ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/5129/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., за участю секретаря судового засідання Кочуровської К.О., розглянувши у відкритому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛОС"

про зобов`язання вчинити певні дії

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1

22.12.2025 через підсистему Електронний суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛОС" про зобов`язання надати:

- копії податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за період січень-вересень 2025 року, що подавались ТОВ "Колос" до органів Державної податкової служби України;

- копії всіх первинних документів, що складались при наданні наступних послуг ФГ "ВІТТЕРРА, , які містять передбачені вказаними вище нормами законодавства обов`язкові реквізити (в тому числі, але не виключно: акти списання пального, засобів захисту рослин та добрив) та які деталізують зміст та обсяг наступних господарських операцій:

- комплекс сільськогосподарських робіт з догляду за посівами озимої пшениці на суму 1 211 930,00 грн. згідно Акту № ОУ-0000036 від 31.05.2022 року;

- комплекс сільськогосподарських робіт з догляду за посівами озимого ячменю на суму 1 233 910,00 грн. згідно Акту № ОУ-0000037 від 31.05.2022 року;

- комплекс сільськогосподарських робіт з догляду за посівами соняшника на суму 256 820,00 грн. згідно Акту № ОУ-0000038 від 31.07.2022 року.

Ухвалою від 25.12.2025 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 04.02.2026.

Відповідач отримав ухвалу 25.12.2025 в електронному кабінеті.

09.01.2026 відповідач подав відзив, яким просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що на вимогу від 24.10.2025 він направив відповідь від 07.11.2025 позивачу, на підтвердження чого надав опис вкладення від 07.11.2025.

Зазначене поштове відправлення № 997 було повернуто відповідачу за закінченням встановленого строку зберігання 25.11.2025.

14.01.2026 позивач подав відповідь на відзив, якою наполягає на задоволенні позову, посилаючись на те, що не отримував відповіді.

Засідання не відбулось через повітряну тривогу в м. Одеса, через що суд ухвалою від 04.02.2026 призначив підготовче засідання на 11.02.2026.

Ухвалою від 11.02.2026 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті на 11.03.2026.

Відповідач подав клопотання про закриття провадження у справі за відсутністю предмету спору, посилаючись на те, що « ОСОБА_1 в позовній заяві зазначав про звернення з Заявою-вимогою від 30.07.2025 року та заявою-вимогою від 15.09.2025 року, не погодившись з отриманими відповідями і обсягом отриманих документів, позивач звернувся до ТОВ «Колос» з заявою-вимогою від 24.10.2025 року. Як зазначав в позовній заяві позивач «на вказану заяву ТОВ «Колос» жодної відповіді та документів мені надано не було», що і стало підставою звернення до суду. Проте з огляду на те, що вказана обставина не відповідала дійсності, у відповіді на відзив ТОВ «Колос» повідомило про надсилання відповіді і надало докази відправлення, з яких вбачається, що ОСОБА_1. лист не отримав і він повернувся відправнику. З урахуванням отриманої інформації, що була вказана ТОВ «Колос» у відповіді на заяву-вимогу від 24.10.2025 року, ОСОБА_1. звернувся до ТОВ «Колос» з заявою-вимогою від 28.01.2026 року. У вказаній заяві-вимозі від 28.01.2026 року ОСОБА_1. висловив свою позицію «з врахуванням останніх листів ТОВ «Колос», тобто враховуючи і відповідь на заяву-вимогу від 24.10.2025 року, надавши таким чином певні уточнення згідно з п.п. 3 п . 4.2. Статуту ТОВ «Колос». Як вбачається з трекінгу відправлень Укрпошти заява-вимога ОСОБА_1 11.02.2026 3 В.В. від 28.01.2026 року була отримана ТОВ «Колос» 04.02.2026 року і відповідь на цю заяву, з урахуванням наданих ОСОБА_1. роз`яснень, буде надана з боку ТОВ «Колос» у встановлений законодавством строк. Наведені обставини свідчать, що на даний момент відсутній предмет спору, так як відповідь на заяву-вимогу від 24.10.2025 року ОСОБА_1. була надіслана, з урахуванням цієї відповіді ТОВ «Колос», ОСОБА_1 було направлено заяву-вимогу від 28.01.2026 року, що містить роз`яснення згідно з п.п. 3 п . 4.2. Статуту ТОВ «Колос», встановлений законодавством строк надання відповіді на заяву-вимогу від 28.01.2026 року ще не настав».

Позивач подав 09.03.2026 пояснення, в яких він заперечує проти клопотання відповідача про закриття провадження у справі і просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись зокрема на те, що його вимога від 28.01.2026 до відповідача про надання документів не має відношення до справи № 916/5129/25 і вона відрізняється від вимоги від 24.10.2025, невиконання якої відповідачем стало приводом для звернення позивача з даним позовом.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі за відсутністю предмету спору, виходячи з наступного.

Статтею 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

У контексті завдань господарського судочинства (статті 2, 4 ГПК України) звернення до суду є способом захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод або законних інтересів позивача.

Отже, особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту.

Підстави закриття провадження у справі визначені у статті 231 ГПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття "юридичного спору" має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття "спір про право" (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття "спору про право" має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 у справі №638/3792/20.

У постанові від 12.07.2022 у справі № 909/1036/21 Верховний суд у складі Касаційного господарського суду зазначив, що пункт 2 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України текстуально відповідає пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України. Тому відповідні норми процесуального права мають застосовуватися судом однаково.

Враховуючи викладене, оскільки відповідач не надав доказів того, що між сторонами не залишилося неврегульованих питань, то суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено відсутність предмету спору, тому суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Щодо посилань відповідача на передчасність звернення позивача з даним позовом, то дане питання буде розглянуто під час розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, суд

встановив:

ОСОБА_1 , є учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос», , з розміром частки в статутному капіталі в сумі 50 000,00 грн.

У відповідності до п. 4.2. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» учасник товариства має право отримувати інформацію про господарську діяльність Товариства. Протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги Учасника Товариства директор зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, які згідно з законодавством Товариство зобов`язано зберігати. У разі, якщо письмова вимога учасника товариства є незрозумілою або допускає подвійне (множинне) тлумачення, директор товариства має право у строк, встановлений цим підпунктом статуту, звернутись за уточненням. У такому разі строк надання копій відповідних документів починає перебіг з моменту отримання такого уточнення на звернення директора товариства. За підготовку копій документів товариство встановлює плату, розмір якої дорівнює розміру витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою. Директор повідомляє учасника про розмір плати за підготовку копій документів не пізніше 3 днів з дня отримання відповідної письмової вимоги учасника товариства. Копії відповідних документів надсилаються учаснику товариства не раніше здійснення ним оплати за підготовку копій документів.

Статтею 96-1 ЦК України визначено, що права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та установчих документів товариства.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Пунктом 2 ч.1 ст. 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасники товариства мають право отримувати інформацію про господарську діяльність товариства Учасники товариства мають такі права.

Частинами 1 та 4 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" передбачено, що Товариство зобов`язано зберігати та забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, а саме до:

1) протоколів зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника);

2) статуту товариства та змін до статуту;

3) протоколів загальних зборів учасників;

4) документів товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них;

5) положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття);

6) протоколів засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства;

7) аудиторських висновків та результати надання інших аудиторських послуг;

8) річної фінансової звітності;

9) документів звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документів, пов`язаних з випуском емісійних цінних паперів;

11) інших документи, передбачених законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства;

12) документів, що підтверджують права товариства на майно;

13) документів бухгалтерського обліку.

Згідно з ч. 5 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті.

За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою.

Норма ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" не містить застережень чи додаткових умов для надання чинному учаснику визначеної законом інформації щодо діяльності товариства.

Одержання учасником господарського товариства інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, є необхідним для реалізації таким учасником своїх корпоративних прав, зокрема, правомочностей на участь в управлінні господарським товариством.

Відтак, внаслідок невиконання Відповідачем свого обов`язку з надання учаснику господарського товариства Позивачу на його вимогу інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, є порушеними як права учасника товариства на інформацію, так і його корпоративних прав.

Аналогічна правова позиція викладена і в постановах Верховного Суду в постановах від 21.01.2020 у справі №906/157/19, від 03.12.2020 у справі №910/13808/19, від 24.12.2020 у справі №911/73/20.

Таким чином, системний аналіз ч. 1 ст. 116 ЦК України, ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" свідчить про гарантоване та безумовне право учасників товариства одержувати інформацію про діяльність товариства.

Як вбачається з позовної заяви, Позивач Заявою-вимогою від 30.07.2025 року просив відповідача протягом 10 днів від дня отримання вимоги надати йому копії наступних форм звітності, що подавались ТОВ «Колос» до відповідних державних органів:

- податкових декларацій з податку на додану вартість за період січень-червень 2025 року,

- податкових розрахунків сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб та сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за період січень-червень 2025 року,

-звітів 1-м, 2-м «фінансова звітність малого підприємства» за 1 та 2 квартали 2025 року.

Також позивач повідомив, що копії документів він готовий виготовити власноруч своїм ксероксом, через що він просив протягом 10 днів повідомити про час і місце, коли позивач може зробити їх копії, або надати копії документів за адресою, зазначеною в заяві с.Троїцьке Одеського району вул. Дністровська 58, та/або електронна пошта .

Позивач надіслав заяву поштою на адресу відповідача, що підтверджується описом вкладення, фіскальним чеком та поштовою накладною від 30.07.2025.

Згідно з трекінгом Укрпошти відповідач отримав зазначене поштове відправлення № 371 26.08.2025.

Листом від 05.09.2025 року ТОВ «Колос» на вказану вище заяву-вимогу від 30.07.2025 року було надано лише копії декларацій з ПДВ за січень-червень 2025 року, копію уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ та копії балансів за 1 та 2 квартал 2025 року.

Оскільки решти запитуваних документів не було надано, то позивач направив відповідачу заяву-вимогу від 15.09.2025 року, в якій повторно просив надати:

-копії податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за період січень-червень 2025 року.

Крім того, в цій вимозі позивач зазначив, що йому стало відомо про те, що відповідачем було надано послуги ФГ «ВІТЕРРА», тому позивач ще попросив відповідача надати йому:

- копії первинних документів щодо наданих ТОВ «Колос» послуг ФГ «ВІТТЕРРА», згідно Акту № ОУ-0000036 від 31.05.2022 року, Акту № ОУ-0000037 від 31.05.2022 року та Акту № ОУ-0000038 від 31.07.2022 року, а саме: подорожніх листів або облікових листів тракториста-машиніста, що складались при виконанні відповідних робіт з зазначенням обсягу наданих послуг, витраченого на них часу та витраченого при цьому пального та інших ТМЦ, актів списання пального на надання відповідних послуг, актів списання добрив та засобів захисту рослин, витрачених на надання вказаних послуг,

- копії всіх первинних документів по всім іншим, ніж зазначені вище, взаємовідносинам з ФГ «ВІТТЕРРА», , за період з 01.02.2022 року по 15.09.2025 року.

Позивач надіслав вимогу від 15.09.2025 на адресу відповідача, що підтверджується описом вкладення, фіскальним чеком та поштовою накладною від 15.09.2025.

Згідно з трекінгом Укрпошти відповідач отримав зазначене поштове відправлення № 379 18.09.2025.

Листом від 29.09.2025 року ТОВ «Колос» повідомило позивача щодо надання «копії податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за період січень-червень 2025 року», що у відповіді від 05.09.2025 відповідач вже повідомив, про можливість надати запитувану інформацію лише в рамках встановлених чинним законодавством та з дотриманням прав і інтересів третіх осіб (фізичних)».

Щодо документів по взаємовідносинам з ФГ «ВІТТЕРРА», позивачу було повідомлено про те, що нормативно-правові акти, які встановлювали форми первинного обліку щодо роботи легкових та вантажних автомобілів втратили чинність.

Щодо вимоги про надання «копії всіх первинних документів по всім іншим, ніж зазначені вище, взаємовідносинам з ФГ «ВІТТЕРРА», , за період з 01.02.2022 року по 15.09.2025 року», то відповідач просив зазначити конкретний перелік документів, які вимагає позивач, у відповідності з положеннями ч. 1,5 ст. 43 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Після отримання вказаного листа, позивач знову звернувся до ТОВ «Колос» з заявою-вимогою від 24.10.2025 року, в якій звернув увагу керівництва ТОВ «Колос» на можливість надання вказаних податкових розрахунків з дотриманням прав і інтересів будь-яких фізичних осіб. Також позивач зазначив, що форма основної частини вказаного розрахунку взагалі не містить будь-якої інформації та даних щодо фізичних осіб, окрім посадових осіб ТОВ «Колос», а тому повинна бути надана учаснику товариства в повному обсязі. В додатках до вказаного розрахунку з метою забезпечення прав фізичних осіб ТОВ «Колос» має можливість при виготовленні копій вказаних розрахунків, закрити персональні данні відповідних фізичних осіб з метою недопущення їх розголошення.

За таких обставин, з метою дотримання вимог ст. 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», позивач вимагав надати йому копії податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за період січень-вересень 2025 року, що були подані ТОВ «Колос» до державних органів.

Щодо надання документів по взаємовідносинам з ФГ «ВІТТЕРРА», то позивач зазначив, що втрата чинності відповідними нормативно-правовими актами є загальновідомим фактом, як й те, що підприємства, в тому числі й ТОВ «Колос» використовують у своїй господарській діяльності вантажні автомобілі, трактори та інші самохідні машини та механізми. При цьому робота вказаної техніки повинна бути оформлена відповідним первинним документом, який має відповідати вимогам чинного законодавства.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звернув увагу ТОВ «Колос» на лист Міністерства фінансів України від 06.12.2013 року № 31-08410-07-27/35654. Так, у вказаному листі зазначено наступне: Відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно з Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, первинні документи складаються на бланках типових і спеціалізованих форм, затверджених відповідним органом державної влади. Документування господарських операцій може здійснюватись із використанням виготовлених самостійно бланків, які повинні містити обов`язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм.

Відповідно до зазначених Закону та Положення первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Міру деталізації змісту і обсягу господарської операції визначають особи, які відповідають за здійснення господарської операції і правильність її оформлення. При цьому така деталізація має забезпечити розкриття змісту господарської операції та ідентифікацію активів, зобов`язань, доходів або витрат, з нею пов`язаних.

Враховуючи вищенаведене, позивач просив надати копії всіх первинних документів, що складались при наданні наступних послуг ФГ «ВІТТЕРРА та які містять передбачені вказаними вище нормами законодавства обов`язкові реквізити (в тому числі, але не виключно: акти списання пального, засобів захисту рослин та добрив) та які деталізують зміст та обсяг наступних господарських операцій:

- комплекс сільськогосподарських робіт з догляду за посівами озимої пшениці на суму 1 211 930,00 грн. згідно Акту № ОУ-0000036 від 31.05.2022 року;

- комплекс сільськогосподарських робіт з догляду за посівами озимого ячменю на суму 1 233 910,00 грн. згідно Акту № ОУ-0000037 від 31.05.2022 року;

- комплекс сільськогосподарських робіт з догляду за посівами соняшника на суму 256 820,00 грн. згідно Акту № ОУ-0000038 від 31.07.2022 року.

Заявою-вимогою від 24.10.2025 року позивач вимагав від ТОВ «Колос» протягом 10-ти календарних днів з дня отримання цієї Заяви-вимоги надати:

1. Копії податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за період січень-вересень 2025 року, що подавались ТОВ «Колос» до органів Державної податкової служби України, з врахуванням наведених вище застережень;

2. Копії всіх первинних документів, що складались при наданні наступних послуг ФГ «ВІТТЕРРА, які містять передбачені вказаними вище нормами законодавства обов`язкові реквізити (в тому числі, але не виключно: акти списання пального, засобів захисту рослин та добрив) та які деталізують зміст та обсяг наступних господарських операцій:

- комплекс сільськогосподарських робіт з догляду за посівами озимої пшениці на суму 1 211 930,00 грн. згідно Акту № ОУ-0000036 від 31.05.2022 року;

- комплекс сільськогосподарських робіт з догляду за посівами озимого ячменю на суму 1 233 910,00 грн. згідно Акту № ОУ-0000037 від 31.05.2022 року;

- комплекс сільськогосподарських робіт з догляду за посівами соняшника на суму 256 820,00 грн. згідно Акту № ОУ-0000038 від 31.07.2022 року.

Також позивач повідомив, що копії документів він готовий виготовити власноруч своїм ксероксом, через що він просив протягом 10 днів повідомити про час і місце, коли позивач може зробити їх копії, або надати копії документів за адресою, зазначеною в заяві с.Троїцьке Одеського району вул. Дністровська 58, та/або електронна пошта

Зазначена заява-вимога була надіслана на адресу ТОВ «Колос» 24.10.2025 року листом з описом вкладення № 075 та була отримана адресатом 28.10.2025 року, про що свідчить трекінг Укрпошти за вказаним поштовим відправленням.

Отже, згідно з п. 4.3 статуту відповідач повинен був надати відповідь протягом 10 днів, тобто до 07.11.205 включно.

Позивач зазначає, що відповідач на вказану заяву жодної відповіді та документів позивачу не надав.

З огляду на викладене, 22.12.2025 через підсистему Електронний суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОЛОС" про зобов`язання надати:

- копії податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за період січень-вересень 2025 року, що подавались ТОВ "Колос" до органів Державної податкової служби України;

- копії всіх первинних документів, що складались при наданні наступних послуг ФГ "ВІТТЕРРА, , які містять передбачені вказаними вище нормами законодавства обов`язкові реквізити (в тому числі, але не виключно: акти списання пального, засобів захисту рослин та добрив) та які деталізують зміст та обсяг наступних господарських операцій:

- комплекс сільськогосподарських робіт з догляду за посівами озимої пшениці на суму 1 211 930,00 грн. згідно Акту № ОУ-0000036 від 31.05.2022 року;

- комплекс сільськогосподарських робіт з догляду за посівами озимого ячменю на суму 1 233 910,00 грн. згідно Акту № ОУ-0000037 від 31.05.2022 року;

- комплекс сільськогосподарських робіт з догляду за посівами соняшника на суму 256 820,00 грн. згідно Акту № ОУ-0000038 від 31.07.2022 року.

09.01.2026 відповідач подав відзив, яким просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що на вимогу від 24.10.2025 він направив відповідь від 07.11.2025 на зазначену самим позивачем адресу: с.Троїцьке Одеського району вул. Дністровська 58, на підтвердження чого надав опис вкладення від 07.11.2025.

Зазначене поштове відправлення № 997 було повернуто відповідачу за закінченням встановленого строку зберігання 25.11.2025.

У цій відповіді відповідач просив уточнити, з якою метою позивач просить надати документи, а також уточнити, які саме відомості має на меті отримати позивач, а які товариство може закрити з метою створення балансу між дотриманням прав як учасника і захистом прав і інтересів третіх осіб. Щодо вимоги позивача про надання «деталізації, яка забезпечує розкриття змісту господарської операції та ідентифікацію активів, зобов`язань, доходів або витрат, з нею пов`язані», то відповідач зазначив, що наведені вимоги мають загальний характер, що потребує уточнення і встановлення конкретного переліку реквізитів.

14.01.2026 позивач подав відповідь на відзив, якою наполягає на задоволенні позову, посилаючись на те, що не отримував відповіді.

Суд враховує, що позивач отримував від відповідача всі попередні листи-відповіді на його звернення від 05.09.2025 та від 29.09.2025, а от лист від 07.11.2025 - не отримав.

Отже, поведінка позивача є суперечливою.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач в листі від 07.11.2025 просив позивача уточнити вимоги, тому згідно з п. 4.2 статуту, строк надання копій відповідних документів починає перебіг з моменту отримання такого уточнення на звернення директора товариства.

Оскільки відповідач не отримав уточнення вимог від позивача на виконання листа відповідача від 07.11.2025, тобто строк надання документів згідно з п. 4.2 статуту не розпочався станом на час звернення позивача з позовом до суду 22.12.2025.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач передчасно звернувся до суду, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Крім того, відповідач посилався на те, що 04.02.2026 він отримав чергову вимогу позивача від 28.01.2026, але суд зауважує, що це не стосується позовної заяви, яка була подана позивачем 22.12.2025 у зв`язку з тим, що відповідач не надав відповіді і документів саме на вимогу позивача від 24.10.2025.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1, 9 ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі сплаченого судового збору покладаються на позивача, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11 березня 2026 р.

Суддя В.В. Литвинова