УХВАЛА

м. Київ

19.02.2026Справа № 910/12693/25

За позовом Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" (м. Київ)

до Компанії EXCALIBUR ARMY spol. s.r.o. (м. Прага, Чеська Республіка) в особі Представництва товариства "Ескалібур АРМІ спол. с.р.о" (м. Київ)

про стягнення 334 400,00 євро,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: згідно з протоколом судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Компанії EXCALIBUR ARMY spol. s.r.o. в особі Представництва товариства "Ескалібур АРМІ спол. с.р.о" про стягнення 334 400,00 євро, що в еквіваленті складає 16 414 354,24 грн, з яких: 209 000,00 євро - неустойка за несвоєчасну поставку товару, 125 400,00 євро - проценти за користування коштами попередньої оплати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було порушено вимоги державного контракту №21/4-44-DK-23 від 07.11.2023, що спричинило нарахування зазначених штрафних санкцій.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2025 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк і спосіб усунення виявлених недоліків.

Оскільки позивачем у встановлений строк усунуто виявлені судом недоліки, ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 04.12.2025.

01.12.2025 до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання, продовження строку підготовчого провадження та продовження строку для подання відзиву.

Підготовче судове засідання 04.12.2025 не відбулось у зв`язку з технічною неможливістю здійснення фіксації засідання в системі ВКЗ, про що працівниками суду складено відповідний акт.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2025 призначено підготовче засідання на 13.01.2026, продовжено Компанії EXCALIBUR ARMY spol. s.r.o. строк для подання відзиву на позовну заяву на 20 днів, продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

24.12.2025 від відповідача надійшли: клопотання про розгляд справи в закритому судовому засіданні та заява про залишення позову без розгляду.

25.12.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

26.12.2025 позивачем подано заперечення на заяву відповідача про залишення позову без розгляду.

30.12.2025 позивачем подано відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2026 задоволено клопотання відповідача від 23.12.2025, розгляд справи №910/12693/25 вирішено здійснювати в закритому судовому засіданні.

12.01.2026 відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Протокольною ухвалою від 13.01.2026 оголошено перерву в підготовчому засіданні на 20.01.2026.

У підготовчому засіданні 20.01.2026 оголошувалась перерва до 27.01.2026.

27.01.2026 позивачем подано пояснення по справі.

Протокольною ухвалою від 27.01.2026 оголошено перерву в підготовчому засіданні до 19.02.2026.

02.02.2026 відповідачем подано додаткові пояснення щодо підстав залишення позову без розгляду.

У підготовчому засіданні 19.02.2026 представники відповідача підтримали заяву про залишення позову без розгляду. Представник позивача проти задоволення означеної заяви заперечував.

Судом встановлено, що спір у даній справі виник у зв`язку з виконанням державного контракту №21/4-44-DK-23 від 07.11.2023.

Пунктом 8.2. Контракту сторони погодили, що усі спори, розбіжності чи вимоги, які виникають із цього Контракту або у зв`язку з ним, у тому числі щодо його укладення, тлумачення, виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають вирішенню у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України згідно з його Регламентом.

Пунктами 8.3., 8.4. Контракту визначено, що арбітражний суд складається з одноособового арбітра. Місцем проведення засідання Арбітражного суду є м. Київ, Україна. Мовою арбітражного розгляду є українська.

Контракт набирає чинності з дати підписання додаткової угоди про взяття бюджетних зобов`язань та діє до 31.12.2025, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань, у тому числі гарантійних (п. 12.7. Контракту).

Згідно з пунктом 12.3 Контракту його складено в 2 (двох) аутентичних оригіналах українською та англійськими мовами. У випадку виникнення різночитань між мовними версіями, переважаючою вважається англійська.

Відповідач вказує, що укладений між сторонами Контракт, в якому позивач заявляє свої вимоги про стягнення коштів, містить письмову форму арбітражної угоди (арбітражне застереження) про передачу зазначеного спору на розгляд (юрисдикцію) Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (згідно його регламентом) щодо виконання чи неналежного виконання (порушення) умов контракту. Іншого суду (підсудності зазначеного спору), окрім МКАС при ТПП України у м. Києві сторони не погоджували, а відповідні пункти договору ними не змінювались і недійсними не визнавались. Отже, судом, який може розглядати вказану справу, є виключно МКАС при ТПП України (м. Київ), інакше матиме місце порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Позивач проти таких доводів відповідача заперечує, зазначає, що сторони виконали припис п. 8.2 Контракту та передали спір на розгляд міжнародного комерційного арбітражу - а саме МКАС при ТПП України.

Позивач після відмови від задоволення претензій, копії яких містяться в матеріалах справи, застосував передбачений у Контракті порядок вирішення спорів, який в англійській версії Контракту передбачає проведення медіації в МКАС при ТПП України у відповідності з його Правилами медіації. Попри відмінний від арбітражного розгляду порядок вирішення спору, а саме, застосування процедури медіації, установа, що проводить арбітражний розгляд та медіацію є незмінною у англійському та українському варіантах Контракту. Зазначеною установою є міжнародний комерційний арбітраж, а саме - МКАС при ТПП України.

Таким чином, позивач зазначає, що відповідач невірно тлумачить положення п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України, оскільки сторони за Контрактом передали спір на розгляд міжнародного комерційного арбітражу та, не досягнувши згоди, припинили медіацію процедуру урегулювання спору.

Про припинення медіації була винесена постанова заступника голови МКАС при ТПП України про припинення медіаційного провадження у справі № 1М/2025 від 25.09.2025.

У той же час, процедура медіації, на відміну від арбітражного порядку розгляду справи, не передбачає можливості вирішення спору на користь однієї з сторін без взаємної згоди сторін, що беруть участь у розгляді справи за процедурою медіації.

Не досягнувши згоди щодо відшкодування відповідачем передбачених претензіями коштів, сторони припинили процедуру медіації та виконали вимоги п. 8.2 Контракту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Правил медіації Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (надалі - "Правила МКАС при ТПП України"), Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України (МКАС) є самостійною постійно діючою установою, яка здійснює функції суб`єкта, що забезпечує проведення медіації відповідно до Закону України "Про медіацію" та Правил медіації Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України (Правила медіації МКАС).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Правил МКАС при ТПП України, медіаційною угодою є письмова угода сторін про проведення медіації згідно з Правилами медіації МКАС для врегулювання всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними у зв`язку із будь-якими конкретними правовідносинами незалежно від того мають вони договірний характер чи ні. Медіаційна угода може бути укладена у формі медіаційного застереження в договорі або у формі окремої угоди, або шляхом подання до МКАС письмової заяви (заяв) сторін про проведення медіації.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Правил МКАС, медіаційне провадження у справі порушується постановою Голови МКАС про прийняття справи до провадження після подання сторонами спору до МКАС належним чином оформленої заяви (заяв) про проведення медіації, документа, що підтверджує сплату реєстраційного збору відповідно до Положення про медіаційні збори та витрати, а також заяви про обрання медіатора (медіаторів) або заяви про призначення медіатора (медіаторів) Головою МКАС.

Таким чином, відповідач був обізнаний про проведення медіації, брав у ній активну участь, представник відповідача відвідував засідання МКАС при ТПП України та надсилав до МКАС при ТПП України відповідні процесуальні документи.

Окрім цього, правилами МКАС при ТПП України передбачається можливість передачі медіаційної справи на подальший розгляд у порядку арбітражного розгляду за Регламентом МКАС при ТПП України.

Відповідно до ст. 1 розділу ІІ Додатку № 2 до Правил медіації Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України "Особливості врегулювання спорів у МКАС із застосуванням комбінованих процедур "Арбітраж-Медіація-Арбітраж" та "Медіація-Арбітраж", правовою підставою для застосування процедури "Медіація-Арбітраж" є угода сторін про передачу спорів на вирішення МКАС із застосуванням комбінованої процедури "Медіація-Арбітраж". Така процедура проводиться поетапно: 1) постановою Голови МКАС порушується медіаційне провадження, яке здійснюється відповідно до Правил медіації МКАС; 2) після припинення медіаційного провадження постановою Голови МКАС порушується арбітражне провадження, яке здійснюється відповідно до Регламенту МКАС.

При цьому, питання проведення арбітражного розгляду справи за Регламентом МКАС обговорювалось та не знайшло відповідної підтримки відповідача. Окрім цього, відповідач безпосередньо міг ініціювати розгляд даного питання та запропонувати відповідний розгляд спору за Регламентом МКАС.

З огляду на подібну поведінку відповідача звернення до Господарського суду міста Києва з клопотанням про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України є непослідовним.

Після виконання передбачених вимог Контракту, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з огляду на передбачений згідно положень п. 2 ч. 2 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" порядок, де встановлюються підстави визначення підсудності справ судам України у випадках, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.

Таким чином позивач вказує, що відповідач мав змогу та передбачену законодавством України, умовами Контракту та Правилами медіації МКАС при ТПП України можливість щодо укладення арбітражної угоди, внесення відповідних змін до Контракту та переведення розгляду справи №1М/2025 в МКАС при ТПП України в режим "медіація-арбітраж". З огляду на викладене, клопотання відповідача про залишення позову без розгляду є необґрунтованим, нелогічним та незаконним.

Позивач у поясненнях від 27.01.2026 також посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 19.11.2025 у справі № 924/389/25, та стверджує, що існування арбітражного застереження у вигляді використання правил медіації не оспорюється сторонами. Водночас таке застереження є невиконуваним, оскільки в даному випадку відсутня встановлена Контрактом процедура звернення до МКАС після медіаційного розгляду справи. Отже, спір повинен розглядатись за місцем знаходження відповідача (Чеська Республіка).

Відповідач проти таких доводів заперечує та зазначає, що умовами Контракту чітко визначено арбітражний суд, та процедурні моменти арбітражу, відтак висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 19.11.2025 у справі № 924/389/25, застосуванню в даному випадку не підлягають.

Судом встановлено, що пунктами 8.2. - 8.4. Контракту передбачено, що усі спори, розбіжності чи вимоги, які виникають із цього Контракту або у зв`язку з ним, у тому числі щодо його укладення, тлумачення, виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають вирішенню у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України згідно з його Регламентом. Арбітражний суд складається з одноособового арбітра. Місцем проведення засідання Арбітражного суду є м. Київ, Україна. Мовою арбітражного розгляду є українська.

Таким чином, суд дійшов висновку, що означеними умовами Контракту визначена арбітражна установа - Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України; визначено процедурні моменти - Арбітражний суд складається з одноособового арбітра; обрано місце проведення засідання Арбітражного суду - м. Київ, Україна; українську мову визначено мовою арбітражного розгляду.

Доводи позивача зводяться до того, що в англійській версії Контракту, яка застосовується пріоритетно в разі виникнення розбіжностей, встановлена процедура саме медіації, яка не є арбітражем:

"8.2. Any dispute, controversy or Claim arising out of or relating to this contract, including the conclusion, interpretation, execution, breach, termination or invalidity thereof, shall be settled by mediation in the International Commercial Arbitration Court at the Ukrainian Chamber of Commerce and Industry in accordance with its Rules of Mediation.

8.3. Mediation shall be conducted by a sole mediator. The place of mediation shall he Kyiv. Ukraine.

8.4. The language of mediation shall be Ukrainian".

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд звертає увагу на те, що наявність розбіжностей в англійській та українській версіях Контракту ґрунтується виключно на доводах позивача. При цьому жодних доказів наявності дійсних розбіжностей щодо процедури вирішення спорів у спірних умовах Контракту (висновок спеціаліста, перекладача тощо, щодо того, як мають бути викладені англійською мовою пункти 8.2. - 8.4. Контракту або яким має бути українська версія англомовної редакції цих пунктів) суду не надано, тож такі доводи і твердження судом відхиляються як необґрунтовані та недоведені.

При цьому пунктами 8.2. - 8.4. Контракту належним чином визначена арбітражна установа - Міжнародний комерційний арбітражний суд при Торгово-промисловій палаті України; визначено процедурні моменти - Арбітражний суд складається з одноособового арбітра; обрано місце проведення засідання Арбітражного суду - м. Київ, Україна; українську мову визначено мовою арбітражного розгляду.

Суд також погоджується з доводами відповідача про застосування в даному випадку принципу сontra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, за яким особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. При цьому це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою.

Обґрунтованими є і доводи відповідача про те, що всі ризики у зв`язку із розбіжностями положень договору, викладені різними мовами, несе виключно позивач, який готував проект контракту, а будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності повинні тлумачитись на користь її дійсності, чинності та виконуваності, забезпечуючи принцип автономності арбітражної угоди, яка затверджена сторонами у контракті, оскільки відповідач орієнтувався на всі положення цього договору та не допускав варіант вирішення цього спору інакше аніж у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України.

За приписами п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана;

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Питання про повернення з Державного бюджету України суми сплаченого судового збору буде вирішено судом після подання позивачем відповідного клопотання.

Керуючись статтями 42, 226, 233-234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Компанії EXCALIBUR ARMY spol. s.r.o. в особі Представництва товариства "Ескалібур АРМІ спол. с.р.о" про залишення позову без розгляду - задовольнити.

2. Залишити без розгляду позов Державного підприємства Міністерства оборони України "Агенція оборонних закупівель" до Компанії EXCALIBUR ARMY spol. s.r.o. в особі Представництва товариства "Ескалібур АРМІ спол. с.р.о" про стягнення 334 400,00 євро.

Ухвала набрала законної сили 19.02.2026 та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повна ухвала складена 04.03.2026.

Суддя Т.М. Ващенко