанові Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 у справі № 910/1756/25.

Зазначеним вище, підтверджуються свідомі та неправомірні дії Відповідача в частині отримання ним гарантійних коштів на суму 875 930, 40 грн від банка гаранта при виконаному у повному обсязі Договору з обох сторін.

Як встановлено судом вище, 17.01.2025 банком гарантом перераховано на користь Відповідача кошти в розмірі 875 930, 40 грн, які 04.02.2025 відшкодовано Позивачем банку шляхом їх списання.

Згідно наданого АТ «КБ «Глобус» листа від 07.11.2025 № б/н на запит Позивача від 06.11.2025 № 488Р-11 за період лютий 2025 по жовтень 2025 у випадку знаходження грошових коштів Позивача в сумі 875 930, 40 грн на рахунку НОМЕР_1 згідно договору банківського рахунку про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для суб`єктів господарювання від 26.07.2022 № 626790/1 Позивач міг би отримати 65 682, 78 грн нарахованих процентів.

Так, заявляючи даний Позив Позивач зазначає, що сума 65 682, 78 грн є упущеною вигодою.

Статтею 22 ЦК України визначено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За загальним правилом особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611 ЦК України).

Згідно з частиною 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Загальне правило статті 1166 ЦК України встановлює, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Якщо мають місце спеціальні підстави, що надають можливість застосовувати до правовідносин положення інших статей § 1 Глави 82 ЦК, треба застосовувати спеціальні норми. В іншому випадку відшкодування шкоди відбуватиметься за правилами вищезазначеної статті.

Аналіз положень статті 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди.

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права. Такий елемент як наявність шкоди полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється законом.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наявність такої умови цивільно-правової відповідальності, як причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою (збитками), зумовлена необхідністю встановлення факту, що саме протиправна поведінка конкретної особи, на яку покладається така відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що з необхідністю та невідворотністю спричинила збитки.

Отже, збитки є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи, зокрема невиконання або неналежне виконання установлених вимог щодо здійснення господарської діяльності, господарське правопорушення, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб`єктів тощо.

Правові висновки щодо елементів складу цивільного правопорушення; їх визначення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника; а також підстав та умов цивільної відповідальності містяться у низці постанов Верховного Суду, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.01.2022 у справі № 904/1448/20.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №910/20261/16 від 26.11.2019, постанови Верховного Суду у справах № 923/1315/16 від 04.09.2018, № 910/2018/17 від 04.04.2018, № 910/5100/19 від 07.05.2020, № 910/21493/17 від 04.12.2018, № 914/1619/18 від 27.08.2019, № 904/982/19 від 24.02.2021).

При цьому, протиправна поведінка особи може мати прояв у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.04.2020 у справі № 904/3189/19, від 10.12.2018 у справі № 902/320/17.

У відповідності до положень статті 74 ГПК України, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Натомість відповідачу потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу.

Господарський суд самостійно встановлює наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який став підставою для стягнення шкоди, оцінюючи надані сторонами докази. Правова позиція щодо можливості суду самостійно встановлювати наявність складу правопорушення є послідовною та сталою і викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №920/715/17, а також у постановах Верховного Суду від 15.02.2022 у справі № 927/219/20, від 14.09.2021 у справі № 923/719/17, від 10.06.2021 у справі № 5023/2837/11, від 22.04.2021 у справі № 915/1624/16, від 10.03.2020 у справі № 902/318/16, від 10.12.2020 у справі № 922/1067/17, від 10.06.2021 у справі № 5023/2837/11, від 16.02.2023 у справі № 910/14588/21, від 25.05.2023 у справі № 910/17196/21 тощо).

В силу викладеного вище та враховуючи встановлені судом в межах даної справи обставини, суд дійшов висновку, що вимога Позивача про стягнення 65 682, 78 грн збитків у вигляді упущеної вигоди є обґрунтованою та такою, що доведена належним чином.

По -перше, дії Відповідача щодо стягнення коштів за банківською гарантією носили суто свідомий та неправомірний характер, оскільки згідно статті 27 Закону України «Про публічні закупівлі» та пункту 7.17 Договору такі кошти не мали б стягуватися на його користь.

По-друге, сума заподіяних збитків та їх походження належним чином підтверджена доказами із наданням розрахунку компетентного суб`єкта банківської діяльності. При цьому суд зазначає, що нарахування відсотків здійснено з урахуванням дати відшкодування Відповідачем коштів (13.10.2025), тобто не за повний місяць.

По-третє, причинно-наслідковий зв`язок полягає в тому, що саме внаслідок дій Відповідача, банк-гарант виплатив суму гарантії Відповідачу, а потім звернувся до Позивача про стягнення відповідних коштів, списання яких позбавила Позивача отримувати дохід у вигляді процентів які нараховувалися АТ «КБ «Глобус».

Що стосується нарахуванням Позивачем 3 % річних та інфляційних втрат за період з 04.02.2025 по 13.10.2025, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Знову ж таки, враховуючи встановлення судом неправомірності дій Відповідача в частині отримання гарантійних коштів, які виплачено банком шляхом списання 04.02.2025 з банківського рахунку Позивача, суд вважає правомірним здійснювати такі нарахування з 05.02.2025 оскільки зобов`язання повернути безпідставно набуте майно виникає в особи безпосередньо з норми статті 1212 ЦК України на підставі факту набуття нею майна (коштів) без достатньої правової підстави або факту відпадіння підстави набуття цього майна (коштів) згодом. Виконати таке зобов`язання особа повинна відразу після того, як безпідставно отримала майно або як підстава такого отримання відпала. Це зобов`язання не виникає з рішення суду. Судове рішення в цьому випадку є механізмом примусового виконання відповідачем свого обов`язку з повернення безпідставно отриманих коштів, який він не виконує добровільно.

Момент виникнення прострочення виконання зобов`язання по поверненню безпідставно набутого майна слід пов`язувати з таким юридичним фактом, як дата набрання законної сили судовим рішенням, яким встановлено факт безпідставності отримання майна, оскільки саме з цього моменту боржник у зобов`язанні стає достеменно проінформованим про наявність свого зобов`язання по відношенню до кредитора щодо повернення безпідставно отриманого майна.

Дана правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.02.2024 у справі № 910/3831/22.

При цьому, судом враховано, що згідно частини 1 статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення (частина 1 статті 251 ЦК України).

В силу зазначеного, правомірним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства є нарахування 3 % річних та інфляційних втрат на суму 875 930, 40 грн за період з 05.02.2025 по 13.10.2025, що за підрахунками суду становить 3 % річних - 18 070, 56 грн. та інфляційні втрати - 44 641, 34 грн в силу чого вимоги Позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

З огляду на встановлені судом обставини на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що саме дії Відповідача призвели до понесення Позивачем збитків, сума яких є обґрунтованою, а неповернення безпідставно отриманих коштів за банківською гарантією також свідчить про правомірність нарахування Позивачем 3 % річних та інфляційних втрат в силу чого позов підлягає частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Розподіл витрат на професійну правничу допомогу наразі судом не здійснюється оскільки у позовній заяві Позивач зазначив, що фактична сума таких витрат буде уточнена за результатами розгляду справи.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (пр-т. Гузара Любомира, 44, м. Київ, 03065; ідентифікаційний код 42795490) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Теплоенергокомплект» (вул. Академіка Туполєва, 16, оф. 17, м. Київ, 04128; ідентифікаційний код 23390015) збитки - 65 682 (шістдесят п`ять тисяч шістсот вісімдесят дві) грн 78 коп - збитків, 44 641 (сорок чотири тисячі шістсот сорок одна) грн 34 коп - інфляційних втрат та 3 % річних - 18 070 (вісімнадцять тисяч сімдесят) грн 56 коп та судовий збір - 2 421 (дві тисячі чотириста двадцять одна) грн 04 коп.

3. У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 04.03.2026

Суддя Антон ПУКАС