ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.03.2026 м. Івано-ФранківськСправа № 909/1329/25
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В., секретар судового засідання Масловський А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ел. Ен. Груп" про грошові вимоги до боржника фізичної особи ОСОБА_1 (вх. №1548/26 від 23.02.2026) у справі

за заявою: Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , фактичне місцезнаходження: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи

за участю:

від кредитора: ОСОБА_2 ,

арбітражна керуюча: Мельникова Антоніна Валеріївна

установив: Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

17.12.2025 суд постановив відкрити провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ; ввести процедуру реструктуризації боргів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ; ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника - фізичної особи ОСОБА_1 ; оприлюднити на офіційному вебпорталі судової влади України оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , фактичне місцезнаходження: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ); попереднє засідання суду призначити на 16.02.2026.

30.12.2025 о 14:23 на офіційному вебпорталі судової влади України опубліковане оголошення за номером публікації 78095 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .

16.02.2025 суд постановив визначити розмір та перелік визнаних судом вимог кредиторів на загальну суму 191 257 грн 23 коп., що належать внесенню керуючим реструктуризацією до реєстру вимог кредиторів, а саме: Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" в сумі 158 954 грн 13 коп. у другу чергу та 5 324 грн 80 коп. витрат на оплату судового збору, які належать відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів та Товариства з обмеженою відповідальністю "Ізі Кредит" в сумі 20 322 грн 30 коп. у другу чергу та 6 656 грн 00 коп. витрат на оплату судового збору, які належать відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

23.02.2026 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ел. Ен. Груп" надійшла сформована в системі "Електронний суд" 20.02.2026 заява про грошові вимоги до боржника фізичної особи ОСОБА_1 (вх. №1548/26 від 23.02.2026) на суму 9 942 грн 00 коп.

26.02.2026 суд постановив залишити без руху заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ел. Ен. Груп" про грошові вимоги до боржника фізичної особи ОСОБА_1 (вх. №1548/26 від 23.02.2026); повідомити Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ел. Ен. Груп" про виявлені судом недоліки при поданні заяви з кредиторськими вимогами до боржника, а саме відсутність доказів сплати судового збору; встановити заявнику 5-ти денний строк, з дня отримання ним копії цієї ухвали, для усунення недоліків заяви з грошовими вимогами до боржника шляхом подання до суду доказів сплати судового збору в сумі 5 324 грн 80 коп.

27.02.2026 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ел. Ен. Груп" надійшло клопотання про усунення недоліків вх.№ 3552/26, до якого заявник долучив докази сплати судового збору.

03.03.2026 враховуючи положення абзацу 3 ч. 6 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до яких вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду, суд постановив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ел. Ен. Груп" про грошові вимоги до боржника фізичної особи ОСОБА_1 (вх. №1548/26 від 23.02.2026) прийняти до розгляду та повідомив, що розгляд поданої заяви відбудеться в судовому засіданні 10.03.2026.

04.03.2026 від керуючої реструктуризацією майна боржника надійшло повідомлення про результати розгляду грошових вимог (вх. № 3980/26), в якому арбітражна керуюча повідомила, що грошові вимоги ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп" визнає в повному обсязі.

Боржник в судове засідання не з"явився, заперечень щодо заявлених грошових вимог не подав, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 10.03.2025 представник ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп" підтримав подану ним заяву та просив суд визнати грошові вимоги ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп" до боржника фізичної особи ОСОБА_3 щодо заборгованості, процентів за користування кредитом та інфляційних втрат, а також 5 324 грн 80 коп. судового збору та 4000 грн 00 коп. витрат на правничу допомогу; грошові вимоги кредитора ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп" включити до реєстру вимог кредиторів.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" про грошові вимоги кредитора до боржника, заслухавши представника кредитора ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп" та арбітражну керуючу, дослідивши матеріали заяви та справи в цілому, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Зі змісту ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що кредитор, звертаючись до господарського суду з відповідною заявою, самостійно визначає розмір своїх кредиторських вимог, підтверджує їх відповідними документами. До обов`язків суду при розгляді відповідних заяв входить саме перевірка їх обґрунтованості та наявності документів, що підтверджують відповідні вимоги.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 р. у справі № 916/4644/15; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2019 р. у справі № 913/479/18).

Як вказано у заяві та підтверджується доданими до неї матеріалами:

12.05.2024 ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" () (далі - Кредитодавець) та Боржник ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 79472692 (далі Кредитний договір) підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію".

Відповідно до умов Договору:

1.3. Загальний розмір (сума) кредиту (ЗРК): 6 000,00 грн.

1.4. Дата надання/видачі кредиту в день укладання цього Договору.

1.5. Кредит надається строком на 45 днів (строк кредитування, t).

1.6. Термін (дата) повернення кредиту: 26.06.2024 року..

1.7. Позичальник сплачує проценти за кожний день користування кредитом у такому розмірі та порядку:

1.7.1. з 1-го по 15-й день користування кредитом - 1,4000 %, в сумі 1260,00 грн., термін оплати 27.05.2024 року;

1.7.2. з 16-го по 45-й день користування кредитом - 1,4900 %, в сумі 2682,00 грн., термін оплати 26.06.2024 року.

Згідно із п.2.2 Договору Реквізити банківської картки Позичальника для перерахування Кредиту Кредитодавцем: НОМЕР_2 .

На виконання умов Кредитного договору ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" на картку боржника ОСОБА_1 перерахувало грошові кошти в сумі 6 000 грн., що підтверджується доказами долученими до матеріалів справи та не заперечується боржником.

28.05.2024 ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" та Боржник ОСОБА_1 уклали Додатковий договір № 79472692-1 до Кредитного договору, відповідно до п.3.3. якого, сторони погодили продовжити термін (дата) повернення кредиту до 12.07.2024.

Однак боржник в порушення умов вказаних договорів отримані грошові кошти не повернув, проценти за їх користування не сплатив.

28.01.2025 року ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" та ТОВ "ФК"Ел.Ен.Груп" уклали договір факторингу № 280125 (далі Договір факторингу), відповідно до якого ТОВ "Бі Ел Джи Мікрофінанс" відступило своє право вимоги за Кредитним договором № 79472692 від 12.05.2024.

Відповідно до п.1.1. за цим договором Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі Права вимоги та сплатити Клієнту Ціну придбання за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб.

Наступне відступлення Фактором Права вимоги третім особам за відповідним Реєстром прав вимог до цього Договору допускається не раніше ніж після повного виконання Фактором свого зобов`язання щодо сплати Клієнту 100% Ціни придбання ( п.1.2.).

За умовами п.2.1.3. Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги відбувається в дату підписання Сторонами відповідного Реєстру прав вимог, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників та набуває всіх прав щодо Боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Реєстр прав вимог в паперовому вигляді є невід`ємною частиною цього Договору та підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав вимоги.

На підтвердження факту набуття прав вимоги за Кредитним договором, Кредитор подав копію: Договору факторингу з додатками; Акта прийому-передачі Реєстру прав вимог; платіжної інструкції щодо оплати за Договором факторингу.

Відповідно до поданого Витягу з Реєстру прав вимог Кредитор набув право грошової вимоги до Боржника в загальній сумі 9 942 грн 00 коп., а саме: 6 000 грн - сума заборгованості за тілом; 3 942 грн 00 коп. - сума заборгованості за процентами за користування кредитом.

Також ТОВ "ФК"Ел.Ен.Груп" керуючись положеннями ст.625 Цивільного кодексу України, за невиконання грошового зобов"язання в період з 28.01.2025 до 16.12.2025 нарахувало боржнику інфляційні втрати в сумі 664 грн 02 коп.

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За змістом ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.

Договір відступлення права вимоги має такі ознаки: 1) предметом є відступлення права вимоги щодо виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) таке зобов`язання може бути як грошовим, так і не грошовим (передання товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним або безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, за яким виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 2 ст. 614 ЦК України встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказана норма є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Щодо грошових вимог в частині 664 грн 02 коп. інфляційних втрат, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, згідно з яким у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відтак враховуючи той факт, що інфляційні втрати нараховані кредитором після 24.02.2022, тому вимоги у частині грошових вимог 664 грн 02 коп. інфляційних втрат не належать до визнання.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).

З огляду на наведене, перевіривши здійснені кредитором розрахунки заборгованості та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає обґрунтованими та документально підтвердженими кредиторські вимоги в сумі 9 942 грн 00 коп., з яких: 6 000 грн - сума заборгованості за тілом кредиту та 3 942 грн 00 коп.- сума заборгованості за процентами за користування кредитом.

Частиною 2 статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

За наведеного, належить визнати вимоги в розмірі 5 324 грн 80 коп. судового збору за подання заяви про визнання кредиторських вимог (платіжна інструкція № 1223 від 17 лютого 2026 року), які належать до відшкодування у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн 00 коп. суд зазначає таке.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі також - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі також - ГПК України), іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Системний аналіз норм статті 123 ГПК України, статті 133 КУзПБ свідчить, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді не є у розумінні статті 1 КУзПБ зобов`язанням боржника перед кредитором, а є витратами понесеними в процесі розгляду грошових вимог кредитора, які мають спеціальний порядок відшкодування, передбачений нормами ГПК України та не можуть бути стягненими окремо від цього провадження. Тому такі витрати згідно з частиною 2 статті 133 КУзПБ відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Згідно приписів ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу кредитор подав суду :

- Договір про надання правової допомоги № 18092025 від 18.09.2025, укладений Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ел.Ен.Груп" (клієнт) та адвокатом Сабурою Світланою Олександрівною;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю;

- ордер на надання правничої (правової) допомоги;

- Детальний опис робіт (наданих послуг) від 13.02.2026;

- Акт прийому -передачі наданих послуг від 13.02.2025;

При дослідженні зазначених вище доказів суд встановив, що 18.09.2025 ТОВ "ФК "Ел.Ен.Груп" (далі - клієнт) та Сабура Світлана Олесандрівна (далі - адвокат) уклали договір про надання правової допомоги № 18092025, відповідно до п.1.1. Договору сторони погодили, що адвокат бере на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п.1.2. Договору, адвокат приймає доручення клієнта щодо надання правової допомоги у судових справах щодо визнання кредиторських вимог боржників клієнта згідно Реєстру боржників, який є додатком до цього Договору, а клієнт зобов"язується виплатити адвокату гонорар за надані юридичні послуги та відшкодувати фактичні витрати адвоката, пов"язані з виконанням доручення клієнта.

Договір є чинним з дати його підписання сторонами та діє до 17.08.2026 (п. 4.1. Договору).

Згідно з актом прийому - передачі наданих послуг від 13.02.2025, сторони підтверджують, що адвокат надав правничу допомогу щодо підготовки та подання заяви про грошові вимоги кредитора у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 на суму 4000 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5,6 ст. 126 ГПК України). Неспівмірність витрат має бути доведена стороною, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, а у судовому рішенні має бути наведена оцінка тим доказам та аргументам, про які було зазначено стороною як підставу для зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

З огляду на викладені положення процесуального законодавства, враховуючи відсутність клопотання про зменшення розміру витрат, підготовку адвокатом документів для подання до суду, підтвердження обсягу наданих послуг та їх вартості відповідними документами, суд дійшов висновку про визнання таких витрат кредитора.

За наведеного, керуючись ст. 2, 45, 113, 122, 133 Кодексу України з процедур банкрутства; ст. 3, 123, 126, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Частково задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ел. Ен. Груп" про грошові вимоги до боржника фізичної особи ОСОБА_1 (вх. №1548/26 від 23.02.2026).

2. Визнати грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ел. Ен. Груп" , вул.Михайла Грушевського,10 м.Київ, 01001 (код 41240530) до боржника - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , фактичне місцезнаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в сумі 9 942 (дев"ять тисяч дев"ятсот сорок дві) грн 00 коп., які належать до задоволення у другу чергу, а також та 5 324 (п"ять тисяч триста двадцять чотири) грн 80 коп. витрат на оплату судового збору та 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, які належать відшкодуванню у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вказані вимоги кредитора є конкурсними без права вирішального голосу на зборах кредиторів.

Відхилити грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ел. Ен. Груп", вул.Михайла Грушевського,10 м.Київ, 01001 (код 41240530) до боржника - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , фактичне місцезнаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в сумі 664 (шістсот шістдесят чотири) грн 02 коп. інфляційних нарахувань.

Зобов`язати керуючого реструктуризацією боргів боржника - Мельникову Антоніну Валеріївну:

- провести збори кредиторів ОСОБА_1 відповідно до вимог статей 122, 123 Кодексу України з процедур банкрутства;

- надати суду протокольне рішення зборів кредиторів боржника щодо розгляду проекту плану реструктуризації боргів боржника та прийняття рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника або про звернення з клопотанням до господарського суду про перехід до процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність чи вирішення інших питань, передбачених ч. 8 ст. 123 Кодексу України з процедур банкрутства до засідання суду, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Повідомити учасників справи, що засідання суду, на якому буде розглянуто схвалений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі призначене на 18.03.2026 о 10:30.

Ухвала є підставою для внесення відомостей про кредитора до реєстру вимог кредиторів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у визначені ст. 256, 257 ГПК України, ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства строк і порядку.

Дата підписання: 12.03.2026.

Суддя Т.В. Максимів