ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2026 року м.Дніпро Справа № 904/3305/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),

суддів: Чус О.В., Джепа Ю.А.

при секретарі судового засідання Солодовій І.М.

Представники сторін:

від позивача: Горопашний Ігор Вікторович (поза межами суду, з використанням власних технічних засобів) від Приватного акціонерного товариства "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" довіреність № 10/11-33 від 10.11.2025р.

від відповідача: Лаврищев В.В. (в залі суду) від Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" - адвокат, довіреність

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО", м. Київ на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2024 (суддя Золотарьова Я.С.) у справі №904/3305/22

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі ПрАТ "Укренерго", позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (далі ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги", відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 529 554 666,23 грн, з яких: 449 872 793,56 грн основного боргу, 10 226 727,88 грн 3% річних, 36 208 741,54 грн інфляційних втрат, 8 907 393,82 грн штрафу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0145-02024.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2023 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" на користь ПрАТ "Укренерго": 10 226 727,88 грн 3% річних, 36 208 741,54 грн інфляційних втрат, 12 000 000 грн пені та 5 000 000 грн штрафу. В частині стягнення суми основного боргу в розмірі 284 565 624,83 грн провадження у справі закрито. В решті позову відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 05.06.2023 апеляційні скарги ПрАТ "Укренерго" та ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.05.2024 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 24.01.2023 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 05.06.2023 у справі № 904/3305/22 в частині розгляду позовних вимог про стягнення пені та штрафу скасовано, а справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи позивач подав заяву про залишення позову без розгляду в частині пені у розмірі 9 948 136,62 грн та штрафу у розмірі 8 907 393,82 грн, нарахованих за період з 24.02.2022 по 25.04.2022, яку судом задоволено. Відтак, на новому розгляді позивач просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 14 390 872,80 грн за період з 04.08.2021 по 23.02.2022.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2024 (повний текст складено 09.10.2024) клопотання ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" про зменшення розміру пені задоволено. Позов задоволено частково. Зменшено розмір пені на 90%. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (49044, м. Дніпро, вул. Моссаковського Володимира, 7, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25, ) 1 439 087,28 грн пені та судовий збір у розмірі 215 863,08 грн. Судові витрати за подання касаційних скарг залишено за скаржниками.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені на суму 14 390 872,80 грн є обґрунтованими, оскільки відповідач не заперечував проти правомірності нарахування пені за спірний період та правильності розрахунку. Водночас суд першої інстанції, розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру пені, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення пені на 90% на підставі ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України. При цьому суд врахував, що позивачем не додано до позову доказів, які свідчать про завдання йому збитків саме несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язань за договором; відповідач сплатив 165 307 168,73 грн основного боргу ще до подання позову, а під час розгляду справи повністю погасив основний борг на суму 284 565 624,83 грн; діяльність відповідача має соціальну спрямованість як постачальника універсальних послуг побутовим споживачам за регульованими цінами; розбіжність між розрахунковими періодами спричиняє виникнення заборгованості відповідача не з його вини; введення карантинних обмежень та мораторію на відключення побутових споживачів вплинуло на платіжну дисципліну споживачів відповідача; а також положення підпункту 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 щодо зупинення нарахування штрафних санкцій на період воєнного стану.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, через систему "Електронний суд", Приватне акціонерне товариство "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО", м. Київ подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2024 по справі № 904/3305/22 у частині відмови у задоволені стягнення 12951785,53 грн. - пені та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги в частині стягнення пені задовільнити у розмірі 14 390 872,81 грн. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" на користь Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго витрати по сплаті судового збору у повному обсязі.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Апелянт вважає, що рішення в оскарженій частині ухвалено з неправильним застосуванням місцевим господарським судом норм матеріального права, зокрема ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України. Позивач стверджує, що пеня, нарахована у позовній заяві, відповідає умовам Договору та вимогам чинного законодавства і не порушує засад добросовісності, пропорційності, розсудливості та справедливості.

Апелянт зазначає, що за змістом ч. 1 ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, господарський суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим. Суд першої інстанції в рішенні вказав, що при зменшенні пені враховує те, що позивач не надав суду доказів, які свідчать про завдання йому збитків саме несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язань за договором. Проте, за змістом зазначених норм, під розміром збитків потрібно розуміти саме суму, на яку нараховано неустойку, а не будь-яку іншу суму збитків. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 910/9911/21, від 14.07.2021 у справі № 916/878/20. Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 10.06.2021 у справі № 910/6471/20, на позивача не покладається обов`язок з доведення спричинення йому шкоди внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем грошових зобов`язань. При стягненні неустойки шкода кредитору, завдана порушенням зобов`язання, презюмується і компенсується за рахунок неустойки. Оскаржуване рішення суду, на думку апелянта, не відповідає зазначеним висновкам Верховного Суду.

Щодо посилань суду на проведення оплати суми основного боргу під час розгляду справи, апелянт зазначає, що саме порушення умов договору щодо своєчасної оплати вимусило позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, тому сплата боргу під час розгляду справи не є підставою для зменшення пені.

Апелянт наголошує, що розмір пені 14 390 872,81 грн є незначним лише 5,05% порівняно з сумою заборгованості 284 565 624,83 грн, що аж ніяк не можна вважати надмірним та несправедливим. Розмір пені відповідає наслідкам порушення неотриманню позивачем тривалий час належної йому значної суми за надані послуги. Зменшенням розміру пені на 90% судом першої інстанції однозначно порушено баланс між інтересами боржника та кредитора на користь інтересів боржника.

Апелянт також вказує, що судом першої інстанції при зменшенні пені не враховано статус позивача. ПрАТ "Укренерго" відповідно до п. 55 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» виконує функції оператора системи передачі. Згідно з п. 23 ч. 1, ч. 8 ст. 33, ч. 1, 2 ст. 62 цього Закону на позивача покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільного інтересу. Позивач належить до Державного сектору економіки та включений до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83, а також є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Неотримання ПрАТ "Укренерго" коштів за надані послуги, які є джерелом його фінансування, в тому числі для здійснення аварійно-відновлювальних робіт енергетичної інфраструктури електромереж та підстанцій, які перманентно та цільово знищуються внаслідок ракетних обстрілів російською федерацією, ставить під загрозу функціонування позивача як оператора системи передачі, безпеку енергетичної системи та її існування як таке.

Апелянт звертає увагу, що строк прострочення виконання зобов`язання у даній справі є значним і тривалим, відсутнє негайне добровільне усунення винною стороною порушення. Жоден з доводів відповідача у відзиві не доводить наявності виняткових обставин у даній справі і особливості положення ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" порівняно з ПрАТ "Укренерго". Апелянт вважає, що у даній справі були відсутні підстави для зменшення пені.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" подало відзив на апеляційну скаргу, згідно якого заперечує проти апеляційної скарги ПрАТ "Укренерго" та вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, посилаючись на наступне:

Відповідач зазначає, що ст. 233 ГК України передбачає право суду зменшити розмір санкцій, якщо вони надмірно великі порівняно із збитками кредитора, з урахуванням ступеня виконання зобов`язання боржником, майнового стану сторін та інших інтересів, що заслуговують на увагу. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідач стверджує, що під час розгляду справи судом першої інстанції дотримані вимоги матеріального і процесуального законодавства при вирішенні питання про зменшення пені. Судом враховані надзвичайні події, які відбуваються в державі та в більшій мірі впливають на відповідача, виконання відповідачем зобов`язань за Договором частково до відкриття провадження у справі в сумі 165 307 168,73 грн та у повному обсязі під час розгляду справи судом першої інстанції, а також відсутність в матеріалах справи доказів понесення збитків позивачем.

Відповідач посилається на те, що в силу п. 13 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» він є постачальником універсальних послуг та забезпечує постачання електричної енергії побутовим споживачам Дніпропетровської області. Відповідно до п. 5.2 Договору відповідач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги з передачі електричної енергії. Водночас відповідно до п. 4.10 Правил роздрібного ринку електричної енергії побутові споживачі здійснюють повну оплату вартості спожитої електричної енергії, як правило, один раз на початку періоду, наступного за розрахунковим. Категорія споживачів, які розраховуються на початку наступного періоду, є найбільшою серед споживачів відповідача.

Відповідач наголошує, що оплата за послуги з передачі електричної енергії виникає виключно у зв`язку зі споживанням споживачами електричної енергії і входить у розрахунок її вартості. Неоплата споживачами за спожиту електричну енергію прямо впливає на можливість оплати відповідачем послуг з передачі, оскільки фактично оплата за ці послуги здійснюється споживачами через електропостачальника. Відповідач фактично несе відповідальність перед позивачем за невиконання споживачами обов`язків щодо оплати послуг з передачі електричної енергії.

Відповідач також зазначає, що на момент виникнення спору діяла норма Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», згідно якої на період дії карантину забороняється нарахування та стягнення неустойки за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Споживачі житлово-комунальних послуг на законодавчому рівні звільнені від відповідальності за несвоєчасне виконання обов`язків щодо оплати, однак відповідач не звільнений законом від відповідальності перед своїми постачальниками та надавачами послуг. В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 був запроваджений мораторій на нарахування та стягнення неустойки, нарахованої на заборгованість населення за житлово-комунальні послуги.

Відповідач вважає, що суд першої інстанції ухвалив виважене і обґрунтоване рішення у справі № 904/3305/22 та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги і залишити рішення суду першої інстанції в силі.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2024 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., судді Кощеєв І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2024 витребувано у Господарського суду Дніпропетровської області матеріали справи № 904/3305/22.

08.11.2024 до Центрального апеляційного господарського суду через «Електронний суд» від представника Приватного акціонерного товариства "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" надійшла заява про направлення копії платіжної інструкції про сплату судового збору.

22.11.2024 матеріали справи № 904/3305/22 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО", м. Київ на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2024 (суддя Золотарьова Я.С.) у справі №904/3305/22. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 27.05.2025 об 10:00 годин.

22.05.2025 до Центрального апеляційного господарського суду через «Електронний суд» від представника Приватного акціонерного товариства "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.05.2025 клопотання представника Приватного акціонерного товариства "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2025 в судовому засіданні оголошено перерву до 24.06.2025 на 10:50 год.

29.05.2025 до Центрального апеляційного господарського суду через «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

24.06.2025 до Центрального апеляційного господарського суду через «Електронний суд» від представника Приватного акціонерного товариства "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" надійшли пояснення.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.06.2025 в судовому засіданні оголошено перерву до 24.02.2026 oб 11:30 год.

18.02.2026 до Центрального апеляційного господарського суду через «Електронний суд» від представника Приватного акціонерного товариства "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.02.2026 клопотання представника Приватного акціонерного товариства "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, задоволено.

23.02.2026 до Центрального апеляційного господарського суду через «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

У зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Кощеєва І.М. - члена колегії суддів, визначеного протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2024, на підставі розпорядження керівника апарату суду №132/26 від 23.02.2026 проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2026 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Чус О.В., Джепа Ю.А.

24.02.2026 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного:

Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим і залежить насамперед від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Предмет доказування формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №910/4994/18).

З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, в порядку частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині неоспорюваних сторонами обставин справи відносно того, що: 01.01.2019 між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (правонаступником якого є ПрАТ "Укренерго") та ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0145-02024. Відповідно до п. 1.1 Договору оператор системи передачі зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії, а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов Договору. Пунктом 5.7 Договору передбачено право ОСП нарахувати пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. В період із серпня 2021 року по липень 2022 року відповідачу були надані послуги з передачі електричної енергії, що підтверджується підписаними актами приймання-передачі послуги. Відповідач не заперечував проти правомірності нарахування пені за період з 04.08.2021 по 23.02.2022 та правильності розрахунку позивача. Відповідач сплатив 165 307 168,73 грн основного боргу до подання позову та повністю погасив основний борг на суму 284 565 624,83 грн під час розгляду справи в суді першої інстанції. Позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені на суму 14 390 872,80 грн є обґрунтованими.

Предметом апеляційного оскарження є рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2024, яким клопотання ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" про зменшення розміру пені задоволено, позов задоволено частково, зменшено розмір пені на 90% до 1 439 087,28 грн та відмовлено у стягненні пені у розмірі 12 951 785,53 грн. Апелянта вважає, що суд неправильно застосував норми ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України при зменшенні розміру пені на 90%, зокрема: безпідставно врахував відсутність доказів збитків позивача як підставу для зменшення пені, не врахував правові висновки Верховного Суду щодо презумпції шкоди кредитору при стягненні неустойки, не врахував статус позивача як стратегічного підприємства та оператора системи передачі, а також порушив баланс інтересів сторін на користь боржника.

Система доказування у господарському процесі засновується на розподілі тягаря доказування між сторонами у справі. Посилаючись на ту чи іншу обставину або спростовуючи їх у суді, сторона повинна доводити такі обставини доказами (статті 13, 74 ГПК).

За змістом ст. 14 ГПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, звертаючись до суду першої інстанції з відповідним клопотанням про зменшення розщміру нарахованих санкцій, відповідач у своїй заяві зазначав про наступне: « … Відповідачем вживались усі залежні від нього заходи для недопущення господарського правопорушення, Відповідач не відмовлявся від оплати за послуги з передачі електричної енергії, однак через неузгодженість умов оплат споживачами та перед іншими учасниками ринку не завжди оплати здійснювались вчасно.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій

Загальним правилом, передбаченим актами Регулятора, є те, що усі взаємовідносини Відповідача з іншими учасниками ринку (продавцями електроенергії, надавачами послуг з передачі та розподілу електроенергії) будуються на умовах попередньої оплати.

У той же час, відповідно до п. 4.10 Правил роздрібного ринку електричної енергії, побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово- комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії. Відповідні положення щодо порядку розрахунків споживачів за електричну енергію встановлені в комерційних пропозиціях Відповідача, розміщених на його офіційному сайті в мережі Інтернет - https://dp.yasno.com.ua/. До відзиву по цій справі Відповідач надавав роздруківки публічних комерційних пропозицій «Побутова», «.Універсальна» в яких встановлений порядок розрахунків за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим.

Категорія споживачів, які розраховуються на початку періоду, наступного за розрахунковим є найбільшою серед споживачів Відповідача, враховуючи статус Відповідача як постачальника універсальних послуг.

Таким чином значна частина кінцевих споживачів електричної енергії має гарантоване право на здійснення оплати на початку періоду, наступного за розрахунковим. При цьому споживачі не завжди виконують умови щодо своєчасної оплати електричної енергії. Основна маса розрахунків населення припадає на наступний місяць за місяцем споживання і, як правило, аналогічно сплачують і бюджетні установи та організації.

До відзиву на позов Відповідачем була надана довідка про розмір заборгованості споживачів електричної енергії, з якої вбачається систематичний приріст заборгованості споживачів за електричну енергію. Станом на серпень 2022 року розмір заборгованості споживачів досягнув ,00 грн., що перевищує заборгованість Відповідача перед Позивачем. При цьому, оплата за послуги з передачі у Товариства виникає виключно у зв`язку зі споживанням споживачами електричної енергії і входить у розрахунок вартості електричної енергії.

Як вже зазначалось вище. Відповідач є постачальником універсальної послуги на території Дніпропетровської області та основним видом діяльності якого є торгівля електричною енергією (Код КВЕД 35.14). Зазначений вид діяльності здійснюється на підставі договорів постачання електричної енергії споживачу та договорів про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (постачання електричної енергії побутовим та малим непобутовим споживачам).

Відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», ціна за електричну енергію складається із ціни купівлі електроенергії на ринку, тарифу на послуги постачальника, цін на послуги оператора системи передачі й оператора системи розподілу у відповідному класі напруги, згідно з укладеними договорами про надання послуг….

…Із зазначених норм законодавства вбачається, що оплата за послуги з передачі, яка надається споживачам, здійснюється саме через електропостачальника, а безпосередньо споживачами ОСП оплата здійснюється лише у випадках, коли такий споживач безпосередньо під`єднаний до мереж ОСП, яких незначна кількість.

Отже, за таких умов, Відповідач фактично несе відповідальність перед ОСП за невиконення споживачами обов`язків щодо оплати послуг з передачі електричної енергії.

Відповідач просить врахувати те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення іеустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Отже, споживачі житлово-комунальних послуг на законодавчому рівні звільнені від відповідальності за не виконання або не своєчасне виконання обов`язків щодо оплати, однак Відповідач не звільнений законом від відповідальності перед своїми постачальниками та надавачами послуг….» (т.2 а.с. 34-36).

Довідка про розмір заборгованості споживачів за електричну енергію підтверджує відповідні твердження відповідача (т.2 а.с. 216).

Позивач не скористався своїм правом спростувати відповідні твердження позивача.

Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, в постанові від 13 березня 2024 року у справі № 904/5899/21, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду висловив наступні правові висновки щодо застосування норм права: « … 5.34.Відповідно до статті 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного чи неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

5.35.Штрафними санкціями, відповідно до частини першої статті 230 ГК, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

5.36.Як встановив апеляційний суд, та що не заперечує позивач, належний до сплати розмір пені становить 13 681 063,60 грн та штрафу - 28 344 347,88 грн із заявлених позивачем до стягнення розміру пені в сумі 22 629 008,28 грн та штрафу в сумі 44 429 217,91 грн.

5.37.Визначивши належний до стягнення розмір пені та штрафу, апеляційний суд виснував про можливість зменшення пені до 1 368 106,36 грн (зменшення її розміру на 90%) та штрафу до 1 806 680,41 грн (зменшення його розміру на 93,63%).

5.38.Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

5.39.Відповідно до статті 233 ГК, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому належить взяти до уваги ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; а також не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

5.40.Закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд - оцінити при ухваленні рішення.

5.41.Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

5.42.Аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

5.43.Зменшення розміру неустойки є правом суду, а за відсутності в законі як переліку виняткових обставин, так і врегульованого розміру (відсоткового співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК (справедливість, добросовісність, розумність), та з дотриманням правил статті 86 ГПК, на власний розсуд, за внутрішнім переконанням, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе таке зменшення та конкретний розмір зменшення неустойки.

5.44.Отже питання щодо зменшення розміру штрафних санкцій суд вирішує відповідно до статті 86 ГПК за наслідками аналізу, оцінки та дослідження конкретних обставин справи з огляду на фактично-доказову базу, встановлені судами фактичні обставини, що формують зміст правовідносин, умов конкретних правовідносин з урахуванням наданих сторонами доказів, тобто у сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність/відсутність підстав для вчинення зазначеної дії.

5.45.Подібний за змістом висновок щодо застосування норм права, а саме статей 551 ЦК та 233 ГК, неодноразово викладався Верховним Судом у постановах, зокрема від 23.10.2019 у справі №917/101/19, від 06.11.2019 у справі №917/1638/18, від 17.12.2019 у справі №916/545/19, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 14.01.2020 у справі №911/873/19, від 10.02.2020 у справі №910/1175/19, від 19.02.2020 у справі №910/1303/19, від 26.02.2020 у справі №925/605/18, від 17.03.2020 у справі №925/597/19, від 18.06.2020 у справі №904/3491/19, від 14.04.2021 у справі №922/1716/20.

5.46.У постановах від 12.06.2019 у справі №904/4085/18 та від 09.10.2019 у справі №904/4083/18 Верховний Суд також зазначив, що зменшення розміру пені є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів.

5.47.Необхідно зауважити, що у вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, з розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

Господарський суд об`єктивно оцінює, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання).

Вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 04.05.2018 у справі №908/1453/17.

5.48.Разом з тим, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань, при цьому надмірне зменшення розміру пені фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що, у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.

5.49.Загальними засадами цивільного законодавства згідно зі статтею 3 ЦК є не тільки судовий захист цивільного права та інтересу; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, а й справедливість, добросовісність та розумність.

5.50.Господарський суд повинен об`єктивно комплексно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання) тощо.

5.51.При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтями 551 ЦК та 233 ГК щодо права зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обстави справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (аналогічні правові висновки наведено в постановах Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №915/2095/19, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 19.02.2020 у справі №910/1199/19, від 04.02.2020 у справі №918/116/19, на неврахування висновків у якій посилається позивач у своїй касаційній скарзі).

5.52.Застосоване у статті 551 ЦК та статті 233 ГК словосполучення "суд має право" та "може бути зменшений за рішенням суду" свідчить про те, що саме суди першої та апеляційної інстанцій користуються певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення. Натомість, вирішення цих питань не відноситься до повноважень Верховного Суду, завдання якого полягає лише у перевірці правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи (аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №916/2259/18, від 24.02.2020 у справі №917/686/19, від 26.02.2020 у справі №922/1608/19, від 15.04.2020 у справі №922/1607/19, від 04.10.2021 у справі №922/3436/20, від 10.11.2022 у справі №910/15705/21, від 01.02.2023 у справі №914/3203/21).

5.53.Верховний Суд враховує, що всі вищезазначені висновки Верховного Суду щодо застосування статті 551 ЦК та статті 233 ГК є загальними (універсальними) для правовідносин про стягнення неустойки, однак результат їх застосування може бути різним (наявність або відсутність підстав для зменшення неустойки) в залежності від тих фактичних обставин, які будуть встановлені судом у кожній конкретній справі.

5.54.Вирішуючи у цій справі питання зменшення розміру пені та штрафу, апеляційний суд на підставі статті 75 ГПК визнав загальновідомими та, відповідно, такими, що не підлягають доказуванню, наступні обставини.

5.55.Діяльність енергетичної інфраструктури відповідача є надзвичайно важливою для держави, що вбачається на прикладі як минулого, так і поточного років, які характеризуються масованими атаками військовим агресором - російською федерацією на енергетичні об`єкти країни. За загальнодоступною інформацією з офіційних джерел наміри російської федерації й надалі продовжувати ураження енергетичних об`єктів не змінилися, майбутній опалювальний період прогнозується бути не менш складним за минулий, а тому необхідність забезпечення безперебійної роботи енергетичної системи відповідача в умовах воєнного стану є очевидною….

… 5.57.Суд вважав, що загальновідомими, а саме такими, що відомі сторонам спору, які містяться в мережі інтернет і висвітлювалися в засобах масової інформації, є обставини стосовно (1) вартості робіт з ремонту/відновлення енергетичних об`єктів в умовах постійного ураження й знищення/пошкодження його енергетичних об`єктів та електричних мереж; (2) пошкодження з початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України об`єктів енергетичної інфраструктури відповідача, об`єктів електричних мереж та їх складових в умовах триваючих бойових дій, що не припиняється та не дозволяє навіть спрогнозувати можливі збитки відповідача та його витрати; (3) наявність збитків згідно з фінансовим звітом та відсутність прибутку.

5.58.Вирішуючи у цій справі питання зменшення розміру штрафних санкцій (пені, штрафу), заявлених до стягнення, у тому числі з власної ініціативи суду, з урахуванням об`єктивних підстав для цього, суд апеляційної інстанції врахував безпекову ситуацію в регіоні, де знаходяться виробничі потужності відповідача, обставини, які утруднили своєчасність виконання зобов`язань, виконання відповідачем зобов`язань у повному обсязі та оцінив період прострочення як незначний. Факт погашення, ще до подачі позовної заяви, основного боргу суд оцінив як прояв добросовісності по відношенню до своїх договірних зобов`язань у підприємницьких взаємовідносинах із позивачем.

5.59.Врахувавши наведене та економічну ситуацію в країні, специфіку покладених завдань на відповідача, обставини виконання відповідачем зобов`язань за договором з незначним простроченням оплати поставленої електричної енергії, а також те, що стягнення максимально можливих розмірів штрафних санкцій підірве фінансовий стан відповідача та зумовить збитковість його діяльності, апеляційний суд виснував про наявність виняткових обставин, з якими законодавство пов`язує можливість зменшення розміру неустойки.

5.60.Верховний Суд враховує, що зменшення пені до 1 368 106, 36 грн (зменшення її розміру на 90%) та штрафу до 1 806 680, 41 грн (зменшення його розміру на 93,63%) жодним чином не нівелює значення пені та штрафу, як відповідальності за порушення зобов`язання, адже одним із завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань. Так, Конституційний Суд України у рішенні від 11.07.2013 №7-рп/2013 вказав, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення. Неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Правова позиція щодо наведеного викладена в постанові Верховного Суду від 06.06.2023 у справі №911/682/21….»

Враховуючи вищевикладене, висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для зменшення розміру пені на 90 % до 1 439 087, 28 грн, які грунтуються на тому, що : « …

Позивачем не додано до позову доказів, які свідчать про завдання йому збитків саме несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов?язань за договором. Позивач у запереченнях вказав про те, що він знаходиться у важкому фінансовому стані, але відповідних доказів суду не надав.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач сплатив 165 307 168, 73 грн. основного боргу ще до подання позову, що стало підставою для відмови у позові в цій частині. До того ж під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем було повністю погашено основний борг на суму 284 565 624, 83 грн. Тобто відповідач ще до прийняття судового рішення погасив основну заборгованість.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам. Водночас. згідно п. 4. ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про ринок електричної енергії» на ринку електричної енергії державному регулюванню підлягають ціни на універсальні послуги.

Відтак, постачання електричної енергії побутовим та малим не побутовим споживачам здійснюється за регульованими цінами. Поряд з цим, додатком 3 до Положення про покладення спеціальних обов?язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 р. Nє 483 визначені фіксовані ціни на електричну енергію для побутових споживачів. Наведені обставини та норми чинного законодавства свідчать про соціальну спрямованість діяльності Відповідача, пов?'язану із забезпеченням побутових споживачів електричною енергією за цінами, які встановлені державою.

Відповідно до п. 4.10 Правил роздрібного ринку електричної енергії, побутові споживачі та суб?єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово- комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії. Відповідні положення щодо порядку розрахунків споживачів за електричну енергію встановлені в комерційних пропозиціях Відповідача, розміщених на його офіційному сайті в мережі Інтернет - https://dp.yasno.com.ua.

В той же час за загальним правилом, передбаченим актами Регулятора усі взаємовідносини Відповідача з іншими учасниками ринку (оператором системи передачі, операторами системи розподілу, на ринку «на добу наперед» та «внутрішньодобовому ринку», ДП «Гарантований покупець») будуються на умовах попередньої оплати.

Суд погоджується з доводами відповідача про те, що така розбіжність між розрахунковими періодами спричиняє виникнення заборгованості відповідача по його зобов?язанням зокрема й перед позивачем не з його вини.

Також, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» встановлена заборона на припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг громадянам України у разі їх несплати або оплати не в повному обсязі та нарахування неустойки в зв`язку з простроченням. Відтак, введення карантинних обмежень на здійснення господарської діяльності певними суб`єктами та встановлення, на період карантину та 30 днів після його закінчення, мораторію на відключення та нарахування санкцій побутовим споживачам, безумовно вплинуло на платіжну дисципліну споживачів. Відповідно рівень надходження грошових коштів за електричну енергію від споживачів відповідача за період дії карантину значно знизився.

Також Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан в Україні. Зазначений указ затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"». Строк дії воєнного стану в Україні було продовжено указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022; № 259/2022 від 18.04.2022; № 341/2022 від 17.05.2022; № 573/2022 від 12.08.2022; № 757/2022 від 07.11.2022; № 58/2023 від 06.02.2023; № 254/2023 від 01.05.2023; № 451/2023 від 26.07.2023; № 734/2023 від 06.11.2023; № 49/2024 від 05.02.2024; № 271/2024 від 06.05.2024.

Вирішуючи питання зменшення розміру пені на 90 відсотків судом враховується положення підпункту 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 (у редакції від 26.04.2022) відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із засад справедливості, добросовісності, розумності, та пропорційності, як складових елементів принципу верховенства права, несправедливо покладати на відповідача сплату всього розміру пені…» визнаються колегією суддів такими, що відповідають фактичним обставинам справи і сталій судовій практиці Верховного Суду у подібний правовідносинах.

Відповідні доводи апеляційної скарги в частині того, що : « … Позивач вважає, що пеня нарахована у позовній заяві відповідає умовам Договору та вимогам чинного законодавства, і не порушує засад добросовісності, пропорційності, розсудливості та справедливості.

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України …

Статтею 233 Господарського кодексу України…

Згідно з частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України ….

За змістом ст. 233 Господарського кодексу України та ст. 551 Цивільного кодексу України, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є такий випадок винятковим.

Судом першої інстанції в рішенні вказано, що при зменшені пені суд враховує те, що позивач не надав суду доказів які свідчать про завдання йому збитків саме несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором.

Слід зазаначити, що за змістом ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України та ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України під розміром збитків потрібно розуміти саме суму, на яку нараховано неустойку, а не будь-яку іншу суму збитків. Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №910/9911/21, від 14.07.2021 у справі №916/878/20. Відповідно до висновків Верховного Суду у постанові від 10.06.2021 у справі № 910/6471/20, на позивача у справі не покладається обов`язок з доведення (доказування) спричинення йому матеріальної або іншої шкоди внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань. Тобто при стягненні неустойки шкода кредитору, завдана порушенням зобов`язання, презюмуються (її не треба доводити) і компенсується за рахунок неустойки (постанова Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №916/878/20). Позивач не зобов`язаний доводити наявність у нього збитків у зв`язку з неналежним виконанням умов договору Відповідачем.

Оскаржуване рішення суду не відповідає вищевказаних висновкам Верховного суду.

Щодо посилань на проведення оплати суми основного боргу під час розгляду справи, то саме порушення умов договору щодо своєчасної оплати вимусило позивача звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, тому сплата боргу під час розгляду справи не є підставою для зменшення пені.

Також незначний розмір пені 14 390 872,81 грн. (5,05%) порівняно з сумою заборгованості 284 565 624,83 грн., аж ніяк не можна вважати надмірним та не справедливим. Позивач вважає, що розмір пені відповідає наслідкам порушення (неотримання позивачем тривалий час належної йому значної суми за надані послуги)

Зменшенням розміру пені на 90% судом першої інстанції однозначно порушено баланс між інтересами боржника та кредитора на користь інтересів боржника.

Судом першої інстанції при зменшені пені не враховано статус Позивача.

НЕК «Укренерго» відповідно до п. 55 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» «Укренерго» виконує функції оператора системи передачі - юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії

Згідно з п. 23 ч. 1, ч. 8 ст. 33, ч. 1, 2 ст. 62 Закону на НЕК «Укренерго» як оператора системи передачі, в тому числі, покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільного інтересу із збільшення частки виробництва енергії з альтернативних джерел енергії.

Позивач належить до Державного сектору економіки та його включено до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №83, а також є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Стабільна та безперебійна робота НЕК «Укренерго» має вкрай важливе значення для забезпечення життєдіяльності України в цілому і в тому числі Дніпропетровської області.

Неотримання НЕК «Укренерго» коштів за надані послуги, які є джерелом його фінансування, в тому числі для здійснення аварійно-відновлювальних робіт енергетичної інфраструктури електромереж та підстанцій, які перманентно та цільово знищуються внаслідок ракетних обстрілів російською федерацією, ставить під загрозу функціонування позивача як оператора системи передачі, безпеку енергетичної системи та її існування як таке.

Звертаю увагу, що строк прострочення виконання зобов`язання у даній справі є значним, тривалим, відсутнє негайне добровільного усунення винною стороною порушення. Заявлена Позивачем пеня є незначною порівняно з сумою заборгованості Відповідача заявленою у позові. Жоден з доводів Відповідача у відзиві не доводить наявності виняткових обставин у даній справі і особливості положення ТОВ "Дніпровські енергетичні послуги" порівняно з НЕК «Укренерго».

НЕК «Укренерго» вважає, що у даній справі були відсутні підстави для зменшення пені…» відхиляються колегією суддів як необґрунтовані, оскільки не містять в собі посилань на докази, які б були невраховані судом першої інстанції при вирішенні питання про зменшення пені.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.

Враховуючи вищевикладене, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку залишити без задоволення апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО", а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2024 у справі №904/3305/22, відповідно, залишити без змін.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 233 132,14 грн. покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО", м. Київ на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2024 у справі №904/3305/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.10.2024 у справі №904/3305/22 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 233 132,14 грн. покласти на Приватне акціонерне товариство "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 06.03.2026

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя Ю.А. Джепа

Суддя О.В. Чус