ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

03.03.2026 Справа № 905/118/26

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 , м.Маріуполь, Донецька область,

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2026 через електронний кабінет в підсистемі Електронний суд до Господарського суду Донецької області звернулася ОСОБА_1 із заявою (вх. № 874/26 від 26.02.2026) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2026 для розгляду справи №905/118/26 визначено суддю Харакоза К.С.

Згідно ч.1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно ст. 1 Кодексу про банкрутство, неплатоспроможність це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом

Вимоги щодо заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність містяться, зокрема, у статтях 115, 116 Кодексу про банкрутство.

Відповідно до статті 113 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Частиною 3 статті 37 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Статтею 162, 164 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги щодо форми, змісту позовної заяви, а також встановлено перелік документів, які мають бути додані до заяви. Також, вимоги щодо форми, змісту та перелік документів, які необхідно додати до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність встановлені статтею 116 Кодексу України з процедур банкрутства. Неподання заявником документів передбачених вказаними статтями, свідчить про недоліки такої заяви, що відповідно до статті 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення поданої заяви без руху та надання строку для усунення недоліків, шляхом подання необхідних доказів.

Дослідивши матеріали заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про залишення її без руху, оскільки встановив, що додані до заяви документи не відповідають визначеному положеннями ч. 3, 5 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства переліку документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до ч.1 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, а саме підстав, визначених у частині 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Частиною 3 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства визначено перелік доказів, які додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, у тому числі: конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо); декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства та докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

За змістом п.п. 5, 8 ч.3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 80, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ч.1 ст.76, ст.78 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.2 ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози відповідно до вищезазначених положень частини другої статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Водночас, при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Крім того, Верховний Суд у постанові №917/1604/21 від 16.11.2022 зазначив, що у справах про банкрутство (у т.ч. неплатоспроможність фізичних осіб) стадія відкриття провадження має своїми наслідками не лише заходи процесуального характеру, а й майнового. При цьому, внаслідок введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, ухвала про відкриття провадження у такій категорії справ поширюється на майнові відносини між боржником та невизначеним на момент винесення ухвали підготовчого засідання колом осіб - конкурсних кредиторів.

Таким чином, оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні вищезазначені правові наслідки, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру.

Такий правовий висновок вбачається обґрунтованим також з тих підстав, що лише фізична особа-боржник (яка є єдиним суб`єктом звернення із відповідною заявою) наділена правом на подання відповідних доказів у підтвердження обставин своєї неплатоспроможності чи її загрози. Тому відсутність на цій стадії інших учасників справи, які мають право подати свої доводи чи заперечення щодо таких обставин чи доказів, зумовлює необхідність добросовісного виконання боржником своїх процесуальних обов`язків щодо доказування наявності обставин для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. Окрім того, у справах про неплатоспроможність фізичної особи господарський суд враховує, окрім належності та допустимості, також достатність поданих боржником доказів для підтвердження та доведення обставин неплатоспроможності чи її загрози, як підстави для відкриття провадження у такій справі. При цьому, докази повинні бути актуальними на дату подання відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що заявником не виконані вимоги п.3 ч.3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки наданий суду список кредиторів не містить необхідної інформації про суми грошових вимог, окремо загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені).

Згідно заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та Списку кредиторів заявник вказує, що заборгованість перед всіма його кредиторами складає 434877,34 грн, в тому числі: за тілом кредиту в сумі 145650,00 грн, за відсотками в сумі 289227,34 грн.

При цьому, про наявність суми неустойки (штрафу, пені) заявник не вказує.

Водночас, з наданих суду документів вбачається, що заборгованість перед ТОВ «Юніт Капітал» згідно листа попереднього кредитора ТОВ «Таліон Плюс» від 21.10.2025 складає 95607,65 грн, з яких: 26999,33 грн тіло кредиту, 55108,65 грн нараховані проценти, 13499,67 грн пеня; заборгованість перед ТОВ «ФК «Ел.Ен.Груп» згідно Витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №27012025 від 27.01.2025 складає 43562,00 грн, з яких: 20000,00 грн основного боргу, 13662,00 грн заборгованість за процентами, 9900,00 грн сума заборгованості за штрафними санкціями; заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейськ Агенція з повернення боргів» згідно листа від 16.10.2025, зокрема за договором від 30.10.2024 в сумі 38366,30 грн, з яких: 19550,00 грн тіло кредиту, 6315,00 грн нараховані проценти, 9501,30 грн комісія, 3000,00 грн пеня/штрафи; тощо.

Також суд зауважує, що заявник звернувся до суду із заявою про неплатоспроможність у 2026 році, проте в підтвердження наявності заборгованості надав листи деяких кредитних установ, які датовані жовтнем-груденем 2025, та реєстри боржників до договорів факторингу, які датовані січнем 2025, березнем 2025, червнем 2025, проте суду не надана інформація щодо актуального стану заборгованості перед всіма кредиторами станом на теперішній час.

З огляду на наведене заявнику необхідно надати суду конкретизований список кредиторів і боржників складений у відповідності до вимог п.3 ч.3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Як зазначалось, пунктом 12 ч. 3 ст. 116 КУзПБ передбачено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 30 КУзПБ, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Згідно ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2026 рік, зокрема, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2026 встановлено у розмірі 3328,00 грн.

Таким чином, загальна сума основної грошової винагороди арбітражного керуючого, яка повинна бути авансована заявником при звернені до суду із заявою у 2026 році, становить 49920,00 грн (3328,00*5*3).

Суд зауважує, що згідно з п. 1-6 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ, установлено, що тимчасово, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування: стосовно боржника справу про банкрутство (неплатоспроможність) може бути відкрито без здійснення авансування передбаченої цим Кодексом винагороди арбітражному керуючому на депозитний рахунок суду. У такому разі до заяви про відкриття справи про банкрутство (неплатоспроможність) додається копія укладеної заявником угоди з обраним ним арбітражним керуючим про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про банкрутство (неплатоспроможність) до її закриття з виплатою на умовах, визначених цією угодою, винагороди в розмірі, що не має перевищувати розмір, встановлений цим Кодексом. Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) відповідно до цього пункту, призначає розпорядником майна або керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого, з яким заявником укладено угоду.

До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додано:

- договір №27-03/10/2025 про виконання арбітражною керуючою повноважень у справі про неплатоспроможність, укладений між арбітражним керуючим Мельниковою Антоніною Валеріївною та боржницею ОСОБА_1 від 03.10.2025 року, у п.3.1 якого визначено, що ціна договору складається із суми основної грошової винагороди арбітражній керуючій в розмірі 45420грн, та в п.3.2 договору визначено, що виплата основної грошової винагороди арбітражній керуючій за виконання повноважень керуючої реструктуризацією в розмірі 45420грн за цим договором здійснюється боржницею безготівковим платежем на банківський рахунок арбітражної керуючої у строк до 03.04.2026 (включно).

- платіжну інструкцію №2.335959811.1 від 02.10.2025 про сплату на депозитний рахунок Господарського суду Донецької області авансування винагороди арбітражного керуючого в сумі 7570,00грн.

Суд зазначає, що умови наданого суду договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого суперечать умовам Кодексу України з процедур банкрутства, яким встановлено розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією (з 01.01.2026 - 49920,00 грн) і не передбачено можливості його зменшення.

Слід зазначити, що за текстом заяви про неплатоспроможність вказано про зовсім інший укладений договір між ОСОБА_1 та арбітражним керуючим Мельниковою Антоніною Валеріївною - від 03.12.2024 (аркуш 15 заяви). Вказаний договір суду не наданий.

До того ж, суд звертає увагу заявника на неузгодженість дій заявниці щодо здійснення часткового внесення суми авансування винагороди арбітражного керуючого в розмірі 7570,00грн на депозитний рахунок суду 02.10.2025, за умови, що наданий суду договір №27-03/10/2025 передбачає здійснення виплати основної грошової винагороди арбітражній керуючій за виконання повноважень керуючої реструктуризацією безготівковим платежем на банківський рахунок арбітражної керуючої.

Крім того, матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 майна, достатнього для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі (доказами можливості виконати умови угоди в частині здійснення оплати винагороди арбітражного керуючого).

Кодекс України з процедур банкрутства містить застереження щодо боржника, який ініціює своє банкрутство, а саме, боржник подає заяву до господарського суду за наявності майна, достатнього для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі, якщо інше не передбачено цим Кодексом (ч. 5 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства).

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №910/726/20 від 19.11.2020, викладено правову позицію, яка допускає можливість мирного врегулювання між боржником та арбітражним керуючим питання авансування грошової винагороди, однак ставить таку можливість у залежність від наявності у боржника майна, яке буде реалізовано у перспективі (відстрочка платежу) у справі про неплатоспроможність. Крім того, Верховним Судом зазначено, що місцевий суд приймає рішення про надання такої можливості за результатами дослідження усієї сукупності наданих документів (п.37-38 постанови).

Вказані положення КУзПБ та судова практика передбачають оцінку на належність наданої суду угоди між боржником та арбітражним керуючим з іншими матеріалами справи як можливості прийняття альтернативного виконання обов`язку щодо здійснення авансування винагороди арбітражного керуючого, а не автоматичне її застосування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 КУзПБ, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Частинами першою, третьою, четвертою та сьомою статті 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується; використання примусової праці забороняється; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідне положення кореспондується зі ст. 30 КУзПБ, яка імперативно встановлює, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Отже, надання послуг арбітражного керуючого як суб`єкта незалежної професійної діяльності, відбувається на платній основі.

Як зазначалось вище, однією з обов`язкових передумов для звернення фізичної особи з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

У заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 зазначено, наразі боржниця проживає у Норвегії разом із дітьми, є безробітною та згідно декларації отримує на місяць офіційний дохід у вигляді соціальної допомоги в розмірі 2 800,00 грн.

Інформації про працевлаштування на цей час боржницею не надано, як і не підтверджено джерел доходів для сплати авансування винагороди арбітражного керуючого у справі про неплатоспроможність.

Із наданих до заяви боржницею доказів вбачається, що у неї відсутнє будь-яке рухоме та нерухоме майно, яке могло б бути реалізоване у справі про неплатоспроможність. Інші види активів боржниці - відсутні.

Таким чином, долучені заявницею докази ставлять під сумнів подальшу можливість реального виконання нею умов договору щодо сплати авансування винагороди арбітражному керуючому за три місяці виконання повноважень.

Крім того, суд враховує, що процедура неплатоспроможності є триваючою, протягом якої зокрема арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень керуючого реструктуризацією, керуючого санацією, керуючого реалізацією за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі: невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого; зловживання правами арбітражного керуючого; подання до суду неправдивих відомостей; відмови арбітражному керуючому в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом; припинення діяльності арбітражного керуючого; наявності реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Тому у разі непризначення арбітражного керуючого, з яким підписано договір, або його відсторонення судом, це фактично призведе до того, що призначеному/ новопризначеному судом арбітражному керуючому, у разі відсутності авансованої боржником винагороди, не буде гарантовано оплати праці.

Слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 28 КзПБ розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі, які є заінтересованими особами у цій справі. На думку суду, укладення договору про надання послуг між боржницею та арбітражним керуючим, за умовами якого боржниці надається відстрочка оплати основної суми грошової винагороди за відсутності підтвердження джерел доходів для здійснення такої оплати з відстрочкою, може свідчити та сприяти неналежному виконанню ним обов`язків, оскільки арбітражний керуючий може бути зацікавлений в однобічному розгляді справи, нехтуючи законними очікуваннями кредиторів щодо повернення боргу.

Таким чином, заявнику слід надати суду докази авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у розмірі 42350,00 грн (49920,00грн 7570,00грн) або укладену та підписану заявником угоду з обраним ним арбітражним керуючим про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про неплатоспроможність, який відповідає умовам Кодексу України з процедур банкрутства із доказами, що підтверджують наявність у ОСОБА_1 майна, достатнього для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність (доказами можливості виконати умови угоди в частині здійснення оплати винагороди арбітражного керуючого).

Відповідно до п.11 ч.3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.

Згідно з ч.5 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства, декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували року подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Боржник також подає декларацію про майновий стан за рік, в якому подається заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду. До членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Відповідно до п.9 Приміток до затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5 форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, боржник за розділами декларації зазначає всю інформацію про членів сім`ї, яка йому відома та яку він може отримати з офіційних джерел (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри). Якщо член сім`ї не надав боржнику інформацію і така інформація не може бути отримана ним з офіційних джерел, у відповідному рядку декларації зазначається "Член сім`ї не надав інформацію".

Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №910/6639/20 зазначила, що включення до кола членів сім`ї осіб, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхніх дітей, у тому числі повнолітніх, батьків, осіб, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, пояснюється фідуціарним, зазвичай, характером відносин боржника з цими особами (обов`язок діяти якнайкраще в інтересах таких осіб), що може сприяти ухиленню від виконання боржником зобов`язань перед кредиторами шляхом перереєстрації майна (майнових прав) на цих осіб. До цих зловживань правом боржник може вдатись незалежно від того, що ці особи проживають окремо від боржника, не пов`язані з ним спільним побутом та сімейними правами і обов`язками. Також, судом зазначається, що законодавцем не передбачено випадки неподання декларації про майновий стан членів сім`ї, а встановлений обов`язок боржника подати декларацію про майновий стан боржника і членів його сім`ї за три роки (за кожен рік окремо).

Подання декларації про майновий стан надає можливість не лише встановити перелік та вартість майна, стан доходів та витрат на відповідну дату, а й динаміки розміру активів за відповідний період. Поряд з цим, ця декларація повинна містити відомості, що можуть свідчити про ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами.

Надані заявником декларації за 2023-2026 рік не містить відповідні відомості про доходи всіх членів сім`ї боржника.

Суд зауважує, що отримати такі відомості про членів сім`ї можливо в електронному кабінеті платника податків з використанням електронного цифрового підпису.

Також, розділ ХIV Відомості про фінансові зобов`язання боржника та членів його сім`ї та інші витрати, у тому числі за межами України наданих суду декларацій не містить жодної інформації про фінансові зобов`язання, витрати на побутові потреби, тощо.

За таких обставин, заявнику слід усунути недоліки заяви та подати суду належним чином оформлені декларації про майновий стан боржника у відповідності до вимог ч.5 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Згідно з ч. 3 ст. 37 Кодексу України з процедур банкрутства, яка застосовується судом на підставі ст. 113 цього Кодексу, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України (суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом 5-ти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Водночас, частинами 3, 4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст.176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись статтями 2, 30, 37, 113, 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 174, 232-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 від 25.02.2026 (вх. № 874/26 від 26.02.2026) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, - залишити без руху.

У строк, який не перевищує десять календарних днів з дня вручення цієї ухвали про залишення заяви без руху, заявниці усунути недоліки заяви, надавши суду:

- конкретизований список кредиторів і боржників складений у відповідності до вимог п.3 ч.3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства;

- докази авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у розмірі 42350,00 грн (49920,00грн 7570,00грн) або укладену та підписану заявником угоду з обраним ним арбітражним керуючим про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про неплатоспроможність, який відповідає умовам Кодексу України з процедур банкрутства із доказами на підтвердження наявності у ОСОБА_1 майна, достатнього для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність (доказами можливості виконати умови угоди в частині здійснення оплати винагороди арбітражного керуючого);

- належним чином оформлені декларації про майновий стан боржника за три роки, що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Роз`яснити заявнику, що у випадку невиконання ним вимог суду про усунення недоліків заяви у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалу складено та підписано 03.03.2026.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя К.С. Харакоз