cправа № 910/4553/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І. М. (головуючого), Власова Ю. Л., Малашенкової Т. М.,
розглянув у порядку письмового провадження
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп"
про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/4553/25
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"
на рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2025
постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 та
додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2025
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп"
про стягнення 4 733 493,28 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору щодо строків виконання робіт.
3. Господарський суд міста Києва рішенням від 26.03.2025 (суддя Сташків Р. Б.) у справі № 910/4553/25 позов задовольнив частково. Стягнув із ТОВ "Газойлтехнопайп" на користь ТОВ "Оператор ГТС України" 2 156 271,94 грн пені, 1 051 887,40 грн штрафу, а також 60 152,99 грн судового збору. У решті позову відмовив.
4. Північний апеляційний господарський суд постановою від 10.11.2025 (колегія суддів: Сітайло Л. Г., Буравльов С. І., Шапран В. В.) рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2025 у цій справі скасував, виклав резолютивну частину рішення в такій редакції:
"Позов задовольнити частково.
Стягнути з ТОВ "Газойлтехнопайп" на користь ТОВ "Оператор ГТС України" 808 601,98 грн пені, 394 457,77 грн штрафу, а також 60 152,99 грн судового збору.
У решті позову відмовити".
Суд стягнув з ТОВ "Оператор ГТС України" на користь ТОВ "Газойлтехнопайп" 36 091,79 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.
Видачу відповідних наказів доручено Господарському суду міста Києва.
5. Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 заяву ТОВ "Газойлтехнопайп" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/4553/25 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Оператор ГТС України" на користь ТОВ "Газойлтехнопайп" 9 932,27 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.
6. Верховний Суд постановою від 10.02.2026 касаційні скарги ТОВ "Оператор ГТС України" залишив без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 07.07.2025, постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 (в оскаржуваній частині) та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 зі справи № 910/4553/25 - без змін.
7. ТОВ "Газойлтехнопайп" у відзиві на касаційну скаргу зазначило попередній розрахунок витрат на правову (правничу) допомогу та вказало, про намір подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у суді касаційної інстанції у порядку частини восьмої статті 129 ГПК України.
8. Заяву з обґрунтуванням остаточного розміру відшкодування та доказами на його підтвердження, а також доказами надіслання іншим учасникам справи ТОВ "Газойлтехнопайп" подало через систему "Електронний суд" до Верховного Суду 11.02.2026.
9. До матеріалів заяви ТОВ "Газойлтехнопайп", як вказано у ній, додало такі документи: копію акта прийому-передачі послуг від 11.02.2026 №11/02 до Додаткової угоди № 14/04-1до Договору про надання правової допомоги від 17.10.2023; докази надсилання копії заяви з додатками іншим учасникам справи.
10. У заяві ТОВ "Газойлтехнопайп" зазначило, що правова (професійна правнича) допомога надана у відповідності із Додатковою Угодою від 14.04.2025 №14/04-1 до Договору про надання правової допомоги від 17.10.2023 № 17.10-1. Загальна вартість наданої професійної правничої допомоги складає 70 000,00, грн. ТОВ "Газойлтехнопайп" просить Суд стягнути з ТОВ "Оператор ГТС України" на свою користь означену вище суму витрат на професійну правничу допомогу.
11. Відповідно до статті 221 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
12. Суд вирішує питання про судові витрати у випадку, визначеному частиною першою цієї статті, без повідомлення учасників справи. Якщо суд вважатиме за необхідне, для вирішення питання про судові витрати він може призначити судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
13. Суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу (частина друга статті 221 ГПК України).
14. Відповідно до положень частини першої статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
15. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи (частина третя статті 244 ГПК України).
16. За змістом статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.
17. Частиною тринадцятою статті 8 ГПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
18. Розглянувши заяву ТОВ "Газойлтехнопайп" та дослідивши матеріали цієї справи, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла таких висновків.
19. В силу приписів статей 59, 131 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу для надання якої в Україні діє адвокатура, а стаття 16 ГПК України вказує на те, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
20. За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
21. Суд зазначає, що принцип в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
22. Верховний Суд, вирішуючи питання про судові витрати та своєчасність подання доказів понесених додаткових витрат на професійну правничу допомогу, зробив такі висновки щодо застосування норм процесуального права, зокрема:
- процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (пункт 3.6 постанови від 27.01.2022 у справі № 921/221/21 та пункт 20 постанови від 31.05.2022 у справі № 917/304/21).
23. У додатковій постанові Верховного Суду від 22.03.2018 у справі № 910/9111/17 вказано, що відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється за наявності відповідної заяви (клопотання) сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, а в суді касаційної інстанції - до прийняття постанови у справі.
24. Як вже зазначено вище, ТОВ "Газойлтехнопайп" у поданому до Верховного Суду відзиві на касаційну скаргу зазначило про попередній орієнтовний розрахунок судових витрат і про те, що докази на підтвердження понесення таких витрат будуть подані у порядку частини восьмої статті 129 ГПК України.
25. Після ухвалення Верховним Судом постанови за результатом розгляду касаційних скарг позивача, ТОВ "Газойлтехнопайп" 11.02.2026 подало суду заяву про ухвалення додаткового рішення до якої додало докази, які підтверджують понесення витрат на професійну правничу допомогу.
26. За інформацією, що міститься в автоматизованій системі документообігу суду комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду", вказана вище заява з додатками надіслана в електронний кабінет ТОВ "Оператор ГТС України" 11.02.2026. Також, до заяви додано квитанцію № 5934958 про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету Користувача ЄСІТС - ТОВ "Оператор ГТС України".
27. З огляду на зазначене вище, Верховний Суд дійшов висновку, що ТОВ "Газойлтехнопайп" заявлено про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у порядку, межах та у строк, які визначені чинним законодавством та дотримано вимоги, передбачені статтями 80, 124, 126, 129 ГПК України.
28. Згідно з частиною п`ятою статті 129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
29. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України щодо співмірності господарському суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.
30. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).
31. Верховний Суд, застосовуючи частину шосту статті 126 ГПК України, неодноразово зазначав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі № 826/2689/15; від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
33. Разом із тим у контексті зменшення розміру заявлених витрат на 100 %, ТОВ "Оператор ГТС України" також зазначило, що ця справа не є складною та не потребує витрачання значного часу для підготовки процесуальних документів.
34. Колегія суддів у вирішенні заяви ТОВ "Газойлтехнопайп" звертається до позиції, яка викладена у додатковій ухвалі Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20, зокрема, що при визначенні суми відшкодування Суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
35. Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
37. Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Lavents v. Latvia" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
38. Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
39. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
40. Отже, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
41. Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
42. В силу положень статті 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.
43. Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що надані відповідачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в цілому у сукупності відповідають вимогам означених вище статей ГПК України, є належними і допустимими.
44. Зокрема, у вирішенні заяви ТОВ "Газойлтехнопайп" Суд враховує, що відповідачем 2, у встановлений частиною восьмою статті 129 ГПК України строк, подані докази на підтвердження понесення витрат.
45. У матеріалах справи міститься копія договору про надання правової допомоги укладеного 17.10.2023 між Адвокатським об`єднанням "Синегор" (об`єднання) та ТОВ "Газойлтехнопайп" (клієнт) № 17.10-1; додаткову угоду від 14.04.2023 № 14/04-1 до договору, якими сторони визначили порядок і умови, на яких адвокатське об`єднання за дорученням клієнта буде надавати послуги з професійної правничої допомоги, а замовник буде оплачувати такі послуги.
46. Пунктами 4, 5 додаткової угоди №14/04-1 від 14.04.2023 встановлено вартість правової допомоги та її розрахунок в суді касаційної інстанції, зокрема, подача касаційної скарги (за погодженням з клієнтом, у разі ухвалення рішення, яке може спричинити негативні наслідки для клієнта), подача відзиву на касаційну скаргу (у разі подачі касаційної скарги з боку позивача, вироблення правової позиції та погодження її з клієнтом - 45 000,00 грн; формування та направлення документів по суті спору; представництво інтересів клієнта у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду під час здійснення господарського судочинства - 25 000,00 грн.
47. Також відповідач надав суду акт приймання передачі від 11.02.2026 № 11/02 надання наведених вище послуг на суму 70 000,00 грн.
48. У суді касаційної інстанції інтереси ТОВ "Газойлтехнопайп" представляв адвокат Сібілєв М. А., що підтверджується ордером на надання правничої допомоги від 14.05.2025 № 1048517 виданим Адвокатським об`єднанням "Синегор" на підставі договору від 17.10.2023 № 17.10-1 про надання правової (професійної правничої) допомоги.
49. Відповідно до акта приймання-передачі від 11.02.2026 № 11/02 за договором від 17.10.2023 № 17.10-1 про надання правової (професійної правничої) допомоги, копія якого додана до заяви про ухвалення додаткового рішення, підтверджено факт надання Адвокатським об`єднанням "Синегор" та прийняття ТОВ "Газойлтехнопайп" таких послуг:
- подача відзиву на касаційну скаргу, вироблення правової позиції та погодження її з клієнтом;
- формування та направлення документів по суті спору;
- представництво інтересів клієнта у Касаційному господарському суді під час здійснення господарського судочинства.
Загальна вартість наданої (професійної правничої) допомоги становить 70 000,00 грн.
51. Колегія суддів касаційної інстанції також виходить з того, що чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
52. Також частини четверта - шоста, сьома, дев`ята статті 129 ГПК України, визначає випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат.
53. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
54. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
55. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правничу допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19).
56. У вирішенні заяви відповідача, з урахуванням заперечень ТОВ "Оператор ГТС України", колегія суддів враховує, що у пункті 5.44. постанови від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
57. Велика Палата Верховного Суду також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
58. Суд також звертає увагу на сталу і послідовну практику Верховного суду, відповідно до якої витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачена (правові висновки, викладені у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: від 03.10.2019 у справі № 922/445/19; від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, а також у постанові Верховного Суду від 22.01.2021 зі справи № 925/1137/19).
59. Так, виходячи з критерію необхідності, розумності та виправданості розміру витрат на правову допомогу, понесених позивачем, Верховний Суд, з огляду на міркування, викладені у цій додатковій постанові, дійшов висновку про часткове задоволення ТОВ "Газойлтехнопайп", з огляду на таке.
60. Подача відзиву на касаційну скаргу, вироблення правової позиції та погодження її з клієнтом, а також формування та направлення документів по суті спору, що визначені у акті приймання-передачі, з огляду на їх характер є складовими з підготовки відзиву.
62. Суд враховує та зазначає, що по-перше, правова позиція ТОВ "Газойлтехнопайп" з моменту подачі позову до суду є сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору у судах першої, апеляційної та касаційної інстанціях, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося; по-друге, адвокатське об`єднанням "Синегор" надавало правову допомогу відповідачу протягом розгляду справи у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, а тому, відповідно, адвокати цього об`єднання обізнані у справі з усіма деталями, що з неї випливають. Наведене, на переконання Суду, ураховуючи вищенаведені критерії, зокрема, реальності адвокатських послуг, розумності їхнього розміру і необхідності, а також фактичні обставини цієї справи, пропорційність до предмету спору, розмір гонорару не є пропорційним та у повній мірі не відповідає принципам справедливості, розумності та реальності.
63. Щодо доводів ТОВ "Оператор ГТС України" про те, що спір виник унаслідок неправильних дій відповідача, тому Суд має право покласти на нього судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору, колегія суддів зазначає таке.
64. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.10.2022 у справі № 923/199/21, зазначила, що положення статей 123, 129 ГПК України визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на засаді обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.
66. У мотивувальних частинах ухвалених у справі № 910/4553/25 судових рішень відсутні висновки, що спір у справі виник саме з неправильних дій відповідача.
67. Предметом спору у справі, що переглядалася (№ 910/4553/25), було стягнення з відповідача штрафних санкцій, у зв`язку з порушенням підрядником строків виконання робіт. У постанові від 10.02.2026 Верховний Суд наголосив на тому, що з огляду на положення статей 230, 231 ГК України (тут і далі - чинного на час виникнення спірних правовідносин) та статей 549, 627, 846, 875, 883 ЦК України, за загальним правилом, неустойка (штраф, пеня) за порушення строків виконання підрядних робіт застосовується у разі прострочення підрядником виконання підрядних робіт в цілому, а не за прострочення у виконанні окремих етапів робіт у межах основного зобов`язання, за відсутності прямої вказівки в умовах Договору про можливість застосування неустойки щодо порушення строків виконання окремих етапів робіт.
68. Зазначеним спростовуються доводи позивача про те, що спір виник унаслідок неправильних дій відповідача, тому суд має право покласти на нього судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
69. Отже, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, враховуючи їх складання та подання у сукупності, колегія суддів вважає, що розмір заявлених витрат на правову допомогу про стягнення на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 70 000 грн, не відповідає критерію необхідності, дійсності та розумності адвокатських витрат, їх розмір не має характеру співмірності зі складністю справи і необхідним обсягом правничих послуг.
70. За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених ТОВ "Газойлтехнопайп" на правову допомогу у зв`язку з розглядом справи, через призму критеріїв, встановлених частиною п`ятою статті 129 ГПК України, керуючись статтями 2, 80, 123, 126, 129 ГПК України, враховуючи обсяг виконаних робіт, часткове поглинання певних видів послуг, з урахуванням положень наведених норм та зазначених фактичних обставин справи, беручи до уваги критерії необхідності, розумності, пропорційності, справедливості розміру таких витрат, та заперечення позивача, Суд дійшов висновку про часткове покладення на ТОВ "Оператор ГТС України" судових витрат на професійну правову допомогу, понесених ТОВ "Газойлтехнопайп" у суді касаційної інстанції, у розмірі 10 000 грн, які є співрозмірними, розумними та необхідними з виконаною правничою допомогою у справі № 910/4553/25. В іншій частині заяви Суд не покладає такі витрати на позивача.
Керуючись статтями 2, 123, 126, 129, 221, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/4553/25 задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.
3. У задоволенні іншої частини заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" щодо ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду міста Києва.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя І. Бенедисюк
Суддя Ю. Власов
Суддя Т. Малашенкова