ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2026м. ДніпроСправа № 904/6935/25

За позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, )

до Житлово-будівельного кооперативу «Планета-2» (50008, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Генерала Радієвського, буд. 26, )

про стягнення 196 619,46 гривень

Суддя Дичко В.О.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Житлово-будівельного кооперативу «Планета-2» про стягнення 196 619,46 грн, у тому числі основної заборгованості в сумі 177 620,92 грн, інфляційних втрат у сумі 9 812,23 грн, пені в сумі 5 042,67 грн та 3% річних у сумі 4143,64гривень.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позову зазначає, що Житлово-будівельний кооператив «Планета-2» неналежним чином виконав зобов`язання за типовим договором № 587 від 01.11.2021 з колективним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії щодо повної та своєчасної оплати спожитої теплової енергії за грудень 2023 року березень 2025 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/6935/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

29 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві Житлово-будівельний кооператив «Планета-2» заявив клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

31 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшла заява (відповідь на відзив), у якій, серед іншого, Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» просить суд відмовити в задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у спрощеному провадженні з викликом (участю) сторін.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 відмовлено в задоволенні клопотання Житлово-будівельного кооперативу «Планета-2», викладеного у відзиві на позовну заяву, про розгляд справи у спрощеному провадженні в судовому засіданні з повідомленням (викликом, участю) сторін. Ухвалено розгляд справи № 904/6935/25 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Згідно з ч. 1 ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 «Розгляд справ у порядку спрощеного позовного провадження» цього Кодексу.

З огляду на режим воєнного стану та повітряні тривоги, в суді встановлено особливий режим роботи й запроваджено певні організаційні заходи. Справу розглянуто в розумний строк, ураховуючи вищевикладені обставини, а також з огляду на необхідність надання учасникам справи часу для реалізації своїх прав.

Ураховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування в даній справі є обставини укладення типового договору з колективним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, умови надання послуги, порядок та строк оплати послуги, строк договору, наявність/відсутність заборгованості колективного споживача, періоди прострочення, правомірність/неправомірність нарахування інфляційних втрат, пені та 3% річних.

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» в розумінні ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» є теплогенеруючою та теплопостачальною організацією як суб`єкт господарської діяльності, який має в користуванні теплогенеруюче обладнання, виробляє та постачає споживачам теплову енергію.

01 листопада 2021 року між Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» (далі виконавець) та Житлово-будівельним кооперативом «Планета-2» (далі колективний споживач) укладено типовий договір № 587 з колективним споживачем про надання послуги постачання теплової енергії (а.с. 8-13, далі Договір).

Згідно з пунктом 1 Договору виконавець зобов`язується надавати колективному споживачеві послугу з постачання теплової енергії для потреб опалення (далі послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а колективний споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим Договором.

Згідно з пунктом 2 Договору вимоги до якості послуги:

1) температура теплоносія повинна відповідати температурному графіку теплової мережі в частині температури подавального трубопроводу, який розміщується на https://tec.dp.ua/;

2) тиск теплоносія повинен відповідати гідравлічному режиму теплової мережі, який розміщується на https://tec.dp.ua/.

У пункті 3 Договору вказана інформація про колективного споживача:

1) адреса:

індекс 50008

область Дніпропетровська

район Саксаганський

населений пункт місто Кривий Ріг

вулиця Генерала Радієвського

номер будинку 26;

2) максимальне теплове навантаження будинку 0,2444 Гкал/год;

3) опалювальна площа будинку 3 559,10 кв. метрів.

Згідно з пунктом 5 Договору будинок обладнано вузлом комерційного обліку теплової енергії СА-97/2М, зав. № 70998, місце встановлення підвал, дата останньої періодичної повірки 12.06.20 року.

На підставі пункту 7 Договору виконавець забезпечує постачання теплової енергії у відповідній кількості та якості згідно з вимогами пунктів 1 і 2 цього Договору до межі зовнішніх інженерних мереж постачання послуги виконавця та внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку (будівлі).

Відповідно до пункту 8 Договору контроль якісних та кількісних характеристик послуги здійснюється за показаннями вузла (вузлів) комерційного обліку теплової енергії та іншими засобами вимірювальної техніки.

Згідно з пунктом 10 Договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22листопада 2018 р. № 315.

Якщо будинок оснащено двома та більше вузлами комерційного обліку теплової енергії відповідно до вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», осяг спожитої послуги у будинку визначається як сума показань таких вузлів обліку.

Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал).

Розподіл між споживачами обсягу послуги, спожитої в будинку, здійснює колективний споживач / уповноважена особа.

Згідно з абзацами 1, 3-5 пункту 17 Договору вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Станом на дату укладення цього Договору тариф на теплову енергію становить 1701,68гривень за 1 Гкал з урахуванням ПДВ.

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу з постачання теплової енергії виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це колективному споживачу з посиланням на рішення відповідного органу.

У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього Договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього Договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті.

Згідно з пунктом 19 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Відповідно до пункту 20 Договору виконавець формує та надає колективному споживачу рахунок на оплату спожитої послуги не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Рахунок надається на паперовому носії. На вимогу або за згодою колективного споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживача.

Згідно з пунктом 21 Договору колективний споживач здійснює оплату за цим Договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

Відповідно до пункту 23 Договору під час здійснення оплати колективний споживач зазначає розрахунковий період, за який вона здійснюється, та призначення платежу (плата за спожиту послугу, сплата пені, штрафів).

У разі коли колективним споживачем не визначено розрахунковий період або коли за зазначений колективним споживачем період виникла переплата, виконавець має право зарахувати такий платіж (його частину в розмірі переплати) в рахунок заборгованості такого споживача за минулі розрахункові періоди у разі її наявності (за винятком погашення пені та штрафів, нарахованих споживачеві), а у разі відсутності такої заборгованості в рахунок майбутніх платежів, починаючи з найближчих періодів від дати здійснення платежу.

Згідно з підпунктом 3 пункту 26 Договору колективний споживач зобов`язаний оплачувати спожиту послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені цим Договором.

Згідно з підпунктом 5 пункту 27 Договору виконавець має право звертатися до суду в разі порушення колективним споживачем умов цього Договору.

На підставі підпункту 1 пункту 28 Договору виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість послуги згідно із законодавством та умовами цього Договору, зокрема шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Згідно з пунктом 29 Договору сторони несуть відповідальність за невиконання умов цього Договору відповідно до цього Договору або закону.

Згідно з пунктом 39 Договору цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Відповідно до пункту 40 Договору, якщо за один місяць до закінчення строку дії цього Договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від Договору, Договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Факти поставки теплової енергії в період з листопада 2023 року до березня 2025 року за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Генерала Радієвського, буд. 26 підтверджуються актами про подання теплоносія та припинення подачі теплоносія (а.с. 20а-20г):

- акт № 9 від 13.11.2023 про подання теплоносія;

- акт № 130 від 28.03.2024 про припинення подачі теплоносія;

- акт № 161 від 08.12.2024 про подання теплоносія;

- акт № 223 від 27.03.2025 про припинення подачі теплоносія.

Згідно з актами передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг):

- № 27379 від 31.12.2023 (а.с. 26) відповідачу у грудні 2023 року поставлено 62,67 Гкал теплової енергії на суму 106 644,54 грн (із ПДВ);

- № 3764 від 29.02.2024 (а.с. 28) відповідачу в лютому 2024 року поставлено 26,71 Гкал теплової енергії на суму 45 451,98 грн (із ПДВ);

- № 31800 від 31.12.2024 (а.с. 30) відповідачу у грудні 2024 року поставлено 26,15 Гкал теплової енергії на суму 44 499,04 грн (із ПДВ);

- № 31800 від 25.01.2025 (а.с. 32) відповідачу перераховано вартість послуги з постачання теплової енергії для населення (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.02.2024 № 127) та зменшено розмір нарахування за грудень 2024 року на суму 13 538,41 грн (із ПДВ);

- № 25214 від 31.01.2025 (а.с. 34) відповідачу в січні 2025 року поставлено 40,68 Гкал теплової енергії на суму 69 224,51 грн (із ПДВ);

- № 25214 від 25.02.2025 (а.с. 36) відповідачу перераховано вартість послуги з постачання теплової енергії для населення (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.02.2024 № 127) та зменшено розмір нарахування за січень 2025 року на суму 13 635,43 грн (із ПДВ);

- № 25214 від 25.02.2025 (а.с. 38) відповідачу перераховано вартість послуги з постачання теплової енергії для населення (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.02.2024 № 127) та зменшено розмір нарахування за січень 2025 року на суму 4 999,66 грн (із ПДВ);

- № 34207 від 28.02.2025 (а.с. 40) відповідачу в лютому 2025 року поставлено 42,50 Гкал теплової енергії на суму 72 321,58 грн (із ПДВ);

- № 34207/05446 від 26.03.2025 (а.с. 42) відповідачу перераховано вартість послуги з постачання теплової енергії для населення (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.02.2024 № 127) та зменшено розмір нарахування за лютий 2025 року на суму 2 247,63 грн (із ПДВ);

- № 34207/05447 від 26.03.2025 (а.с. 44) відповідачу перераховано вартість послуги з постачання теплової енергії для населення (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.02.2024 № 127) та зменшено розмір нарахування за лютий 2025 року на суму 8 091,48 грн (із ПДВ);

- № 34207/05448 від 26.03.2025 (а.с. 46) відповідачу перераховано вартість послуги з постачання теплової енергії для населення (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.02.2024 № 127) та зменшено розмір нарахування за лютий 2025 року на суму 7 093,53 грн (із ПДВ);

- № 39578 від 31.03.2025 (а.с. 48) відповідачу в березні 2025 року поставлено 22,99 Гкал теплової енергії на суму 39 121,72 грн (із ПДВ);

- № 39578/05456 від 31.03.2025 (а.с. 50) відповідачу перераховано вартість послуги з постачання теплової енергії для населення (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.02.2024 № 127) та зменшено розмір нарахування за березень 2025 року на суму 2 340,75 грн (із ПДВ).

Позивач указує, що Житлово-будівельний кооператив «Планета-2» здійснив часткову оплату спожитої теплової енергії, тому, з урахуванням коригування нарахованих сум, на дату пред`явлення позову заборгованість становить 177 620,92 грн, що стало причиною виникнення спору та звернення з позовною заявою до господарського суду.

Крім основної заборгованості, Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 9 812,23 грн, пеню в сумі 5 042,67 грн та 3%річних у сумі 4 143,64 гривень.

Житлово-будівельний кооператив «Планета-2» не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач звертає увагу, що позивач не надав докази на підтвердження надання/вручення Житлово-будівельному кооперативу «Планета-2» рахунків у строк та спосіб, передбачені п. 20 Договору. На думку відповідача, вищенаведене унеможливлює реалізацію права Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» очікувати своєчасної оплати, тому заявлені вимоги про стягнення інфляційних втрат, пені та 3% річних є передчасним.

Крім того, зауважує, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» діє заборона на нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи, або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором). Отже, Житлово-будівельний кооператив «Планета-2» вважає, що позивач усупереч чинній забороні нарахував інфляційні втрати, пеню, 3% річних та заявив їх до стягнення.

Також відповідач указує, що в багатоквартирному будинку за адресою: 50008, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Генерала Радієвського, буд. 26 проживають громадяни пільгових категорій, а саме: учасники бойових дій, вимушено переміщені особи, діти війни, ліквідатор аварії на Чорнобильській атомній електростанції, батько дитини з інвалідністю, пенсіонери за віком.

З огляду на вищевикладене, Житлово-будівельний кооператив «Планета-2» просить суд відмовити у стягненні інфляційних втрат, пені та 3% річних повністю та розстрочити виконання рішення суду рівними частинами протягом 11 календарних місяців з дати ухвалення рішення суду.

Необхідність розстрочення виконання рішення суду частинами обґрунтовує тим, що Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» не дотрималось досудового порядку врегулювання спору, у зв`язку з чим відповідач був позбавлений можливості реструктуризації заборгованості, а також дією воєнного стану, неприбутковим статусом Житлово-будівельного кооперативу «Планета-2» (а.с. 79), наявністю станом на 01.12.2025 дебіторської заборгованості в сумі 129 657,58 грн (а.с. 80), наявністю мешканців із пільговим статусом (а.с. 81-83), частковим здійсненням оплат, що виключає ухилення від виконання зобов`язань за Договором.

Позивач заперечує проти доводів відповідача. Зазначає, що рахунок-фактура виставляється разом з актом передачі-прийняття теплової енергії (надання послуг) та надається споживачу, а всі долучені до позову акти підписані Житлово-будівельним кооперативом «Планета-2» без зауважень.

Крім того, Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звертає увагу, що постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1405 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг» внесено зміни, зокрема, до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», а саме: встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи, або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації).

Звернення відповідача з клопотанням про розстрочення виконання рішення суду частинами позивач вважає передчасним.

Предметом спору є стягнення з Житлово-будівельного кооперативу «Планета-2» на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» за період із грудня 2023 року до березня 2025 року заборгованості за постачання теплової енергії за Договором у сумі 177 620,92 грн, інфляційних втрат у сумі 9 812,23 грн, пені в сумі 5 042,67 грн та 3% річних у сумі 4 143,64 грн.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення глави 63 «Послуги. Загальні положення» Цивільного кодексу України можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором енергопостачання.

Указаний договір є оплатним, оскільки обов`язку постачальника за договором поставити теплову енергію відповідає обов`язок споживача оплатити вартість фактично отриманої теплової енергії.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Виконавцем комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 1, п. 1 ч. 3 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» колективний споживач це юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та має право укладати договір про надання комунальної послуги відповідно до статуту в інтересах споживачів, об`єднаних таким колективним споживачем.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

На підставі ч. 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на:

1) проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами;

2) міжопалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами;

3) ліквідацію наслідків аварії.

Відповідно до ч.ч. 2, 3, 7 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску.

Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період.

Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії є:

своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії;

додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

На підставі ч. 4 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії несе відповідальність за порушення умов договору з теплопостачальною організацією, відповідних нормативно-правових актів та виконання приписів органів, уповноважених здійснювати державний нагляд за режимами споживання теплової енергії згідно із законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Як убачається з умов Договору, строки оплати за період із грудня 2023 року до березня 2025року є такими, що настали.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч.ч. 1, 3 ст. 74, ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену у процесуальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає у правовідносинах, у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, що мають значення для справи.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач не надав до суду докази оплати за період із грудня 2023 року до березня 2025року заборгованості за постачання теплової енергії за Договором у сумі 177 620,92 гривень.

З урахуванням вищевикладеного, а також наданих позивачем доказів на підтвердження заборгованості Житлово-будівельного кооперативу «Планета-2» за послугу з постачання теплової енергії за Договором у сумі 177 620,92 грн, ця позовна вимога підлягає задоволенню.

Також Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» нарахувало та заявило до стягнення інфляційні втрати в сумі 9 812,23 грн, пеню в сумі 5 042,67 грн та 3% річних у сумі 4143,64 грн (а.с. 24-25).

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З метою захисту інтересів постраждалої сторони законодавець може встановлювати правила, спрямовані на те, щоб така сторона не була позбавлена компенсації своїх майнових втрат. Такі правила мають на меті компенсацію постраждалій стороні за рахунок правопорушника у певному заздалегідь визначеному розмірі (встановленому законом або договором) майнових втрат у спрощеному порівняно зі стягненням збитків порядку, і ця спрощеність полягає в тому, що кредитор (постраждала сторона) не повинен доводити розмір його втрат, на відміну від доведення розміру збитків.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Аналогічні правові висновки сформульовані в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 646/14523/15-ц та № 703/2718/16-ц, від 18.03.2020 у справі №902/417/18.

За змістом статей 509, 524, 533 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Подібні правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц та від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц.

Позивач нарахував та просить суд стягнути інфляційні втрати в сумі 9 812,23 грн за загальний період з 01.02.2024 до 28.11.2025 (а.с. 24).

З приводу зазначеної позовної вимоги суд указує таке.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в п. 28 постанови від 26.06.2020 у справі № 905/21/19 наведено формулу, за якою можна розрахувати інфляційні втрати: "Х" * "і-1" 100 грн = "ЗБ", де "Х" залишок боргу на початок розрахункового періоду, "і-1" офіційно встановлений індекс інфляції у розрахунковому місяці та 100 грн умовна сума погашення боргу у цьому місяці, а "ЗБ" залишок основного боргу з інфляційною складовою за цей місяць (вартість грошей з урахуванням інфляції у цьому місяці та часткового погашення боргу у цьому ж місяці).

За наступний місяць базовою сумою для розрахунку індексу інфляції буде залишок боргу разом з інфляційною складовою за попередній місяць ("ЗБ" відповідно до наведеної формули), який перемножується на індекс інфляції за цей місяць, а від зазначеного добутку має відніматися сума погашення боржником своєї заборгованості у поточному місяці (якщо таке погашення відбувалося).

У випадку якщо погашення боргу не відбувалося декілька місяців підряд, то залишок основного боргу з інфляційною складовою за перший розрахунковий місяць такого періоду ("ЗБ") перемножується послідовно на індекси інфляції за весь період, протягом якого не відбувалося погашення боргу, та ділиться на 100%.

Для відокремлення інфляційних збитків за певний період від основної заборгованості від остаточного розрахунку основного боргу з інфляційною складовою, проведеного із застосуванням такої послідовності, необхідно відняти основний борг, який залишився непогашеним на кінець розрахункового періоду.

Указана правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 20.08.2020 у справі № 904/3546/19.

З огляду на це, Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» інфляційні втрати розрахувало правильно.

Отже, позовна вимога про стягнення інфляційних втрат є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в сумі 9 812,23 гривень.

Позивач нарахував та просить суд стягнути 3% річних у сумі 4 143,64 грн за загальний період з 01.02.2024 до 28.11.2025 (а.с. 24).

Згідно з ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Однак Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» при нарахуванні 3%річних не врахувало ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України (31.03.2024 неділя, тобто вихідний день), тому останнім днем оплати було 01.04.2024, а прострочення оплати з 02.04.2024 року.

Ураховуючи вищевикладене, за період з 02.04.2024 до 28.11.2025 року 3% річних становлять 348,23 грн (7 000 грн * 3% * 274 дні : 366 днів : 100%) + (7 000 грн * 3% * 332 дні : 365 днів : 100%).

За інші періоди позивач 3% річних розрахував правильно.

Таким чином, позовна вимога про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню в сумі 4 143,07 гривень.

З приводу пені суд зазначає таке.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 552 Цивільного кодексу України сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» колективний споживач зобов`язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг для споживачів, яких об`єднує такий колективний споживач.

Згідно з абз.абз. 1, 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі несвоєчасної сплати платежів за споживання теплової енергії споживач сплачує пеню за встановленими законодавством або договором розмірами.

Згідно з абзацами 1, 2 пункту 30 Договору у разі несвоєчасного здійснення платежів за послугу колективний споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка від суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу.

У зв`язку з порушенням відповідачем строків оплати за спожиту теплову енергію Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» нарахувало та просить суд стягнути за Договором пеню в сумі 5 042,67 грн за загальний період з 01.02.2024 до 28.11.2025 (а.с. 25).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

З огляду на це, за зобов`язанням, що виникло у грудні 2023 року, строк оплати за яким настав 31.01.2024, пеня нараховується за період з 29.11.2024 до 28.11.2025 та становить 288,35 грн (7900грн * 0,01% * 365 днів : 100%);

за зобов`язанням, що виникло в лютому 2024 року, строк оплати за яким настав 01.04.2024, пеня нараховується за період з 29.11.2024 до 28.11.2025 та становить 255,50 грн (7 000 грн * 0,01% * 365 днів : 100%).

За інші періоди позивач пеню розрахував правильно.

Отже, позовна вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню в сумі 4634,69гривень.

Ураховуючи встановлені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, тому з Житлово-будівельного кооперативу «Планета-2» на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» підлягають стягненню 196 210,91 грн, у тому числі основна заборгованість у сумі 177 620,92 грн, інфляційні втрати в сумі 9 812,23 грн, пеня в сумі 4634,69 грн та 3% річних у сумі 4 143,07 гривень.

Щодо заявленого у відзиві на позовну заяву клопотання про розстрочення виконання рішення суду на 11 місяців суд указує таке.

Відповідач необхідність розстрочення виконання рішення суду частинами обґрунтовує тим, що позивач не дотримався досудового порядку врегулювання спору, у зв`язку з чим Житлово-будівельний кооператив «Планета-2» був позбавлений можливості реструктуризації заборгованості, а також дією воєнного стану, неприбутковим статусом відповідача (а.с. 79), наявністю станом на 01.12.2025 дебіторської заборгованості в сумі 129 657,58 грн (а.с. 80), наявністю мешканців із пільговим статусом (а.с. 81-83), частковим здійсненням оплат, що виключає ухилення від виконання зобов`язань за Договором.

Повідомляє, що в багатоквартирному будинку за адресою: 50008, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Генерала Радієвського, буд. 26 проживають громадяни пільгових категорій, а саме: учасники бойових дій, вимушено переміщені особи, діти війни, ліквідатор аварії на Чорнобильській атомній електростанції, батько дитини з інвалідністю, пенсіонери за віком.

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» зазначило, що клопотання Житлово-будівельного кооперативу «Планета-2» про розстрочення виконання рішення суду, заявлене у відзиві на позовну заяву, є передчасним.

Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

З огляду на вищевикладене, процесуальним законом передбачена можливість надання відстрочення або розстрочення виконання рішення суду під час його ухвалення, при цьому певні підстави наведені у ст. 331 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з абз. 1 ч. 3 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують указані обставини.

Правовий аналіз ч. 1 ст. 239 Господарського процесуального кодексу України свідчить, що вона не є імперативною та застосовується за визначених умов на розсуд суду. При вирішенні питання про можливість розстрочення виконання рішення суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених сум із розміром збитків, ураховує інтереси обох сторін. Необхідною умовою задоволення клопотання про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому мають досліджуватись та оцінюватись доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватись розумний строк розстрочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» не надало будь-яких доказів заподіяння йому збитків унаслідок порушення Житлово-будівельним кооперативом «Планета-2» строків виконання грошового зобов`язання або погіршення майнового стану позивача у зв`язку з порушенням відповідачем умов Договору. Наведені Акціонерним товариством «Криворізька теплоцентраль» аргументи проти задоволення клопотання Житлово-будівельного кооперативу «Планета-2» про розстрочення виконання рішення суду не підтверджено належними та допустимими доказами.

З урахуванням вищевикладеного, суд частково задовольняє клопотання відповідача та розстрочує виконання рішення суду на 9 місяців шляхом здійснення таких платежів:

1) 22 136,96 грн до 01.04.2026;

2) 22 136,96 грн до 01.05.2026;

3) 22 136,96 грн до 01.06.2026;

4) 22 136,96 грн до 01.07.2026;

5) 22 136,96 грн до 01.08.2026;

6) 22 136,96 грн до 01.09.2026;

7) 22 136,96 грн до 01.10.2026;

8) 22 136,96 грн до 01.11.2026;

9) 22 136,94 грн до 01.12.2026 року.

Суд зазначає, що такий строк розстрочення виконання рішення не є надмірно тривалим, не суперечить вимогам розумного строку і створить умови для виконання боржником судового рішення з урахуванням його реального майнового стану.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в сумі 3 021,71 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236-241, 247, 248, 252, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до Житлово-будівельного кооперативу «Планета-2» про стягнення 196 619,46 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу «Планета-2» (50008, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Генерала Радієвського, буд. 26, ) на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (50014, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Електрична, буд. 1, ) 196 210,91 грн (сто дев`яносто шість тисяч двісті десять гривень 91 копійка), в тому числі основну заборгованість у сумі 177620,92 грн (сто сімдесят сім тисяч шістсот двадцять гривень 92 копійки), інфляційні втрати в сумі 9 812,23 грн (дев`ять тисяч вісімсот дванадцять гривень 23 копійки), пеню в сумі 4 634,69 грн (чотири тисячі шістсот тридцять чотири гривні 69 копійок), 3% річних у сумі 4 143,07 грн (чотири тисячі сто сорок три гривні 07 копійок), судовий збір у сумі 3 021,71 грн (три тисячі двадцять одна гривня 71 копійка).

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Клопотання Житлово-будівельного кооперативу «Планета-2», викладене у відзиві на позовну заяву, про розстрочення виконання рішення суду на 11 місяців з дати ухвалення рішення суду задовольнити частково.

5. Розстрочити виконання рішення суду на 9 місяців шляхом здійснення таких платежів:

1) 22 136,96 грн до 01.04.2026;

2) 22 136,96 грн до 01.05.2026;

3) 22 136,96 грн до 01.06.2026;

4) 22 136,96 грн до 01.07.2026;

5) 22 136,96 грн до 01.08.2026;

6) 22 136,96 грн до 01.09.2026;

7) 22 136,96 грн до 01.10.2026;

8) 22 136,96 грн до 01.11.2026;

9) 22 136,94 грн до 01.12.2026 року.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 26.02.2026.

Суддя В.О. Дичко