ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"25" лютого 2026 р. Справа № 906/1470/25

Суддя (суддя-доповідачка у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Романюк Ю.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальність "Аграрна онлайн платформа на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 28.01.2026, постановлену суддею Сікорською Н.А. у м. Житомир

у справі № 906/1470/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальність "Аграрна онлайн платформа"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-РОЗВИТОК"

про стягнення 431 497, 44 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 28.01.2026 у справі № 906/1470/25 відмовлено в задоволенні заяви ТзОВ "Аграрна онлайн платформа" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись зі вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити додаткове рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50 000 грн.

Також до апеляційної скарги додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Житомирської області від 28.01.2026 у даній справі.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.

Згідно із ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржена ухвала постановлена 28.01.2026, отже з урахуванням норм ст. 256 ГПК України та вихідними днями, останнім днем подання апеляційної скарги на вказане судове рішення було 09.02.2026.

Проте, як вбачається із відмітки системи Електронний суд, через котру була подана апеляційна скарга, остання була подана 19.02.2026, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження.

Мотивуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скаржник посилається на те, що у зв`язку з постійними відключеннями електричної енергії, яка протягом робочого дня надавалася лише 1-2 години, було фактично унеможливлено своєчасне подання апеляційної скарги.

Розглядаючи подане клопотання клопотання, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Питання поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано нормами ст. 119 ГПК України, згідно з ч. 1 якої суд, за заявою учасника справи, поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У розумінні ст. 86 ГПК України питання про поважність причин пропуску процесуального строку вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З правового контексту наведених норм слідує, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає він відновленню.

Відтак, суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було б несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Скаржник повинен враховувати, що звернення з апеляційною скаргою поза встановленим процесуальним законом строком оскарження судового рішення покладає на нього обов`язок доведення та обґрунтування відповідних обставин, що зумовили пропуск цього строку.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду визнати поважною причину пропуску процесуального строку з вичерпним колом обставин, що його спричинили. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування заяви (клопотання) про його поновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

З аналізу практики Європейського суду з прав людини слідує, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, у випадках, якщо: 1) недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема, особі не надіслано протягом строку на оскарження судового рішення копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа "Мушта проти України"); 2) пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру (справи "Рябих проти Росії", "Устименко проти України"); 3) відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справи "Безруков проти Росії", "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania)).

Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями Господарського процесуального кодексу України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Суд апеляційної інстанції відхиляє твердження заявника про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки посилання скаржника на постійні відключення електричної енергії саме по собі не свідчить про об`єктивну неможливість подання апеляційної скарги у межах установленого процесуального строку. Зазначені обставини мають загальний характер, не є індивідуалізованими та не підтверджені належними і допустимими доказами, які б свідчили про реальне позбавлення скаржника можливості вчинити відповідну процесуальну дію.

Суд також враховує, що скаржником не подано жодних доказів, які б свідчили про повну відсутність технічної можливості скористатися альтернативними способами подання апеляційної скарги, зокрема засобами поштового зв`язку, а також не обґрунтовано причини, які унеможливлювали підготовку апеляційної скарги для її подачі в межах усього строку на апеляційне оскарження.

Відтак, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вказані у клопотанні обставини не можуть бути визнані поважними.

Відповідно до положень частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням викладеного вище та на підставі частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції не визнає поважними зазначені заявником підстави пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення. За таких обставин апеляційна скарга ТзОВ "Аграрна онлайн платформа" у справі № 906/1470/25 залишається судом без руху для надання можливості заявнику подати до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження з інших підстав (за наявності таких).

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Житомирської області від 28.01.2026 у справі № 906/1470/25.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальність "Аграрна онлайн платформа" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 28.01.2026 у справі № 906/1470/25 - залишити без руху.

3. Запропонувати скаржнику усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки шляхом надання суду клопотання про поновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги із зазначенням інших підстав (за наявності таких) протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

4. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається останньому.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею-доповідачем та не підлягає оскарженню.

Суддя Романюк Ю.Г.