РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.02.2026Справа № 910/10868/24

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи №910/10868/24

За позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр «Автек»

про стягнення 30475,15 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр «Автек» (далі - відповідач) про стягнення 30475,15 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі №16315/5-06 від 18.10.2016 у встановлений строк не виконав свої зобов`язання за договором в частині своєчасного продовження Умов на скид стічних вод згідно вимог чинного законодавства, втім в проміжок часу з 09.06.2021 по 31.10.2021 здійснював скид стічних вод без умов на скид за адресою: вул. Костянтинівська, 71-Е, м. Київ, у зв`язку з чим позивачем нараховано плату у відповідності до п. 8.1 Правил №1879 у розмірі 30475,15 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/10868/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено сторонам строки на подачу заяв по суті спору.

24.09.2024 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр «Автек» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечив та вказав, що ним своєчасно було вжито заходи щодо продовження дії умов на скид стічних вод. Так, відповідач наголосив, що 27.05.2021 року на електронну адресу позивача () направив лист №27/05-1 з необхідними документами для продовження умов на скид стічних вод, строк дії яких спливав 08.06.2021 року. Крім того, відповідач зауважив, що згідно п. 2-1 ст. 11 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», документи дозвільного характеру, що не обумовлені міжнародними зобов`язаннями або іншими обмеженнями, встановленими законом, строк дії яких закінчується у період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), вважаються такими, дію яких продовжено на період карантину та обмежувальних заходів і протягом трьох місяців з дня його/їх закінчення, а тому відповідач обґрунтовано вважав, що умови на скид стічних вод будуть автоматично продовжені щонайменше на період карантинних заходів.

18.10.2024 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» надійшли додаткові пояснення, які за своїм змістом та суттю є відповіддю на відзив, в яких позивач проти доводів відповідача наведених у відзиві заперечив та вказав, що відповідач помилково визначив електронну адресу , як електронну адресу позивача, та як таку, за допомогою якої можливо подати документи задля продовження дії умов на скид стічних вод, водночас сам факт подання заяви про видачу продовження умов на скид стічних вод не надає суб`єкту господарювання права на здійснення скиду стічних вод до моменту фактичного отримання таких умов, оскільки відповідно до приписів Правил №1879 абонент зобов`язаний отримати умови на скид і до отримання вказаних умов останньому забороняється здійснювати скид стічних вод. Поряд з тим, позивач відхилив посилання відповідача на те, що умови на скид стічних вод є дозвільним документом, а тому строк їх дії підлягав автоматичному продовженню.

24.10.2024 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр «Автек» надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначив, що позивач прямо не заперечив того факту, що електронна адреса є його електронною поштою. На переконання відповідача, умови на скид стічних вод є дозвільним документом в розумінні Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності». Крім того, нарахування та заявлення позивачем до стягнення чотирикратного розміру плати за скид стічних вод не відповідає положенням діючого законодавства, оскільки станом на 09.06.2021 року Інструкція про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затверджена наказом Держбуду України 19.02.2022 року №37 та Правила приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, на підставі яких було розроблено Правила №1879, втратили свою силу.

07.10.2024 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» надійшли додаткові пояснення, в яких позивач повторно наголосив на забороні скиду стічних вод до отримання умов на скид стічних вод у встановленому порядку, як і зауважив, що за свою суттю умови на скид стічних вод не можуть вважатися дозвільним документом у розмінні Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

07.11.2024 року до відділу діловодства суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр «Автек» надійшли додаткові пояснення, в яких відповідач наголосив, що електронна адреса має характерні ознаки електронної пошти, яка належить позивачу, а тому наявні підстави стверджувати про неналежне виконання позивачем обов`язку в частині належного розгляду звернень та надання (продовження) умов скиду стічних вод.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.10.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» (у подальшому перейменовано на Приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал») (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоцентр «Автек» (далі - абонент) було укладено договір на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі №16315/5-06 (далі - договір), за умовами пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних вод у систему каналізації м. Києва за адресами об`єктів водоспоживання, зазначеними у дислокації об`єктів водоспоживання та водовідведення (яка є невід`ємною частиною цього договору) та на підставі пред`явлених абонентом умов (дозволу) на скид стічних вод у систему каналізації м. Києва (надалі - умови), а абонент зобов`язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору та дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (в подальшому - Правила користування), Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 за №37, зареєстрованими в Міністерстві юстиції 26.04.2002 за №403/6691 (в подальшому - Правила приймання), Правилами приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затверджених Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 12.10.2011 за №1879, зареєстрованими в головному управлінні юстиції у м. Києві 17.10.2011 за №44/903 (в подальшому - Місцеві правила приймання), а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором.

Згідно пункту 1.3 договору обсяг води, що підлягає постачанню та прийняттю в систему каналізації, надається абонентом у вигляді нормативного розрахунку (погодинного, добового, помісячного, річного обсягу постачання послуг), який узгоджується з постачальником і є невід`ємною частиною договору. Обсяг поставки води підлягає узгодженню з постачальником кожного наступного року з моменту укладення договору. Загальний обсяг поставлених за цим договором послуг визначається загальною кількістю наданих абоненту протягом дії договору кубічних метрів води та прийнятих у міську каналізацію стічних вод.

Відповідно до пункту 1.5 договору абонент забезпечує наявність та своєчасне подовження умови за скид стічних вод згідно із вимогами чинного законодавства, а також забезпечує скид стічних вод з дотриманням допустимих концентрацій забруднюючих речовин. Для житлового фонду, в якому немає підприємств-орендарів, які скидають стічні води технологічного походження. Умови на скид стічних вод не потрібні.

Облік поставленої води та кількість прийняття строків здійснюється за показами засобу обліку, зареєстрованого у постачальника, окрім випадків, передбачених Правилами користування. У випадку наявності у абонента декількох об`єктів водоспоживання, облік спожитої ним води здійснюється з урахуванням показів всіх засобів обліку, зареєстрованих за абонентом. Обсяг наданої води для поливу визначається за показами засобів обліку. В разі технічної неможливості встановлення засобу обліку, кількість поставленої для поливу води може визначатися за узгодженим з постачальником розрахунком на підставі наданих абонентом офіційних документів, якими визначена площа поливу (пункт 2.1.1 договору).

Згідно пункту 2.1.2 договору зняття показів засобу (-ів) обліку здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника у присутності представника абонента у строки згідно з графіком обслуговування постачальника. Для абонента із стабільним об`ємом водоспоживання (до 30 м. куб. із незначним коливанням) зняття показів з засобів обліку може здійснюватися постачальником поквартально, при цьому останній направляє абоненту щомісячно розрахункові документи на оплату наданих послуг, виходячи із його середньодобового споживання води. Покази засобу (-ів) обліку за відповідний період можуть бути прийняті до розрахунків постачальником від абонента в письмовому вигляді. В разі, якщо абонент не забезпечить присутності свого представника для зняття показів, дані, що зняті постачальником, є підставою для виставлення розрахункових документів на оплату наданих послуг.

У відповідності до пункту 2.1.4 договору кількість стічних вод, які надходять у міську каналізаційну мережу, визначається за показами засобів обліку стічних вод або за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання згідно з показами засобів обліку води та/або іншими способами визначення об`ємів стоків у відповідності до Правил користування.

Пунктом 2.1.5 договору встановлено, що абонент веде первинний облік водоспоживання та водовідведення у Журналі обліку споживання води (пронумерований, прошитий та скріплений печаткою), який заповнюється абонентом та представником постачальника.

Облікові дані абонента щодо кількості та вартості спожитих ним послуг підлягають обов`язковому звірянню у постачальника. Абонент щоквартально, не пізніше 10-го числа наступного за звітним кварталом місяця, та в інші строки (за письмовою вимогою постачальника) направляє до останнього письмовий звіт по обсягам наданих послуг (за встановленою постачальником формою) та проводить з останнім звіряння обсягів наданих послуг у відповідному обліковому періоді, а також звіряння по проведених розрахунках за надані послуги. Для проведення звіряння абонент направляє свого представника до постачальника із необхідними для цього обліковими та бухгалтерськими документами. Звіряння вважається проведеним з моменту отримання постачальником підписаного повноважними особами акту звіряння розрахунків. В разі невиконання абонентом цього пункту договору, облікові дані постачальника щодо кількості та вартості наданих послуг та проведених абонентом розрахунків у відповідних періодах вважаються безумовно погодженими абонентом (пункт 2.1.6 договору).

Відповідно до пункту 2.2.1 договору постачальник щомісячно направляє до банківської установи абонента розрахункові документи (в електронному вигляді - дебетові повідомлення або у паперовому вигляді вимоги-доручення тощо) для оплати за надані послуги з постачання питної води та приймання від нього стічних вод у систему каналізації м. Києва відповідно до встановлених тарифів. Тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення встановлюються уповноваженими органами відповідно із чинним законодавством та не підлягають узгодженню сторонами. У разі зміни тарифів у період дії цього договору постачальник доводить абоненту нові тарифи у розрахункових документах без внесення додаткових змін до цього договору стосовно строків їх введення та розмірів.

Згідно пункту 2.2.2 договору у розрахункових документах зазначаються вартість та кількість наданих послуг за відповідний період, а також розмір діючих тарифів. Оплата вартості послуг здійснюється абонентом щомісячно у безготівковій формі у п`ятиденний строк з дня направлення постачальником розрахункового документу до банківської установи абонента. За згодою постачальника оплата може здійснюватися іншими способами, що не суперечать чинному законодавству України. В разі утворення боргу оплата за надані послуги, що надходить від абонента, незалежно від зазначеного в платіжному документі призначення платежу, першочергово зараховується постачальником в погашення боргу.

Пунктом 2.2.3 договору встановлено, що у разі неотримання від постачальника поточного щомісячного розрахункового документа. Абонент здійснює оплату вартості наданих йому послуг не пізніше 5-го числа наступного місяця платіжним дорученням, виходячи з діючого тарифу та фактичної кількості наданих йому послуг.

За умовами пункту 2.2.4 договору у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі. Абонент зобов`язаний у десятиденний строк з дня направлення постачальником розрахункового документа до банківської установи абонента, письмово повідомити про це постачальника та у цей же строк направити представника з обґрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акту. В іншому випадку відмова абонента оплатити розрахунковий документ постачальника вважатиметься безпідставною.

Умовами пункту 4.10 договору встановлено, що у разі порушення абонентом п.п. 1.1. 1.5. цього договору, плата за скид стічних вод без чинних умов (дозволу) нараховується у п`ятикратному розмірі тарифу за водовідведення відповідно до вимог чинного законодавства.

Цей договір укладається строком на один рік і набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір вважається пролонгованим на новий строк, якщо за 20 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про його припинення. Відносини сторін до укладення нового договору регулюються даним договором (пункт 7.1 договору).

У відповідності з дислокацією об`єктів житлового/нежитлового фонду, що є невід`ємною частиною договору на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі №16315/5-06 від 18.10.2016 року, сторони визначили адресу об`єкти споживання: м. Київ, вул. Костянтинівська, 71 «Е».

Як вбачається з матеріалів справи, Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» було надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Автоцентр «Автек» умови на скид стічних вод у систему каналізації м. Києва №1571 від 24.06.2020 строком дії до 08.06.2021.

Втім, як зазначає позивач, відповідач не вчинив в обумовлений строк дій по продовженню умов на скид стічних вод, а тому Департаментом екологічного нагляду ПАТ «АТ «Київводоканал» на підставі актів обстеження та зняття показань з вузла обліку №7-617-5 за червень 2021, №7-617-5 за липень 2021, №7-617-5 за серпень 2021, №7-617-5 за вересень 2021, №7-617-5 за жовтень 2021 та №7-617-5 за листопад 2021, акту обстеження об`єкту, що скидає стічні води у міську каналізацію №04560 від 31.08.2021, було встановлено, що ТОВ «Автоцентр «Автек» у період з 09.06.2021 по 31.10.2021 здійснював скид стічних вод без умов на скид за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, 71 «Е», у зв`язку з чим позивачем було нараховано і заявлено до стягнення у чотирикратному розмірі тарифу за скид стічних вод плату у розмірі 30475,15 грн, зважаючи на те, що однократний розмір тарифу за скид стічних вод вже було застосовано при проведенні основних нарахувань за надані послуги з водопостачання та водовідведення, які виставлені відповідачу до сплати та ним оплачені, що підтверджується витягом з розрахункового листа контрагента, наявним в матеріалах справи.

11.11.2021 року Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» було направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр «Автек» лист-попередження від 11.11.2021, в якому вказано про порушення абонентом п. 3.3 глави 3 Правил приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, що згідно з п. 7.10 глави 7 Правил є підставою для сплати п`ятикратного розміру тарифу за послуги водовідведення, у зв`язку з чим запропоновано у 10-денний термін з дня отримання листа-попередження здійснити оплату у розмірі 30475,15 грн згідно з розрахунку №15/ВУ-Ф-03/154-10-2021р. від 11.11.2021 (за відсутності Умови).

Вказаний лист-попередження було отримано відповідачем 29.11.2021, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №071 (№279), однак відповідач вказаний лист-попередження залишив без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідач проти позову заперечив та вказав, що ним своєчасно було вжито заходи щодо продовження дії умов на скид стічних вод. Крім того, в силу п. 2-1 ст. 11 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», документи дозвільного характеру, що не обумовлені міжнародними зобов`язаннями або іншими обмеженнями, встановленими законом, строк дії яких закінчується у період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), вважаються такими, дію яких продовжено на період карантину та обмежувальних заходів і протягом трьох місяців з дня його/їх закінчення, а тому умови на скид стічних вод були автоматично продовжені щонайменше на період карантинних заходів, у зв`язку з чим відсутні підстави для покладення на відповідача відповідальності за скид стічних вод у чотирикратному розмірі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Укладений між сторонами договір є договором надання послуг водопостачання та водовідведення, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання в т.ч. глави 63 Цивільного кодексу України та Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення».

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положенням ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України закріплено обов`язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановлених у договорі, якщо останнім передбачено надання такої послуги за плату.

За приписами ст. 1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» централізоване питне водопостачання - це господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води. Централізоване водовідведення - господарська діяльність із відведення та очищення стічних вод за допомогою системи централізованого водовідведення.

Відповідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» на підставі договору з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням та/або централізованим водовідведенням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов`язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та/або централізованого водовідведення; об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об`єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та/або централізованого водовідведення на підставі укладених ними договорів; власниками будинків, що перебувають у приватній власності; індивідуальними і колективними споживачами житлово-комунальних послуг, визначеними Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України визначається Правилами користування, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Правилами №1879 встановлені, зокрема, вимоги до абонентів, які скидають стічні води до міської каналізації, регламентують взаємні права та обов`язки абонентів і водоканалу, порядок визначення величини плати за скидання стічних вод у міську каналізацію, порядок контролю за виконанням цих Правил, відповідальність та засоби впливу за їх порушення.

Відповідно до пункту 2.4 Правил №1879 абоненти зобов`язані, зокрема, отримати Умови на скид та укласти договір з водоканалом відповідно до статей 19, 20 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання".

Згідно з пунктом 3.3.1 Правил №1879 абоненти зобов`язані отримати у Водоканалі Умови на скид згідно з додатком 2.

Пунктом 3.3.2 Правил №1879 передбачено, що для отримання Умов на скид абонент повинен звернутись до водоканалу для їх оформлення та надати документи, передбачені вказаним пунктом, зокрема, письмовий запит (у разі подовження Умов на скид - за один місяць до закінчення строку дії попередніх).

Відповідно до пункту 3.3.3 Правил №1879 водоканал у місячний строк з моменту отримання необхідних документів розглядає їх і видає Умови на скид.

Згідно з пунктом 3.3.4 Правил №1879 Умови на скид видаються на один рік.

У пункті 3.3.5 Правил №1879 зазначено, що якщо абонентом заявлено про відсутність змін у його водовідведенні, Умови на скид на наступний рік подовжуються. Абонент повинен звернутися до водоканалу з письмовим запитом про подовження Умов на скид за один місяць до закінчення строку їх дії.

При цьому, пунктом 8.1 Правил №1879 встановлено, що абонент не має права скидати стічні води без одержання Умов на скид. За скидання стічних вод без Умов на скид або після закінчення строку їх дії абонент сплачує в п`ятикратному розмірі тарифу на послугу з водовідведення за весь період їх відсутності.

Відповідно до пункту 7.10 Правил №1879 при виявленні факту порушення вимог Правил абоненти сплачують у п`ятикратному розмірі тарифу за послуги водовідведення у випадках, визначених у абзацах 3-8 пункту 8.6 розділу 8 цих Правил.

За приписами пункту 8.6 Правил №1879 при порушенні цих Правил та Правил користування водоканал, зокрема, має право розглядати весь обсяг стічних вод (за розрахунковий період) як такий, що перевищує договірний, і плата за його скидання встановлюється в п`ятикратному розмірі тарифу за водовідведення у разі: а) відсутності у абонента Умов на скид чи закінчення строку їх дії; б) відмови або затримання з боку абонента укладання з водоканалом договору на послуги водопостачання та водовідведення (при відсутності технічної можливості відключення від міської мережі та після письмового попередження абонента); в) затримки з оформленням перепустки представнику контролюючих служб на територію абонента або неможливості відібрати пробу стічних вод у визначеному КК абонента протягом 30 і більше хвилин з моменту прибуття для виконання службових обов`язків; г) відмови абонента виділити представника для відбору проби; д) відмови абонента від виконання пункту 8.9 цих Правил.

Відповідно до частини 1 статті 217 Господарського кодексу України (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, у відповідній редакції) у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Статтею 235 Господарського кодексу України встановлено, що за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання.

Проаналізувавши правову природу санкції щодо сплати в п`ятикратному розмірі тарифу на послугу з водовідведення за весь період відсутності Умов, суд дійшов висновку, що такий вид відповідальності є оперативно-господарською санкцією, в силу притаманних їй особливостей.

Згідно зі статтею 237 Господарського кодексу України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням. Оперативно-господарські санкції можуть застосовуватися одночасно з відшкодуванням збитків та стягненням штрафних санкцій.

Виходячи з аналізу положень статті 237 Господарського кодексу України особливістю оперативно-господарських санкцій є те, що, на відміну від штрафних, до яких вдаються виключно за рішенням суду, вони застосовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку, тобто без попередження заздалегідь. Оперативно-господарські санкції застосовують безпосередньо самі суб`єкти господарських відносин в оперативному порядку, тобто без звернення до судових або інших уповноважених органів, і без згоди іншої сторони зобов`язання - це, зокрема, є головною умовою застосування сторонами таких санкцій, про що має бути пряма вказівка в договорі. При цьому до суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, які передбачено договором.

Схожа за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.08.2018 у справі №905/2464/17, від 20.10.2020 у справі №905/267/19 та від 15.10.2019 у справі №905/2319/17.

Умовами пункту 4.10 договору встановлено, що у разі порушення абонентом п.п. 1.1. 1.5. цього договору, плата за скид стічних вод без чинних умов (дозволу) нараховується у п`ятикратному розмірі тарифу за водовідведення відповідно до вимог чинного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свого обов`язку в частині своєчасного продовження умов на скид стічних вод, належним чином не виконав, втім у період з 09.06.2021 по 31.10.2021 всупереч пункту 8.1 Правил №1879 здійснював скид стічних вод без відповідних умов на скид за адресою: м. Київ, вул. Костянтинівська, 71 «Е», а відтак позивач правомірно нарахував за умовами пункту 4.10 договору плату в розмірі 30475,15 грн, розрахунок якої відповідає вимогам чинного законодавства та умовам договору.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт надання позивачем визначених умовами договору послуг та факт порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині своєчасного продовження умов на скид стічних вод підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем, суд прийшов до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення грошових коштів у розмірі 30475,15 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які спростовували б заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення плату за скид стічних вод без умов на скид.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що ним було своєчасно та належно вжито заходів щодо продовження дії умов на скид стічних вод.

Відповідач наголосив, що 27.05.2021 року на електронну адресу позивача направив лист №27/05-1 з необхідними документами для продовження умов на скид стічних вод, строк дії яких спливав 08.06.2021 року. Водночас відповідач зауважив, що вказана електронна пошта () належить Департаменту екологічного нагляду ПАТ «АТ «Київводоканал» про що свідчить приставка «den…», яка є скороченою абревіатурою назви департаменту на англійській мові, а приставка «…kvk…» часто використовується і у інших офіційних електронних поштових скриньках ПАТ «АТ «Київводоканал», що свідчить про очевидну приналежність електронної пошти відповідному структурному підрозділу позивача.

Порядок отримання умов на скид стічних вод визначається у пункті 3.3 Правил №1879, згідно якого абоненти зобов`язані отримати у водоканалі умови на скид згідно з додатком 2.

За умовами пункту 3.3.2 Правил №1879 для отримання умов на скид абонент повинен звернутись до водоканалу для їх оформлення та надати наступні документи: письмовий запит (у разі подовження умов на скид - за один місяць до закінчення строку дії попередніх); генплан абонента у Масштабі 1:500 з нанесеною каналізаційною мережею, затверджений керівником абонента та завірений печаткою у двох примірниках; паспорт водного господарства, до якого входять: а) загальні відомості про абонента; б) пояснювальна записка; в) нормативні розрахунки водоспоживання та водовідведення; г) баланс водоспоживання та водовідведення; д) розшифровка стічних вод; е) акт розмежування балансової належності каналізаційних мереж; є) дані про ЛОС та/або КОС; ж) перелік субабонентів; з) дані про утилізацію осадів КОС, їх зберігання згідно з паспортом місця видалення відходів (МВВ) та їх вивезення; й) інші документи, що пов`язані зі скиданням стічних вод абонента.

Отже, абонент з метою отримання умов на скид стічних вод повинен звернутися до водоканалу з визначеним переліком документів, водночас порядок такого звернення умовами Правил №1879 не визначений, а тому звернення, зокрема, шляхом направлення відповідних документів на офіційну електронну адресу водоканалу не суперечить положенням Правил.

Як вбачається з офіційного веб-сайту ПАТ «АТ «Київводоканал» (https://vodokanal.kiev.ua/) у розділі «Контакти» наведене перелік електронних адрес для звернень, а саме: 1) загальна: ; 2) розрахунковий департамент (загальні питання): ; 3) договірний відділ: ; 4) «Єдине вікно» прийом та видача первинної документації: ; 5) юридичний відділ (питання претензійно-позовної діяльності та укладення договорів розтермінування заборгованості): ; 6) центр обслуговування споживачів юридичних осіб №1: ; 7) центр обслуговування споживачів юридичних осіб №2: ; 8) управління по роботі з фізичними особами (мешканцями багатоквартирних будинків та приватним сектором) з питань нарахувань та уточнення даних: .

Відповідач не надав доказів направлення листа №27/05-1 з необхідними документами для продовження умов на скид стічних вод на одну з перелічених електронних адрес позивача.

Тоді як направлення листа №27/05-1 з необхідними документами для продовження умов на скид стічних вод на електронну адресу , не може прийматися судом як належний спосіб звернення до позивача, оскільки матеріали справи не містять доказів приналежності вказаної електронної адреси позивачу або його структурним підрозділам.

Суб`єктивне трактування та тлумачення приставок «den…» та «…kvk…» у назві електронної адреси з метою її пов`язання з позивачем судом не приймається, оскільки такі доводи ґрунтуються на власному сприйнятті та припущеннях, що не може бути покладено в основу судового рішення.

Не приймає суд і посилання на зазначення електронної адреси у розділі новин «Дистанційне обслуговування споживачів» від 16.04.2020, так як з наявної в матеріалах справи та дослідженої судом роздруківки новин з офіційного веб-сайту ПАТ «АТ «Київводоканал» «Дистанційне обслуговування споживачів» відомості про вказану електронну адресу не значаться.

За наведених обставин, у суду відсутні підстави вважати, що відповідач належним чином та у встановлений строк звернувся до позивача із заявою про продовження умов на скид стічних вод.

Відхиляє суд як необґрунтовані і посилання відповідача на те, що в силу п. 2-1 ст. 11 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» умови на скид стічних вод, як документи дозвільного характеру, були автоматично продовжені щонайменше на період карантинних заходів.

Так, відповідно пункту 2-1 статті 11 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» документи дозвільного характеру, що не обумовлені міжнародними зобов`язаннями або іншими обмеженнями, встановленими законом, строк дії яких закінчується у період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), вважаються такими, дію яких продовжено на період карантину та обмежувальних заходів і протягом трьох місяців з дня його/їх закінчення.

З огляду на положення вказаної норми Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» відповідач вважає, що умови на скид стічних вод, як документи дозвільного характеру, вважаються такими, дію яких продовжено на період карантину та обмежувальних заходів і протягом трьох місяців з дня його/їх закінчення.

Відповідно до пункту 1.2 Правил №1879 ці правила поширюються на організації, установи, підприємства усіх форм власності та фізичних осіб - підприємців, що скидають всі види стічних вод у міську систему каналізації (крім балансоутримувачів житлового фонду та об`єктів соціально-культурного призначення, які не скидають стічні води технологічного та/або непобутового походження, або у яких немає орендарів чи інших суб`єктів, що скидають стічні води технологічного та/або непобутового походження).

Пунктом 1.5 Правил № 1879 встановлено, що вимоги до абонентів, які скидають стічні води до міської каналізації, регламентують взаємні права та обов`язки абонентів і водоканалу, порядок визначення величини плати за скидання стічних вод у міську каналізацію, порядок контролю за виконанням цих Правил, відповідальність та засоби впливу за їх порушення.

Відповідно до пункту 2.4 Правил №1879 абоненти зобов`язані, зокрема, отримати умови на скид та укласти договір з водоканалом відповідно до статей 19, 20 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання».

Згідно з положеннями пункту 3.3 Правил №1879 абоненти зобов`язані отримати у водоканалі умови на скид згідно з додатком 2. Умови на скид видаються на один рік.

Абонент не має права скидати стічні води без одержання Умов на скид. За скидання стічних вод без Умов на скид або після закінчення строку їх дії абонент сплачує в п`ятикратному розмірі тарифу за послугу з водовідведення за весь період їх відсутності (пункт 8.1 Правил №1879).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» дозвільні органи - суб`єкти надання адміністративних послуг, їх посадові особи, уповноважені відповідно до закону видавати документи дозвільного характеру.

При цьому, в розумінні вказаної статті, під документом дозвільного характеру, слід вважати, дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

Статтею 1 Закону України «Про адміністративні послуги» встановлено, що суб`єкт надання адміністративної послуги є орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб`єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.

За наведеного, посилання відповідача на положення Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» відхиляються, оскільки цей Закон визначає правові та організаційні засади функціонування дозвільної системи у сфері господарської діяльності і встановлює порядок діяльності дозвільних органів, уповноважених видавати документи дозвільного характеру, та адміністраторів.

Слід наголосити, що особливістю документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності та порядку їх видачі є те, що вони видаються суб`єктам господарювання для здійснення ними господарської діяльності тільки дозвільними органами. Враховуючи викладене, умови на скид стічних вод не відносяться до дозвільних документів, без наявності яких суб`єкт господарювання не може здійснювати господарську діяльність, а лише визначають перелік обґрунтованих технічних умов щодо складу і властивостей стічних вод, режиму і місця їх скиду. Умови на скид стічних вод спрямовані на контрольований скид стічних вод для забезпечення сталого функціонування системи централізованого водовідведення міста Києва з урахуванням її пропускних можливостей та очисних потужностей.

Враховуючи наведене, у суду відсутні підстави вважати, що умови на скид стічних вод відповідача були продовженні на спірний у даній справі період, в розумінні положень пункту 2-1 статті 11 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

При цьому, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі №910/13407/17.

Суд також зважає, що як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі «Шевельов проти України»).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.05.2023 у справі №924/1351/20(924/214/22).

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд дає вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. При цьому суд наголошує, що усі інші доводи та міркування сторін, окрім зазначених у мотивувальній частині рішення, взяті судом до уваги, однак не спростовують висновків суду та не суперечать дійсним обставинам справи і положенням чинного законодавства.

Приймаючи до уваги наведене вище у сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно з пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в сумі 2422,40 грн, зважаючи на те, що позовну заяву подано в електронній формі з використанням системи «Електронний суд» у зв`язку з чим застосовується понижуючий коефіцієнт у розмірі 0,8, визначений частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 13, 73-80, 129, 233, 236-238, 240, 242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр «Автек» про стягнення 30475,15 грн задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоцентр «Автек» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, буд. 18; ідентифікаційний код 35633670) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 1-А; ідентифікаційний код 03327664) плату в розмірі 30475 (тридцять тисяч чотириста сімдесят п`ять) грн 15 коп. та судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

3. Видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24.02.2026.

СуддяТ.В. Васильченко