РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.02.2026Справа № 910/15572/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (вул. Гната Хоткевича, 20, м. Київ, 02094; ідентифікаційний код 37739041)

до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (вул. Михайла Омеляновича - Павленка, буд. 4/6, м. Київ, 1010; ідентифікаційний код 23527052)

про стягнення 12 835, 82 грн,

Представники сторін: не викликались

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (далі за текстом - ТОВ «Євро-Реконструкція», Позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (далі за текстом - ПрАТ «ХК «Київміськбуд», Відповідач) про стягнення заборгованості за спожиті послуги з постачання теплової енергії / центрального опалення, гарячого водопостачання, абонентської плати - 12 176, 73 грн в буд. 18 по бул. Ярослава Гашека, кв. 40-А в м. Києві, а також нарахованих інфляційних втрат - 609, 62 грн та 3 % річних - 49, 47 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що Відповідачем у період з жовтня 2021 по 17.11.2022 споживалися послуги постачання теплової енергії та гарячої води, надані Позивачем однак оплата останніх не здійснювалась, що стало підставою для нарахування 3 % річних та інфляційних втрат та звернення до суду з позовом.

2. Стислий виклад позиції Відповідача

Заперечуючи щодо задоволення позову, Відповідач стверджує, що Позивачем не надано доказів перебування приміщення, до якого у спірний період надавалися послуги у власності Відповідача.

Крім того, позовна заява не містить достатніх та належних доказів надання послуги з постачання теплової енергії та гарячої води у спірний період саме Відповідачу.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

05.01.2026 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

07.01.2026 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до деяких Законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» № 1198-VII від 10.04.2014 виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

ТОВ «Євро-Реконструкція» є виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води для споживачів встановленої зони теплопостачання Дніпровського та Дарницького районів міста Києва. Вказана інформація є публічною, зокрема розміщена за посиланням: https://dzki-2023.kyivcity.gov.ua/content/vykonavci-komunalnyh-poslug.html.

Надання послуг з теплопостачання до будинку 18 по бульвару Ярослава Гашека , у тому числі до кв. 40-А у м. Києві здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі ліценції яка видана НКРЕКП відповідно до рішення № 198 від 01.06.2012.

Згідно наданого Позивачем витягу з Реєстру нерухомого майна від 25.11.2025 об`єкт нерухомого майна - кв. 40А у будинку 18 по бульвару Ярослава Гашека у місті Києва (реєстраційний номером об`єкту нерухомого майна 000) з 17.11.2022 зареєстровано на праві власності за Хоменко М.О. на підставі укладеного договору купівлі - продажу від 17.11.2022 з ПрАТ «ХК «Київміськбуд».

Згідно пункту 2.1 вказаного договору право власності на квартиру зареєстровано за ПрАТ «ХК «Київміськбуд» за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 000. Дата реєстрації об`єкту нерухомого майна 000 - 22.11.2019.

Будь які інші правовстановлюючі записи відсутні.

Посилаючись на положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Позивач стверджує, що між сторонами шляхом споживання Відповідачем послуг теплопостачання (опалення та гарячої води) за період з жовтня 2021 по 17.11.2022 укладено індивідуальні договори, які є публічними договорами приєднання, опублікованими 13.10.2021 на офіційному веб-сайті ТОВ «Євро-Реконструкція» - Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії та Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання гарячої води.

Позивач стверджує, що за спірний період з жовтня 2021 по 17.11.2022 Відповідачу надано послуги постачання теплової енергії / центрального опалення, гарячого водопостачання, абонентської плати на суму 12 176, 73 грн., на підтвердження чого до матеріалів справи надано:

- Акт постановки на комерційний облік засобів обліку теплової енергії споживача (за адресою: бул. Я. Гашека, 18);

- Акт № 645 про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи в опалювальному періоді 2021-2022 за адресою бул. Гашека, 18;

- наряд № 6625/1 від 23.10.2021 про підключення об`єкту за адресою бул. Гашека, 18 теплопостачання, наряд № 1732/1 від 28.03.2022 про відключення об`єкту за адресою бул. Гашека, 18 від теплопостачання;

- наряд № 1596/1 від 03.11.2022 про підключення об`єкту за адресою бул. Гашека, 18 теплопостачання;

- відомості щодо споживання теплової енергії за спірний період.

Доказів наявності за об`єктом - м. Київ, бул. Ярослава Гашека, 40А засобів індивідуального обліку матеріали справи не містять в силу чого нарахування здійснювалися із встановленого та повіреного загальнобудинкового лічильника.

Докази зворотного матеріали справи не містять.

Згідно долучених до позову розрахунків сума боргу за послугу з постачання теплової енергії (опалення) становить 6 458, 38 грн; сума боргу за послугу з постачання гарячої води становить 5 144,28 грн; плата за абонентське обслуговування - 574, 07 грн.

Заперечення Відповідача ґрунтуються на наступному:

- в матеріалах справи відсутні акти приймання - передачі наданих послуг з абонентського обслуговування, акти приймання - передачі наданих послуг з теплопостачання з постачання гарячої води;

- матеріали справи не містять інформації щодо опалювальної площі квартири, що унеможливлює встановлення обставин правильності нарахувань у наданих Позивачем розрахунках;

- твердження Позивача про те, що Відповідач має статус «споживач» теплової енергії та гарячого водопостачання, у розумінні пункту 6 частини 1 статті 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» є помилковими і не доведені належними та допустимими доказами;

- позовна заява та додані до неї матеріали не містять доказів того, що у період з жовтня 2021 року Відповідач був власником вказаної квартири та фактично отримував від Позивача зазначені у позові комунальні послуги.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 01.05.2021) регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

01.05.2021 набрав законної сили Закон України від 03.12.2020 року № 1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» у зв`язку з чим внесені зміни до організації моделі договірних відносин з виконавцем послуг, а саме запроваджено укладання публічного договору приєднання.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції від 01.05.2021) договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу.

Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною.

У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:

плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України (частина 5 статті 13 вказаного закону).

13.10.2021 Позивачем на офіційному веб-сайті (https://tec4.kiev.ua) опубліковано текст Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1022) та Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1023).

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів укладання Відповідачем та Позивачем договорів про надання послуг теплопостачання шляхом їх підписання, суд дійшов висновку, що такі типові договори укладені з Відповідачем у відповідності до положень статті 13 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» з 13.11.2024 як з індивідуальним споживачем за фактом споживання таких послуг, що вбачається із долучених до позову доказів, які на переконання суду є достатніми та належними.

Зауважень чи то претензій, або ж відмова від надання таких послуг Відповідачем не надавалась, при тому, що об`єкт до якого здійснювалось постачання знаходиться у багатоквартирному будинку, тобто під`єднаний до загальнобудинкової системи теплопостачання, що також підтверджує факт надання комунальних послуг, виходячи із наданих Позивачем нарядів на підключення / відключення.

Згідно частини 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Частиною 2 статті 7 вказаного закону закріплено обов`язок індивідуального споживача укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з частиною 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до пункту 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) споживач теплової енергії зобов`язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу (стаття 1 Закону України «Про теплопостачання»).

Згідно пункту 5 Типових договорів обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Згідно пункту 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3.10.2007 № 1198 (в редакції чинній на момент виникнення спору) у споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі, з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія в теплових мережах теплопостачальної організації, середньомісячної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористального обладнання в розрахунковому періоді.

Пунктом 30 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії закріплено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 830 (Офіційний вісник України, 2019 р., № 71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8.09.2021 № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті Виконавця http://www.kpts.dp.ua/.

Пунктом 30 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання гарячої води, закріплено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 14, ст. 550), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8.09.2021 № 1023, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу спожитої гарячої води або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку;

плати за витрати теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), що розраховується виходячи з розміру затвердженого тарифу на послугу з постачання теплової енергії та визначеного обсягу відповідно до Методики розподілу;

плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або веб-сайті виконавця.

Розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць (пункти 32 Типових договорів).

Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту Послугу (пункт 34 Типових договорів).

Судом враховано, що пунктами 33 Типових договорів визначено обов`язок виконавця надавати рахунки на оплату, які наразі відсутні в матеріалах справи, однак суд не може виключати їх матеріальну відсутність при тому, що пунктом 34 строк оплати не залежить від факту отримання чи то неотримання рахунку на оплату.

При цьому, суд зазначає, що Відповідач будучи відповідальним споживачем та власником майна не був позбавлений права як на особисте укладення договорів про надання житлово - комунальних послуг так і на отримання розрахункових документів.

Однак докази зворотного відсутні.

Відповідно до статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказана позиція є усталеною та викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 922/4239/16, Верховного Суду від 09.06.2021 у справі № 303/7554/16-ц, від 21.08.2019 у справі № 922/4239/16, 25.09.2019 у справі № 522/401/15-ц та 10.12.2018 у справі № 638/11034/15-ц, від 26.04.2018 у справі № 904/6293/17, від 10.05.2018 у справі № 922/2790/17.

Заперечення Відповідача в частині відсутності доказів перебування нерухомого майна у спірний період у його власності спростовуються наданим Позивачем договором купівлі продажу від 17.11.2022 та інформацією з Реєстру нерухомого майна.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши правовідносини сторін, суд дійшов висновку, що вони за своєю правовою природою відповідають ознакам договору енергопостачання.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

В силу встановленого судом вище, суд дійшов висновку щодо правомірності нарахування Позивачем плати за послуги постачання теплової енергії (опалення та гаряча вода) за період з листопада 2021 по 17.11.2022, а оскільки докази їх сплати в матеріалах справи відсутні суд дійшов висновку, що Відповідачем допущено порушення виконання грошового зобов`язання з останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом.

Так, заявлена до стягнення сума основного боргу 12 176, 73 грн є обґрунтованою та підтверджена належними доказами в силу чого підлягає стягненню з Відповідача.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено надані Позивачем розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат та встановлено, що останні є обґрунтованими та арифметично вірними в силу чого підлягають стягненню з Відповідача у заявленому розмірі.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи встановлені судом обставини на підставі наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що Позивачем доведено належними та допустимими доказами факт надання Відповідачу послуг, які останнім не сплачено в силу чого позов підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» - задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (вул. Михайла Омеляновича - Павленка, буд. 4/6, м. Київ, 1010; ідентифікаційний код 23527052) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (вул. Гната Хоткевича, 20, м. Київ, 02094; ідентифікаційний код 37739041) заборгованість в розмірі - 12 176 (дванадцять тисяч сто сімдесят шість) грн 73 коп, інфляційні втрати - 609 (шістсот дев`ять) грн 62 коп, 3 % річних - 49 (сорок дев`ять) грн 47 коп та судовий збір - 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 24.02.2026

Суддя Антон ПУКАС