ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.03.2026м. ДніпроСправа № 905/817/25

За первісним позовом ОСОБА_1

до відповідача-1: Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод"

відповідача-2: ОСОБА_2

про стягнення 30 377 796 грн.

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод"

до ОСОБА_1

про зобов`язання вчинити певні дії

Суддя Мілєва І.В.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічних завод", ОСОБА_2 суми компенсації (інфляційними втратами та 3% річних) за примусово вилучені акції ПрАт "Авдіївський коксохімічних завод" в розмірі 19 560 151,33 грн, суми неотримани дивідендів (з інфляційними втратами та 3% річних), нарахованих за результатами діяльності ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" в 2017 році на загальну суму 3 503 108,76 грн, відсотки за користування чужими грошовими коштами (недоплата компенсації за примусово вилучені акції) на загальну суму 5 723 357,63 грн, відсотки за користування чужими грошовими коштами (дивіденди) на загальну суму 1 591 179,26 грн.

Приватне акціонерне товариство "Авдіївський коксохімічний завод" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з зустрічною позовною заявою, в якій просить визнати припиненими зобов`язання з обов`язкового продажу належних ОСОБА_1 акцій Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" у кількості 138 200 штук за публічною безвідкличною вимогою Компанії Barlenco LTD вх. № 11/09/371 від 07.05.2018; визнати відсутнім право ОСОБА_1 на отримання дивідендів від Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод" у розмірі 1 629 529,00 грн за 2017рік.

Первісний позивач надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути солідарно з Приватного акціонерного товариства "Авдіївський коксохімічний завод", ОСОБА_2 суму компенсації за примусово вилучені акції ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" в розмірі 27 566 069,92 грн, де основна сума компенсації разом із санкцією 12 935 520,00 грн, інфляційні втрати на компенсацію13 365 884,75 грн, 3% річних 1 264 665,17 грн; суму неотриманих дивідендів, нарахованих за результатами діяльності ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" в 2018 році на загальну суму 1 495 839,08 грн, де основна сума боргу за дивіденди 731 357,99 грн, інфляційні втрати складають - 625 983,93 грн; 3% річних 138 497,16 грн; суму неотриманих дивідендів, нарахованих за результатами діяльності ПрАТ "Авдіївський коксохімічний завод" в 1-му півріччі 2020 року на загальну суму 2 816 467,23 грн, де основна сума боргу за дивіденди 1 675 477,29 грн, інфляційні втрати 942 824,58 грн; 3% річних 198 165,36 грн; відсотки за користування чужими грошовими коштами (недоплата компенсації за примусово вилучені акції) на загальну суму 6 233 896,07 грн.

25.02.2026 первісний позивач подав заяву про відвід головуючого судді.

Суд ухвалою від 25.02.26 (суддя Манько Г.В.) визнав необґрунтованим заявлений відвід судді Манька Г.В. Заяву позивача про відвід судді від розгляду справи № 905/817/25 передав для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2026 № 178 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи для розгляду заяви про відвід судді Манька Г.В.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 27.02.2026 справу № 905/817/25 передано судді Мілєвій Ірині Вікторівні для вирішення питання про відвід.

Позивач вказав, що у справі заявляє третій відвід головуючому судді Маньку Г.В.. Свої сумніви обґрунтовуємо наступним.11.08.2025 позивач подав позовну заяву у цій справі до Господарського суду Донецької області, яка ухвалою Господарського суду Донецької області від 22.08.2025 була направлена до Господарського суду Дніпропетровської області за підсудністю. Переслідуючи мету затягнути розгляд справи, відповідачі у справі оскаржували вищезазначену ухвалу і до суду апеляційної і до суду касаційної інстанції. Лише в грудні 2025 року справа потрапила до Господарського суду Дніпропетровської області та ухвалою від 11.12.2025 було відкрито провадження у справі. З часу відкриття провадження у справі, позивач неодноразово подавав клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, взадоволенні яких суд відмовляв (ухвали від 12.01.2026, 14.01.2026, 30.01.2026, 03.02.2026, 05.02.2026). Головуючий суддя не допускає до розгляду справи, не задовольняє клопотання про проведення відеоконференцій. Мотивуванням відмови у задоволенні клопотань представника позивача, який наразі знаходиться за кордоном, про проведення судових засідань в режимі відеоконференцій, стало начебто необхідність особистої явки позивача/представника. Натомість, враховуючи сучасний стан речей в країні, рівень розвитку системи «Електронний суд», безпідставне рішення про розгляд справи за особистої явки позивача/представника є свого роду архаїзмом, направленим по суті на усунення від правосуддя позивача в інтересах відповідача. Очевидно суд першої інстанції діє у взаємній узгодженності з відповідачами, адже в кінцевому рахунку судові засідання проводяться за участю представників відповідача та головуючого судді. Хоче зазначити, що у подібних справах суди не вимагали особисту явку позивача/представника. Окрім того, до судового засідання, яке мало відбутись 24.02.2026, представник пподала заяву про уточнення кількісних показників позовних вимог позивача (заява про уточнення (збільшення) позовних вимог від 19.02.2026), яка на судовому засіданні 24.02.2026 не була розглянута по не зрозумілим підставам. Яка мета судового засідання, яке відбулось 24.02.2026 (знову ж таки без участі позивача/представника позивача в зв`язку з поведінкою судді) була не відома. Однак, виконуючи чергове завдання представників відповідачів, головуючий суддя відклав розгляд справи через 3 місяці та ще й призначив наступне судове засідання на вихідний день. До цього в своїй ухвалі від 05.02.2026 головуючий суддя повідомляв, що строк підготовчого засідання продовжено до 07.03.2026. Очевидно, що така поведінка судді свідчить або про відсутність у судді адекватної спроможності виконувати судочинство у цій справі або головуючий суддя діє у взаємній злагодженності із відповідачами та виконує їхні настанови затягнути розгляд справи, чим порушує Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Манька Г.В., суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1-3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Господарський суд зазначає, що мотиви заявленого відводу фактично зводяться до незгоди позивача з прийнятими суддею процесуальними рішеннями у справі № 905/817/25.

Згідно з ч. 4 ст.35 Господарського процесуального кодексу України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про відвід судді Манька Г.В. у справі № 905/817/25.

Керуючись ст. 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Манька Г.В. у справі № 905/817/25 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 02.03.2026 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя І.В. Мілєва