ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"04" березня 2026 р. Справа №907/330/24
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Панова І.Ю.,
Суддів Зварич О.В.,
розглянувши заяву Закарпатської обласної прокуратури вих.№15-1382-25 від 13.02.2026 (вх. №01-05/430/26 від 16.02.2026) про ухвалення додаткового рішення
у справі № 907/330/24 (суддя Пригуза П.Д.)
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ШБУ-77
до відповідача: Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області
за участі: Закарпатської обласної прокуратури
в інтересах держави в особі відповідача: Служби відновлення у Закарпатській області
про: 31 801 621,53 грн
В порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Господарський суд Закарпатської області рішенням від 01.11.2024 у справі №907/330/24 у позові відмовив повністю.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.10.2025 у справі № 907/330/24 Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ШБУ-77 від 09.12.2024 (вх.№ ЗАГС 01-05/3576/24 від 10.12.2024) залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 01.11.2024 у справі №907/330/24 залишено без змін.
26.02.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю ШБУ-77 надійшли заперечення б/н від 25.02.2026 (вх.№ 01-04/1696/26) на клопотання про ухвалення додаткового рішення по справі №907/330/24 в якій позивач просить відмовити у задоволенні клопотання про ухвалення додаткового рішення.
Заперечення обґрунтовані тим, що відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення, оскільки питання розподілу судових витрат вже вирішене постановою апеляційного суду та постановою Верховного Суду. Крім того, заявником не подано доказів понесення витрат у строки, визначені ч. 8 ст. 129 ГПК України, та не заявлено про намір їх подання у встановленому порядку.
Також вказується на пропуск процесуальних строків, повторність звернення з аналогічним клопотанням та порушення принципу правової визначеності, що, на думку заявника заперечень, виключає можливість задоволення заяви.
При винесенні даної постанови колегія суддів виходить з таких мотивів.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що фраза "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії" ("Zand v. Austria") Комісія висловила думку, що термін "суд, встановлений законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з […] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів [...]". У деяких випадках він визнавав, що найвищий судовий орган, уповноважений тлумачити закон, міг ухвалювати рішення, яке не було чітко визначене законом. Таке застосування закону, однак, мало винятковий характер, і зазначений суд надав чіткі й вірогідні підстави для такого виняткового відступу від застосування своїх визначених повноважень (рішення ЄСПЛ від 13.05.2003 у справі "Хуліо Воу Жиберт та Ель Хогар іля Мода проти Іспанії") ("Julio Bou Gibert and El Hogar Y La Moda J. A. X. A. v. Span").
Відповідно до частин 1, 5 статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Згідно із ч. 1 ст. 3 Закону України Про судовий збір судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Частиною 1 статті 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними в зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок викладено в пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).
Згідно з вимогами статті 282 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції, зокрема, складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення.
Відповідно до частини 14 статті 129 ГПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №911/2390/18 і у справі №500/2632/19, у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом з тим у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції, то розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Згідно із матеріалами справи, рішенням Господарського суду Закарпатської області від 01.11.2024 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 рішення Господарського суду Закарпатської області від 01.11.2024 у справі №907/330/24 скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги - задоволено. Стягнуто із Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ШБУ-77 31 801 621,53 грн. заборгованості за надані послуги. Стягнуто із Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Закарпатській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ШБУ-77 - 477 024,32 грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 715 536,48 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Постановою Верховного Суду від 04.06.2025 касаційну скаргу Заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури задоволено частково. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.03.2025 у справі № 907/330/24 скасовано. Справу №907/330/24 передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.10.2025 у справі №907/330/24 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ШБУ-77 від 09.12.2024 (вх.№ ЗАГС 01-05/3576/24 від 10.12.2024) залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 01.11.2024 у справі №907/330/24 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 29.01.2026 у справі №907/330/24 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ШБУ-77 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Закарпатської області від 01 листопада 2024 року та постанову Західного апеляційного господарського суду від 28 жовтня 2025 року у справі № 907/330/24 залишено без змін.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом з тим у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції, то розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Такі правові висновки є послідовними та сталими і викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема: у постанові від 20.04.2023 у справі № 924/600/21, у постанові від 01.02.2023 у справі № 924/862/21, у постанові від 03.11.2023 у справі № 903/972/20, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2023 у справі № 199/3152/20.
Отже, колегія суддів зазначає, що, в даному випадку, суд апеляційної інстанції, як суд, яким прийнято остаточну постанову від 28.10.2025 за результатами нового розгляду справи, наділений повноваженнями здійснювати розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом даної справи у суді касаційної інстанції.
Таким чином, не вирішеним є питання про розподіл судових витрат у вигляді судового збору в сумі 763238,92 грн, сплаченого Закарпатською обласною прокуратурою за подання касаційної скарги.
Відтак, з урахуванням частини 14 статті 129 ГПК України, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення заяви Закарпатської обласної прокуратури про ухвалення додаткового рішення та стягнення судового збору, сплаченого Закарпатською обласною прокуратурою за подання касаційної скарги, з позивача на користь прокуратури у розмірі 763238,92 грн.
Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
1. Заяву Закарпатської обласної прокуратури вих.№15-1382-25 від 13.02.2026 (вх. №01-05/430/26 від 16.02.2026) про ухвалення додаткового рішення задоволити.
Господарського суду Закарпатської області видати відповідний наказ.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
4. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.
5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції
Головуючий суддя Панова І.Ю.,
Суддя Зварич О.В.,