ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 лютого 2026 р. Справа № 918/209/26

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви заступника керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Рівненської обласної державної адміністрації

до Зарічненської селищної ради

про скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку з одночасним визнанням права власності на неї

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2026 року заступник керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави в особі Рівненської обласної державної адміністрації звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Зарічненської селищної ради, в якій просить скасувати державну реєстрацію права комунальної власності на земельну ділянку площею 12,0075 га з кадастровим номером :04:000:0158, що розташована у межах прикордонної смуги на території Вараського району Рівненської області, за Зарічненською селищною радою () на підставі рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Жмурака С.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.03.2021 № 57273798, з одночасним визнанням права державної власності на вказану земельну ділянку за державою в особі Рівненської обласної державної (військової) адміністрації.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов до висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 2 статті 123 ГПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Закон України "Про судовий збір" визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

На підставі підпунктів 1-2 пункту 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах за подання до господарського суду: 1) позовної заяви майнового характеру: збір становить - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) позовної заяви немайнового характеру: збір становить - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Згідно з ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць з 01.01.2026 року встановлено у розмірі 3 328 грн 00 коп.

Поряд з цим, Велика Палата Верховного Суду зазначає, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 162 ГПК України, пунктів 1- 3 частини 1 статті 163 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання прав на майно, стягнення, витребування або повернення майна як рухомих речей, так і нерухомості визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 року у справі № 910/13737/19.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, заступник керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону звернувся з вимогою немайнового характеру (скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку) та з вимогою майнового характеру (визнання права державної власності на земельну ділянку), яка підлягає вартісній оцінці.

Судом встановлено, що ціною позову є вартість земельної ділянки, за якою останній просить визнати право власності.

При цьому, будь-яких доказів, з яких можна було б встановити вартість вказаної земельної ділянки, до матеріалів позову додано не було, що унеможливлює визначити ціну позову та, відповідно, розмір судового збору, який підлягає сплаті у цьому випадку за заявлену заступником керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону майнову вимогу.

Суд зауважує, що заступник керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону може надати суду документи на підтвердження вартості спірної земельної ділянки (відомості про нормативну або експертну грошову оцінку вказаної земельної ділянки) на дату подання позову і сплатити судовий збір, виходячи із цієї вартості.

При поданні позовної заяви заступник керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону повинен був сплатити за подання позову за вимогу немайнового характеру судовий збір у розмірі 3 328,00 грн. (з врахуванням частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" - 2 662,40 грн.) та за вимогу майнового характеру (визначивши ціну позову) та додати до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору за місцем розгляду справи.

Як вбачається з додатків до позовної заяви, в підтвердження сплати судового збору заступником керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону додано платіжну інструкцію від 13 лютого 2026 року № 137 (внутрішній номер 487283748) про сплату судового збору в сумі 2 567 грн 20 коп., що не відповідає наведеним приписам чинного законодавства. Отже, заступником керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону не долучено документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законом розмірі.

Таким чином, судом встановлено, що позовну заяву подано до суду без додержання вимог ст. 164 ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З урахуванням наведеного вище, заступнику керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви позовної заяви, шляхом подання до суду:

- доказів про доплату судового збору за подання даної позовної заяви у встановленому законом порядку і розмірі;

- відомостей про нормативну або експертну грошову оцінку спірної земельної ділянки на дату подання позову.

Суд звертає увагу заступника керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. ст. 164, 174, 234, 235 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву заступника керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону залишити без руху.

2. Встановити заступнику керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону строк на усунення недоліків позовної заяви - 5 (п`ять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити заступнику керівника Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- доказів про доплату судового збору за подання даної позовної заяви у встановленому законом порядку і розмірі;

- відомостей про нормативну або експертну грошову оцінку спірної земельної ділянки на дату подання позову.

Ухвала згідно частини 2 статті 235 ГПК України підписана та набрала законної сили 23 лютого 2026 року та оскарженню не підлягає.

Суддя Політика Н.А.