ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2026 р.м. ХарківСправа № 922/831/23 (922/4659/25)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

розглянувши без повідомлення (виклику) учасників справи

в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Житлокомсервіс" (61052, м. Харків, вул. Конторська, буд. 35, ; адреса для листування : 61064, м. Харків, вул. Львівська, буд. 12/14)
до Фізичної особи - підприємця Горобця Сергія Івановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
про стягнення коштів в межах справи про банкрутство Комунального підприємства "Житлокомсервіс"

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Житлокомсервіс" (позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Горобець Сергія Івановича (відповідач), в якій просить суд стягнути з останнього заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.06.2020 по 01.12.2025 у сумі 54 450,36 грн, а також судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

У провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа про банкрутство Комунального підприємства "Житлокомсервіс", яка розглядається суддею Усатим В.О.

Частиною другою статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), у межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника, у тому числі спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вхідний номер 4659/25 від 26.12.2025) передана на розгляд судді Усатому В.О.

У відповідності до п. 1, 2 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд встановив, що позовну заяву подано без додержання процесуальних вимог статей 162, 164, 172 ГПК України.

Ухвалою суду від 30.12.2025 залишено без руху позовну заяву Комунального підприємства "Житлокомсервіс" (вх.№ 4659/25 від 26.12.2025).

Надано позивачу строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

- зазначити про наявність або відсутності у позивача та відповідача електронного кабінету;

- зазначити відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви;

Роз`яснено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Згідно з даними КП "Діловодство спеціалізованого суду" вищевказану ухвалу суду направлено до Електронного кабінету Комунального підприємства "Житлокомсервіс" 30.12.2025 о (б) 20:30.

Частиною шостою статті 242 ГПК України передбачено, що якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, ухвала суду від 30.12.2025 отримана заявником 31.12.2025, з огляду на що строк на усунення недоліків позовної заяви - до 12.01.2026 включно (з урахуванням того, що 10.01.2026 - 11.01.2026 вихідні дні).

31.12.2025 на виконання вимог ухвали суду від 30.12.2025 та в межах строку, встановленого судом, від представника КП "Житлокомсервіс" надійшла заява (вх.№30644) про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 05.01.2026 прийнято позовну заяву №922/831/23 (922/4659/25) Комунального підприємства "Житлокомсервіс" до Фізичної особи - підприємця Горобець Сергія Івановича до розгляду в межах справи №922/831/23 про банкрутство Комунального підприємства "Житлокомсервіс". Відкрито провадження у справі №922/831/23 (922/4659/25). Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання до суду заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження разом із доказами надіслання (надання) їх позивачу згідно зі ст. 250 ГПК України. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву разом із доказами надіслання (надання) їх позивачу згідно зі ст. 251 ГПК України. Встановлено позивачу строк 5 днів з дня отримання відзиву для подання до суду відповіді на відзив разом із доказами надсилання (надання) її відповідачу згідно зі ст. 251 ГПК України. Встановлено відповідачу строк 5 днів з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду заперечень на цю відповідь разом із доказами надсилання (надання) їх позивачу згідно зі ст. 251 ГПК України. Роз`яснено учасників справи, що у випадку неподання відповідачем відзиву та/або заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також у разі неподання позивачем відповіді на відзив, а відповідачем - заперечень на відповідь на відзив протягом строків, встановлених цією ухвалою, розгляд справи буде відбуватися за наявними у ній матеріалами після спливу зазначених строків, але в межах строків, встановлених ст. 248 ГПК України. Повідомлено учасникам справи, що заяви по суті справи, а також заяви з процесуальних питань, клопотання, пояснення, додаткові письмові докази, висновки експертів можуть бути ними подані або в електронному вигляді виключно через особистий кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, або в паперовому вигляді - звичайною поштою на офіційну поштову адресу суду.

Для надання можливості відповідачу скористатися своїми процесуальними правами відповідно до ст.251, ст.252 та ст.165 Господарського процесуального кодексу України, суд, з використанням установи поштового зв`язку АТ "Укрпошта", направив на адресу відповідача - Фізичної особи - підприємця Горобеця Сергія Івановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вищезазначену ухвалу суду про відкриття провадження по справі №922/831/23 (922/4659/25) від 05.01.2026 рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Однак, вказану судову кореспонденцію 26.01.2026 повернуто на адресу суду з відміткою пошти: "адресат відсутній".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду. Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заг18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони у справі не були позбавлені права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі 922/831/23 (922/4659/25) у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Водночас, відповідач своїм правом наданим відповідно до ст.251, ст.252 ГПК України не скористався, відзив на позов не надав.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно з частиною 3 зазначеної статті судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Відповідно до частини 1, пункту 10 частини 3 статті 2 та частини 2 статті 114 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, а строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Відповідно до статті 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Так, процесуальні документи у цій справі направлялись всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідного документу та довідкою про доставку до Електронного кабінету.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua) та знаходяться у вільному доступі.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог, а також судом надано сторонам достатньо часу для звернення із заявами по суті справи та з іншими заявами з процесуальних питань.

Проте, станом на день ухвалення даного рішення у справі від відповідача будь-яких заяв чи пояснень по суті спору не надходило.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Згідно з ч.4 ст.240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Фізична особа - підприємець Горобець Сергій Іванович ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) є власником нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку №26 по вулиці Римарській, у місті Харкові, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Багатоквартирний будинок за адресою: м.Харків, вулиця Римарська, будинок 26 є комунальною власністю територіальної громади міста Харкова та перебуває у господарському віданні Комунального підприємства "Житлокомсервіс".

01.08.2007 між КП "Жилкомсервіс" (Виконавець) та Фізичною особою - підприємцем Горобець Сергій Іванович (Споживач) було укладено Договір №1/631 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (Договір).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 Договору Предметом договору є забезпечення Виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку, який знаходиться в комунальній власності територіальної громади м.Харкова (перелік послуг відображений у додатку №1), а Споживачем своєчасної оплати цих послуг за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором. Невідкладною частиною даного договору є додаток №1 до договору розробленого на підставі рішення Харківської міської ради від 06.10.2006 р. №139/06 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (квартирну плату) для житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади м.Харкова". Виконавець надає послуги відповідно до затвердженого органом місцевого самоврядування рішення про структуру тарифів. Розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладання цього договору становить для кожного Споживача, окремо, залежно від кількісних показників фактичного надання послуг з урахуванням забезпечення належного санітарно - гігієнічного, протипожежного технічного стану будинку (споруди) та прибудинкової території, на підставі додатку №4 до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 04.10.2006о. №806 "Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (квартирну плату) для житлово - експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади м.Харкова.

Згідно з п.п. 2.1, 2.2, 2.3 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється (платежі вносяться) не пізніше 15 числа місяця, що настає за розрахунковим. Щомісячна оплата на надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій складає 219,79 грн., згідно каоткуляції. Плата вноситься на розрахункові рахунки Виконавця, відкриті в установленому порядку.

Згідно з п.3.2 Договору споживач, крім іншого, зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Відповідно до п.п 5.1, 5.2 Договору у разі порушення Виконавцем умов договору Споживачем та представником Виконавця складається акт - претензія із зазначенням у ньому строків, виду порушення, кількісних і якісних показників послуг тощо. Представник Виконавця повинен з`явитися на виклик Споживача для підписання для підписання акта - претензії не пізніше ніж протягом двох робочих днів після отримання повідомлення Споживача. У разі неприбуття представника Виконавця у визначений договором строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії, останній вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два Споживача. Акт претензію подається Виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає Споживачеві обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії.

Як зазначає позивач, жодних актів - претензій щодо порушення Виконавцем (Позивачем) умов договору №1/631 від 01.08.2007 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій не складалося.

Згідно з п.п.7.1, 7.2, 7.3 Договору цей договір набуває чинності з 01.04.2007р., строком на три роки, та діє до 31.03.2010р., якщо про інше не було заявлено Споживачем в письмовій формі. Договір вважається продовженим на тих самих умовах на той же термін, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання договору або необхідність його перегляду.

Договір може бути розірваний достроково у разі:

- переходу права власності (користування) на нежитлове приміщення до іншої особи.

Як стверджує позивач, жодна із сторін Договору №1/631 від 01.08.2007 у порядку, встановленому п.7.2 Договору не заявляла про його розірвання або необхідність його перегляду. У відповідності до п.7.3 Договору він не був розірваний достроково. Таким чином, на даний час Договір №1/631 від 01.08.2007 є чинним, тому Відповідач повинен буд здійснювати оплату наданих послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до затвердженого органами місцевого самоврядування тарифом.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою досудового регулювання спору відповідачу були направлені претензії та листи, а саме:

1) №13476/2/07-05 від 24.06.2021 на суму 9 826,20 грн;

2) №14636/2/07-05 від 13.07.2021 на суму 10 645,05 грн;

3) №12176/2/07-05 від 01.12.2025 на суму 53 602,86 грн;

Як зазначає позивач, в добровільному порядку заборгованість за Договором №1/631 від 01.08.2007 відповідачем не сплачено, що і стало підставою звернення Комунального підприємства "Житлокомсервіс" до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Горобеця Сергія Івановича, про стягнення з останнього заборгованість з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 54 450,36 грн. за період з 01.06.2020 по 01.12.2025.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За приписами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов`язує.

Згідно зі ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Пунктами 1, 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» встановлені обов`язки співвласників забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Правовідносини, що існували між сторонами були врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV (чинний на момент укладання Договору).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону № 1875-IV, споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву відповідає обов`язок управителя забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами (п. 1 ч. 2 ст. 25 Закону № 1875-IV).

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875-IV на споживача покладено обов`язок оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

01.05.2019 набрав чинності Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. ст. 7 Закону № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц, від 06.11.2019 у справі № 642/2858/16, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17).

Вартість послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється відповідним рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова».

Перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджений рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 р. № 893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова» (зі змінами, внесеними рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 27.01.2012р. № 39 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011р. № 893 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова»; рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 10.05.2017 № 283 «Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова»), № 318 «Про корегування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що знаходяться у комунальній власності територіальної громади м. Харкова від 11.05.2018р.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

У відповідності до ч.1ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів розірвання Договору №1/631 від 01.08.2007 у порядку, встановленому п.7.2.

Таким чином, на даний час Договір №1/631 від 01.08.2007 є чинним, тому Відповідач повинен буд здійснювати оплату наданих послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до затвердженого органами місцевого самоврядування тарифом.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті обставин цієї справи, суд зазначає, що позивач належними та допустими доказами довів обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме щодо надання відповідачу послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та наявність у відповідача, як у співвласника приміщень у багатоквартирному будинку №26 по вулиці Римарській у місті Харкові, обов`язку з оплати цих послуг.

Матеріали справи не містять доказів, що Фізична особа - підприємець Горобець Сергій Іванович звертався до позивача зі скаргами, актами-претензіями щодо неналежного надання послуг, з письмовою відмовою від послуг підприємства тощо, що свідчить про прийняття та споживання Фізичною особою - підприємцем Горобцем Сергієм Івановичем наданих йому послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Всупереч вимогам ст. 74 ГПК України відповідач не спростував розрахунок заборгованості, складений позивачем, не навів обґрунтованих аргументів невідповідності розрахунків позивача фактичним обставинам та дійсним тарифам на той чи інший період. Доказів неправильності або неточності розрахунків, сформованих позивачем, до суду надано не було.

При цьому, суд враховує, що здійснені позивачем нарахування узгоджуються з тарифами, які містяться в додатках до рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 318 від 11.05.2018 у відкритому доступі на офіційному веб - сайті Харківської міської ради.

З огляду на вищевикладене, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень статті 129 ГПК України та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. покладає на відповідача.

Керуючись статтями 7, 8 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства "Житлокомсервіс" задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Горобця Сергія Івановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Житлокомсервіс" (61052, м. Харків, вул. Конторська, буд. 35, ) заборгованість з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у розмірі 54 450,36 грн. за період з 01.06.2020 по 01.12.2025.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Горобця Сергія Івановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Житлокомсервіс" (61052, м. Харків, вул. Конторська, буд. 35, ) сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Комунальне підприємство "Житлокомсервіс" (61052, м. Харків, вул. Конторська, буд. 35, )

Відповідач: Фізична особа - підприємець Горобець Сергій Іванович ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/

Рішення складено та підписано 05.03.2026.

СуддяВ.О. Усатий