УХВАЛА

16 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/12917/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Зуєва В.А., Міщенка І.С.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства «Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат» (особи, яка не брала участі у справі)

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2026 (у складі колегії суддів: Сулім В.В. (головуючий), Гаврилюк О.М., Майданевич А.Г.) про повернення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат»

у справі за позовом Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів»

до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»

про визнання припиненими зобов`язань за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

24.02.2026 Приватне акціонерне товариство «Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - ПрАТ «Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат») через систему «Електронний суд» подало до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2026 у справі №910/12917/20.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23.10.1996; «Brualla Gomes de la Torre v. Spain» від 19.12.1997).

За змістом частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Отже, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений в частині другій статті 293 ГПК України, що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Розглянувши матеріали касаційної скарги ПрАТ «Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат» та перевіривши матеріали справи №910/12917/20 в електронній формі, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за цією скаргою, зважаючи на таке.

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходилася справа №910/12917/20.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.02.2021 позов у справі №910/12917/20 задоволено. Визнано припиненими усі зобов`язання Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» перед Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» за Кредитними договорами від 06.12.2012 № 4Н12361Д, від 04.01.2008№ 4Н1308Д, від 24.01.2011 № 4Н11013И та від 02.02.2009 № 4Н09190И, укладеними між Акціонерним товариством «Нікопольський завод феросплавів» та Акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» у зв`язку з їх повним виконанням, проведеним належним чином.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 19.02.2021, ПрАТ «Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат» як особа, яка не брала участі у справі, звернулося до суду з апеляційною скаргою, заявивши водночас клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання цієї скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 у задоволенні клопотання ПрАТ «Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат» про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги відмовлено; апеляційну скаргу залишено без руху. Скаржникові роз`яснено право протягом 10 днів з дня вручення цієї ухвали усунути зазначені недоліки, надавши суду докази сплати судового збору у розмірі 10 089,60 грн.

Згідно з відомостями автоматизованої системи документообігу суду документ в електронному вигляді - ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 про залишення апеляційної скарги без руху доставлено скаржникові 26.01.2026, що підтверджується довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду.

Однак станом на 09.02.2026 недоліки, зазначені в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 у справі №910/12917/20, скаржник не усунув, тому Суд ухвалою від 09.02.2026 повернув апеляційну скаргу ПрАТ «Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2021 скаржникові.

Не погоджуючись з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2026, ПрАТ «Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат» як особа, яка не брала участі у справі, звернулося до суду з касаційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу скасувати, справу №910/12917/20 передати до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції порушив його передбачене Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод право на доступ до суду та не звернув уваги на скрутне фінансове становище скарждника. ПрАТ «Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат», покликаючись на позицію Великої Палати Верховного Суду у справі № 204/2321/22 (постанова від 13.09.2023), зазначає, що позиція суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам щодо справедливого судового розгляду, а оскаржена ухвала не відповідає завданню господарського судочинства.

Обговоривши і перевіривши наведені ПрАТ «Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат» доводи, Суд дійшов таких висновків.

Звертаючись до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2021, ПрАТ «Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат» водночас заявило клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання цієї скарги, пославшись на становище, в якому перебуває заявник, а саме: через військову агресію РФ проти України ПрАТ «Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат» зазнав значного негативного впливу внаслідок бойових дій; через постійні обстріли та атаки БпЛА було пошкоджено частину логістичної інфрастуктури, знизився обсяг замовлень, а частина працівників була мобілізована.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За змістом статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду на власний розсуд (за наявності передбачених законом умов) звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір) (аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 12.03.2021 у справі №912/1061/20).

Разом із цим, особа, яка заявляє відповідне клопотання, зокрема, про відстрочення сплати судового збору, повинна надати докази того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» (Kniat v. Poland) від 26.07.2005, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі»(Jedamski and Jedamska v. Poland) від 26.07.2005, пункти 63, 64).

Покликання ПрАТ «Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат» на складне матеріальне становище носять загальний характер; будь-яких доказів на підтвердження наведених доводів ПрАТ «Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат» не надало; розмір судового збору, який має сплатити юридична особа, а саме - 10 089,60 грн, є незначним.

Крім того, звертаючись до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, скаржник не надав доказів, що б підтверджували можливість сплати ним судового збору протягом визначеного законом процесуального строку розгляду апеляційної скарги до ухвалення апеляційним судом судового рішення у справі.

Зважаючи на викладене, правильність процесуального рішення Північного апеляційного господарського суду про відмову у задоволенні клопотання ПрАТ «Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат» про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги не викликає розумних сумнівів у суду касаційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2026 апеляційну скаргу ПрАТ «Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат» на рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2021 повернуто скаржникові на підставі частини четвертої статті 174, частини другої статті 260 ГПК України.

За змістом цих норм апеляційна скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала, якщо цією особою у визначений судом строк не усунуто недоліки апеляційної скарги.

Установивши, що вимоги ухвали Суду від 26.01.2026 скаржник не виконав, недоліки апеляційної скарги не усунув, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про повернення цієї скарги.

Правильне застосування судом апеляційної інстанції процесуальних норм четвертої статті 174, частини другої статті 260 ГПК України при постановленні оскарженої ухвали від 09.02.2026 про повернення апеляційної скарги ПрАТ «Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат» є очевидним і не викликає розумних сумнівів у суду касаційної інстанції.

Зважаючи на це, Суд визнає касаційну скаргу ПрАТ «Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат» необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження за цією скаргою.

Керуючись статтями 234, 235, частиною другою статті 293 ГПК України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/12917/20 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Товкачівський гірничо-збагачувальний комбінат» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 09.02.2026.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: В. А. Зуєв

І. С. Міщенко