ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2026 р. Справа № 914/3918/25

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача): Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 від 08 січня 2026 року

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 29 грудня 2025 року, суддя Матвіїв Р.І.

про передачу за підсудністю

справи № 914/3918/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ісла Сервіс, м. Львів

до відповідача-1 ОСОБА_1 , м. Ковель, Волинська область

відповідача-2 Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, м. Ковель, Волинська область

про припинення обтяження рухомого майна

встановив:

19 грудня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю Ісла Сервіс звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до відповідачів: ОСОБА_1 та Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про припинення обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна: публічне обтяження, тип обтяження: арешт рухомого майна, зареєстроване 26.01.2023 за № 30286973 реєстратором Луцик Богдан Володимирович, Ковельський відділ державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Волинська область на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 7742/7 виданий 24.01.2023 Ковельський ВДВС у Ковельському районі Волинської області ЗМУ МЮ.

Позов обґрунтовано тим, що Ковельським відділом державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 26.01.2023 накладено арешт на рухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Ісла Сервіс». Натомість у виконавчому провадженні, в межах якого накладено згадане обтяження, боржником є ОСОБА_1 , а не позивач.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 29 грудня 2025 року справу № 914/3918/25 передано за підсудністю на розгляд Господарського суду Волинської області.

Ухвала суду мотивована положеннями ст.ст.27, 31 ГПК України та тим, що господарський спір за участю відповідачів, місцем проживання та місцезнаходженням яких є м. Ковель, Ковельський район, Волинська область, не належить до територіальної юрисдикції Господарського суду Львівської області, а підлягає розгляду Господарським судом Волинської області. Водночас позивач не обґрунтував причин подання спору на розгляд саме Господарського суду Львівської області.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, відповідач-1 - ОСОБА_1 звернувся до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 29 грудня 2025 року справу № 914/3918/25, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції в повній мірі не дослідив у зв`язку з чим виник спір, та чи пред`явлення позову до ОСОБА_1 , не пов`язане з його корпоративними правами або здійснення повноважень як виконавчим органом юридичної особи.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14 січня 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі № 914/3918/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Львівської області від 29 грудня 2025 року; апеляційну скаргу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи на підставі ч.2 ст.271 ГПК України.

Заяв про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від останніх до суду не надходило.

Відзиви на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Згідно з ч.3 ст.263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (в цьому випадку ухвали суду).

Частиною 2 ст.273 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Разом з тим, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до п.10 ч.3 ст.2 ГПК України.

Поняття «розумного строку» не має чіткого визначення, проте, розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський Суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України, №4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, №№32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07 від 15.03.2012).

Апеляційна скарга розглянута апеляційним судом протягом розумного строку із наданням учасникам справи достатнього часу на подання суду відзивів на апеляційну скаргу та заяв про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцем проживання фізичної особи, яка не є підприємцем, визнається зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

Позови у спорах за участю кількох відповідачів можуть пред`являтися до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів (ч.2 ст.29 ГПК України).

Згідно з ч.3 ст.45 ГПК України відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Місцевий господарський суд, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, на підставі відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру встановив, що зареєстрованим місцем проживання відповідача1 ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

Поряд з тим, на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань суд встановив, що місцезнаходженням відповідача-2 Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України є: Волинська область, м. Ковель, вул. Кармелюка, 4.

Вказані адреси відповідачів також зазначено позивачем у позовній заяві.

Враховуючи наведене вище, беручи до уваги положення ст.ст.27, 31 ГПК України, колегія суддів вважає, що Господарський суд Львівської області дійшов правильного висновку про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Волинської області, оскільки місце знаходження та місце проживання обох відповідачів є м. Ковель Волинської області.

Водночас судом не встановлено підстав для застосування альтернативної та виключної підсудності відповідно до положень ст.ст.29, 30 ГПК України.

Щодо доводів скаржника про те, що цей спір є корпоративним, колегія суддів звертає увагу, що як вбачається з позовної заяви, спірні правовідносини стосуються захисту права власності позивача, а саме: зняття арешту з рухомого майна, що належить позивачу, відтак, цей спір не містить ознак корпоративного спору.

Згідно з п.1 ч.1, ч.3 ст.31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про передачу справи на розгляд іншого суду (п.8).

Згідно з ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Статтею 275 ГПК України передбачено право суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст.276 ГПК України).

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали місцевого господарського суду про передачу справи за підсудністю до Господарського суду Волинської області без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст.27, 31, 236, 255, 270, 271, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

ухвалив:

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 29 грудня 2025 року у справі № 914/3918/25 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Матеріали справи № 914/3918/25 повернути до Господарського суду Львівської області для подальшого направлення Господарському суду Волинської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.