ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2026 р. Справа №907/914/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді О.С. Скрипчук

суддів Г.Г. Якімець

Т.Б. Бонк,

секретар судового засідання Постолатій В.Р.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мерск Україна ЛТД» від 08.02.2024 (вх .№ 01-05/407/24 від 09.02.2024)

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 18.01.2024 (повний текст судового рішення складено 18.01.2024. суддя Андрейчук Л. В.)

у справі № 907/914/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРМЕНТ ПЛЮС», с. Розівка, Ужгородський район

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛІАДО», м. Одеса

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРСК Україна ЛТД», м. Київ

до відповідача-3: MaerskA/S (50, Esplanaden DK-10-98 Coprngagen K. Denmark)

про: стягнення 7 293 039,33 грн

За участю представників сторін:

від позивача: Компанієць А.В.

від позивача: Білак Н.І.

від відповідача-1: Осадча О.О.

від відповідача-2: Бондаренко К.В.

від відповідача-2: Мальцева І.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фермент Плюс» звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аліадо», Товариства з обмеженою відповідальністю «Мерск Україна ЛТД» та Компанії Maersk A/S про солідарне стягнення збитків у розмірі 7 293 039,33 грн, з яких: 938 755,09 грн - вартість зіпсованого товару; 935 135,77 грн - розмір сплаченого демереджу за простій контейнерів; 660 480,79 грн без ПДВ - недоотриманий прибуток (втрачена вигода); 577 853, 08 грн - витрати на зберігання товару, який переміщувався у контейнерах на митному ліцензійному складі ТОВ «Еліт Бізнес Брок»; 576 494,19 грн - інфляційні витрати; 3 % річних у сумі 110 848,38 грн; 1 493 472,03 грн - штрафні санкції.

На обґрунтування позовних вимог ТОВ «Фермент Плюс» послалося на те, що через неналежне транспортування та виконання відповідачами обов`язків товар у двох контейнерах прийшов у стан повної непридатності і це призвело до заподіяння позивачеві збитків. Підсудність цього спору саме Господарському суду Закарпатської області обґрунтовувало додатковою угодою від 28.03.2020 до договору від 28.01.2020, укладеного між ТОВ «Фермент Плюс» і ТОВ «Аліадо», за умовами якої спори підлягають розгляду Господарським судом Закарпатської області. Крім того відповідно до заявок ТОВ «Фермент Плюс» від 05.05.2021 № 7 та від 05.05.2021 № 8 місцем виконання зобов`язання щодо відвантаження товару визначена адреса: Закарпатська обл., Ужгородський район, с. Розівка, вул. Трудова, 2 - А, що за підсудністю віднесено до Господарського суду Закарпатської області, адже є місцем виконання договору, і у силу частин першої, п`ятої статті 29 ГПК України, на думку позивача, цей спір має вирішуватися саме цим судом.

ТОВ «Мерск Україна ЛТД» зі свого боку заперечувало проти позову до нього з тих підстав, що воно є неналежним відповідачем, адже не є перевізником вантажу, а діяло на підставі агентського договору як агент перевізника - Компанії/S. Стверджувало, що договір транспортного експедирування від 01.01.2021 № UA00205879, укладений між ТОВ «Мерск Україна ЛТД», як екпедитором/виконавцем, та ТОВ «Аліадо», як замовником, регулює правовідносини саме цих суб`єктів господарювання, і не надає права ТОВ «Фермент Плюс» звертатися з позовом до ТОВ «Мерск Україна ЛТД». На переконання останнього, ТОВ «Фермент Плюс» жодним чином не обґрунтувало свої претензії щодо неналежного виконання ТОВ «Мерск Україна ЛТД» своїх зобов`язань за договором від 01.01.2021 № UA00205879 і за коносаментами, не надало доказів на підтвердження протиправної поведінки ТОВ «Мерск Україна ЛТД».

18.01.2024 Господарський суд Закарпатської області ухвалив рішення, згідно з яким позов задовольнив частково, присудив до стягнення солідарно з ТОВ «Мерск Україна ЛТД» та Компанії Maersk A/S на користь ТОВ «Фермент Плюс» збитки у заявлених останнім розмірах, змінивши розмір заявленої суми за зіпсований товар, присудивши 2 151 199,64 грн, і штрафні санкції, присудивши їх у розмірі 254 443,32 грн, тобто всього присудив до стягнення із заявленої суми 5 266 455,17 грн, у решті позову відмовив.

Мотивував доведенням позивачем завдання йому збитків ТОВ «Мерск Україна ЛТД» та Компанією Maersk A/S унаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором транспортного експедирування від 01.01.2021 № UA00205879. Цього висновку суд дійшов у тому числі з урахуванням домовленості, викладеної у пункті 5.1.4 договору від 28.01.2020 № 20/А019TR, про те, що відповідальність за вантаж під час його морського перевезення несе морський перевізник, згідно з правилами й умовами, викладеними у його коносаменті або інших його правилах/умовах, а також домовленості, викладеної у пункті 5.2 договору транспортного експедирування від 01.01.2021 №, відповідно до якої на ТОВ «Мерск Україна ЛТД», як виконавця, покладена додаткова відповідальність за пошкодження або втрату вантажу під час його транспортування відповідно до Гаазьких правил для морського транспорту та умов коносаменту морського перевізника на всьому шляху транспортування вантажу, на який поширюється дія коносаменту.

Суд відмовив у задоволенні позову до ТОВ «Аліадо» з огляду на пункт 5.1.4 договору від 28.01.2020 № 20/А019-TR про надання транспортно-експедиційних послуг, укладеного останнім з ТОВ «Фермент Плюс», у якому сторони погодили, що відповідальність за вантаж під час його морського перевезення несе морський перевізник згідно з правилами та умова цього перевізника, викладеними у його коносаменті, а також з урахуванням пункту 5.2 договору від 01.01.2021 № UA00205879 транспортного експедирування, відповідно до якого на ТОВ «Мерск Україна ЛТД», як виконавця, покладена додаткова відповідальність за пошкодження або втрату вантажу під час його транспортування відповідно до Гаазьких Правил для морського транспорту та умов коносаменту морського перевізника на всьому шляху транспортування вантажу, на який поширюється дія коносаменту.

03.12.2024 Західний апеляційний господарський суд прийняв постанову про скасування цього рішення, провадження у справі закрив на підставі пункту 1 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), виснувавши про те, що спір між ТОВ «Фермент Плюс», як вантажоодержувачем, і Компанією Maersk A/S, як перевізником, підсудний Високому суду правосуддя Англії в Лондоні. Послався на наявність агентського договору, укладеного між Ей. Пі. Мьоллер-Мерск Ей/Ес та ТОВ «Мерск Україна ЛТД», за змістом якого Ей Пі ЕмЕм є власником суден-контейнеровозів і контейнерів та оперує в усьому світі лініями Мерск Лайн та Сафмарін. Установив, що ТОВ «Мерск Україна ЛТД» не є перевізником, а є агентом Компанії Maersk A/S, яка зі свого боку є перевізником і не є резидентом. З огляду на пункт 26 Умов перевезення (названих вище коносаментів) та частину першу статті 30 ГПК України у Господарського суду Закарпатської області були відсутні повноваження вирішувати спір між ТОВ «Фермент Плюс», як вантажоодержувачем, та Компанією Maersk A/S, як перевізником, який підсудний Високому Суду Англії в Лондоні.

Не погодившись з постановою апеляційного господарського суду від 03.12.2024, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Постановою Верховного Суду від 22.07.2025 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фермент Плюс» задоволено частково. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 03.12.2024 у справі №907/914/22 скасовано у частині закриття провадження у справі стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Аліадо» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Мерск Україна ЛТД», а справу у цій частині направлено до Західного апеляційного господарського суду для продовження розгляду. В іншій частині цю постанову залишено без змін.

У судове засідання 04.03.2026 з?явились представники позивача та відповідача -1, 2, надали пояснення.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія вважає за доцільне зазначити наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Мерск Україна ЛТД» подано апеляційну скаргу від 08.02.2024 (вх.№ ЗАГС 01-05/407/24 від 09.02.2024), в якій скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 18.01.2024 у справі №907/914/22 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЕРМЕНТ ПЛЮС» про стягнення збитків солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мерск Україна ЛТД» та Maersk A/S відмовити повністю.

Рішення Господарського суду Закарпатської області від 18.01.2024 по справі №907/914/22 оскаржується в частині задоволених позовних вимог до відповідача -2 та відповідача -3, відтак відповідно до вимог ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що провадження в справі щодо позовних вимог до відповідача -3 закрито постановою Західного апеляційного господарського суду від 03.12.2024, яка залишена в цій частині без змін постановою Верховного Суду від 22.07.2025.

Верховний суд скасовуючи постанову Західного апеляційного господарського суду у частині закриття провадження у справі стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Аліадо» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Мерск Україна ЛТД» вказав на те, що з метою вирішення питання про задоволення чи відмову у задоволенні вимог позивача щодо завданої йому шкоди має бути встановлено ступінь вини кожного з відповідачів і має бути з`ясовано чи порушили кожен з них права позивача.

Як встановлено судами з матеріалів справи, 10 лютого 2021 року між Позивачем та фірмою TABAK IMPORTER (SMC-PRIVATE) LIMITED (Пакистан) укладено контракт № TFU-03 на поставку необробленого, неферментованого з частково відділеною середньою жилкою тютюну, сорт Вірджінія.

28 січня 2020 року між Позивачем та Відповідачем-1, як експедитором укладено Договір №20/А019-TR «Про надання транспортно-експедиційних послуг».

В подальшому, 01 січня 2021 року між Відповідачем-1 та Відповідачем-2, як Експедитором та одночасно агентом компанії Відповідача-3 (Данія), яка діє під торгівельними марками: Maersk, Safmarine, Sealand Americans, та агент компанії Sealand Europe A/S, яка діє під торгівельною маркою Sealand-a Maersk Company укладено Договір транспортного експедирування, за умовами якого Відповідач-2 зобов`язувався за плату та за рахунок Відповідача-1 організувати виконання наступних послуг стосовно вантажів Замовника, які постачаються в контейнерах: організація та забезпечення зберігання та перевезення вантажів; укладення від імені Замовника або від власного імені договорів перевезення вантажів з перевізниками, іншими підприємствами, організаціями; організація та забезпечення відправлення та/або отримання вантажів в пунктах відправлення та/або призначення; організація митного оформлення вантажів.

Пунктами 2.1 - 2.5 договору визначені обов`язки Відповідача-2, як експедитора, серед яких: укладати договори з транспортними та іншими організаціями на перевезення, проводити з ними розрахунки за надані послуги; вживати заходів щодо своєчасного отримання від перевізників, портів, інших організацій документів, пов`язаних з пересуванням вантажу (накладні, специфікації, акти, сертифікати тощо); повідомляти Замовника, за його вимогою, про усі відомості щодо процесу виконання цього Договору, у тому числі надсилати кур`єрською поштою товарно-транспортні, товаросупровідні та інші необхідні документи; інформувати Замовника про вимушені затримки на шляху прямування, аварії та інші форс-мажорні обставини, які перешкоджають своєчасній доставці вантажу; за прибуттям вантажу до кінцевого пункту призначення, своєчасно передати уповноваженому представнику вантажоодержувача вантаж та усі необхідні супровідні документи, що стосуються виконаного перевезення.

Пунктами 5.1, 5.2 договору визначено, що сторони несуть матеріальну відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором в розмірі фактичного матеріального збитку, визначеного та доведеного відповідно до застосовних правил та/або чинного законодавства. Експедитор несе відповідальність за пошкодження або втрату вантажу під час його транспортування відповідно до Гаазьких правил для морського транспорту та умов коносаменту морського перевізника всьому шляху транспортування вантажу, на який поширюється дія коносаменту.

Відтак, умовами Договору №UA002058 від 01 січня 2021 року передбачено відповідальність відповідача -2 за пошкодження вантажу під час його транспортування.

На умовах, укладеного Договору №UA002058 від 01 січня 2021 року протягом травня-червня 2021 року відповідачем-2 здійснено переміщення вантажу в семи контейнерах: MSKU1679782, MRKU6483620, SUDU6591424, MRSU3702795, TCNU2431260, MRKU5864160, CAAU6104378, отримувачем якого був Позивач.

Через неналежне транспортування товар у двох контейнерах №№MSKU1679782, MRKU6483620 прийшов у стан повної непридатності внаслідок потрапляння води (в тому числі, морської, про що свідчить білий наліт на товарі), відтак позивач стверджує, що йому завдано матеріальні збитки.

Апелянт у своїх поясненнях стверджує, що не виступав перевізником у спірних правовідносинах, а діяв виключно як агент компанії Maersk A/S або як експедитор.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що саме ТОВ «Мерск Україна ЛТД» приймав фактичну участь у організації перевезення, а саме: забезпечувало організацію перевезення вантажу; здійснювало взаємодію з перевізником; оформлювало транспортні документи; брало участь у логістичному супроводі доставки.

Таким чином, відповідач-2 фактично виконував функції особи, що організує перевезення та забезпечує його виконання, що відповідає правовій природі перевізника у змішаному перевезенні.

Відповідач-2 посилається на агентський договір із Maersk A/S. Однак такі внутрішні відносини між агентом і принципалом не можуть впливати на права третьої особи - позивача, який не є стороною такого договору.

Позивач не є стороною агентського договору, тому внутрішні відносини між агентом і принципалом не можуть обмежувати його право на відшкодування шкоди.

З огляду на що, посилання апелянта на агентський договір не може бути підставою для звільнення його від відповідальності перед позивачем.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача про те, що у відносинах із контрагентами відповідач-2 позиціонував себе як особу, що забезпечує перевезення вантажу, а тому для позивача він об`єктивно виступав учасником транспортного процесу, відповідальним за організацію перевезення.

Так, згідно ч. 1 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з договору перевезення, у разі, коли одним з відповідачів є перевізник, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням перевізника.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Враховуючи наведене, та те, що місцезнаходження відповідача -2 є місто Київ, колегія суддів доходить висновку про необхідність надіслання матеріалів справи, до підсудності якого належить спір - Господарського суду Київської області.

Згідно із загальними правилами статті 129 ГПК України, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мерск Україна ЛТД» від 08.02.2024 (вх .№ 01-05/407/24 від 09.02.2024) задоволити частково.

2.Рішення Господарського суду Закарпатської області від 18.01.2024 в частині задоволених позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мерск Україна ЛТД» скасувати.

3. Справу передати за підсудністю до Господарського суду Київської області.

4.Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу ГПК України.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя Т.Б. Бонк

Суддя Г.Г. Якімець