ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

04 лютого 2026 року Справа № 915/1637/24

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Сулейманової С.М.,

представника позивача: Бурлаку Т.О. (у режимі ВКЗ),

представника відповідача: Бендюги М.Д. (у режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство Стела Маріс №2/01-2026 від 19.01.2026 (вх.№952/26) про відстрочення виконання рішення у справі №915/1637/24

за позовом: Державного підприємства Ізмаїльський морський торговельний порт,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство Стела Маріс,

про: стягнення 357554,51 грн, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агентство Стела Маріс звернулось до суду з заявою №2/01-2026 від 19.01.2026 (вх.№952/26), в якій просить суд відстрочити виконання рішення суду від 04.08.2025 у даній справі строком на 1 рік до 04.08.2026.

Ухвалою суду від 21.01.2026 розгляд такої заяви призначено на 28.01.2026.

28.01.2026 від Державного підприємства Ізмаїльський морський торговельний порт до суду надійшли письмові заперечення проти вказаної заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду.

У судовому засіданні 28.01.2026 суд оголосив перерву до 03.02.2026.

В судовому засіданні 03.02.2026 представники сторін підтримували висловлені позиції та доводи, викладені на їх обґрунтування.

У судовому засіданні 03.02.2026 суд оголосив перерву до 04.02.2026 для постановлення ухвали.

У судовому засіданні 04.02.2026 судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши заяву відповідача про відстрочення виконання рішення, суд дійшов наступних висновків.

Державне підприємство Ізмаїльський морський торговельний порт звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 27.12.2024 (вх.№16451/24 від 30.12.2024) в електронному вигляді, в якій просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство Стела Маріс заборгованість у загальному розмірі 357554,51 грн за Договорами про надання послуг з обслуговування флоту №212 КВ-П від 22.12.2022 та №177 КВ-П від 24.11.2023, з якої: 274979,95 грн - основний борг, 33004,36 грн - пеня, 19248,60 грн - штраф, 24126,41 грн - збитки від інфляції та 6195,19 грн - 3% - річних.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 04.08.2025 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство Стела Маріс на користь Державного підприємства Ізмаїльський морський торговельний порт 274979,95 грн основного боргу, 24126,41 грн збитків від інфляції, 6195,19 грн - 3% річних, 9901,31 грн пені, 5774,65 грн штрафу та 4290,65 грн судового збору. В решті позовних вимог відмовлено. Вказане рішення залишено постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 без змін.

05.01.2026 на виконання вищевказаного рішення та постанови Господарським судом Миколаївської області було видано відповідний наказ.

Згідно з ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення відповідач зазначає наступне.

25.12.2023 компанію ТОВ Агентство Стела Маріс було номіновано агентом судна VYSSOS (IMO 9385790). Однак, 27.12.2023 під час прямування судна VYSSOS до порту Ізмаїл, судно VYSSOS підірвалося на ворожій міні у Чорному морі та отримало пробоїну в кормовій, підводній частині корпуса, що є загально відомим фактом. У підтвердження вищенаведеного відповідач надає до суду додатково копію повідомлення про прихід судна, в якому зазначено, що судно заходить до порту з ціллю ремонту. 28.12.2023 буксир НІБУЛОН-11, ІМО №9904601, прапор Україна, що належить ТОВ СП НІБУЛОН, залучався до виконання рятувальних робіт судна, які відбувались в межах акваторії Ізмаїльського морського порту, а саме 4-й км. Соломонова рукава р.Дунай. У зв`язку з чим виникла заборгованість за рятування судна VYSSOS. Вищенаведене також підтверджується копією звіту щодо надання допомоги аварійному судну VYSSOS, який було складено та підписано капітаном судна НІБУЛОН-11. З моменту аварійної події, до поточного часу, судно VYSSOS (IMO 9385790) перебуває в аварійному стані в акваторії порту Ізмаїл, що також додатково підтверджується листом Капітана порту від 25.11.2024. Судновласник судна VYSSOS (IMO 9385790) не здійснює будь-яких оплат послуг за агентування судна або компенсацій за портові збори та інші послуги, які надавалися або надаються суду. Відтак, проти компанії морського агента ТОВ Агентство Стела Маріс розпочато декілька судових проваджень, які пов`язані із стягненням заборгованості за послуги, які надавались різними державними та приватними компаніями у відношенні судна VYSSOS (IMO 9385790). Так, зокрема відкрито провадження у господарських справах: №915/819/24, №915/1513/24, №915/324/25 та №915/1637/24. Тобто, щонайменше за вищевказаними судовими справами, сума пред`явлених позовних вимог до ТОВ Агентство Стела Маріс складає: 3579533,32 грн та 35336,42 доларів США. Більше, того ТОВ Агентство Стела Маріс отримувало морську вимогу на суму 25129,38 доларів США та претензію по заборгованості за надання послуг рятування та буксирів від ТОВ СП НІБУЛОН. У подальшому, від Ізмаїльської філії ДП АМПУ надійшла також вимога про сплату якірного збору на суму 959651,25 грн. Вищевказані суми заборгованості є надмірним майновим тягарем для ТОВ Агентство Стела Маріс. Разом з тим, судове провадження за позовом ТОВ Агентство Стела Маріс проти компанії LYRA MARE LTD. та компанії NAVA SHIPPING LIMITED про солідарне стягнення 518460,62 доларів США на даний час не закінчено. Таким чином, компанії ТОВ Агентство Стела Маріс фінансово складно здійснити виконання рішення у справі №915/1637/24. Разом з тим, ТОВ Агентство Стела Маріс частково здійснює виконання судових рішень, що свідчить про добросовісність компанії, так у підтвердження даного відповідач надає копію платіжного доручення від 05.01.2026 щодо сплати за наказом Господарського суду Миколаївської області від 02.01.2026 по справі №915/647/24 на виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.12.2025. Наявність вищевказаних заборгованостей призводить до утруднення виконання рішення судів, але таке виконання можливо здійснювати поступово, накопичуючи фінансові збереження, або отримавши компенсацію від компанії LYRA MARE LTD. та компанії NAVA SHIPPING LIMITED, або в результаті виконання рішення у справі №916/1696/24. Відповідач вказує, що слід також враховувати загальновідомі обставин, зокрема, військову агресію Російської Федерації проти України, що має негативний вплив на економіку країни, та ускладнює діяльність як позивача, так і відповідача, а отже негативно впливає на обох сторін спору.

28.01.2026 від позивача до суду надійшли заперечення на заяву про відстрочення виконання судового рішення б/н від 27.01.2026, в яких він просить відмовити в задоволенні заяви відповідача про відстрочення виконання судового рішення та зазначив про наступне. На виконання умов Договорів про надання послуг з обслуговування флоту №212 КВ-П від 22.12.2022 та №177 КВ-П від 24.11.2023 позивач, на підставі відповідних заявок відповідача, надав послуги буксирування та швартування на загальну суму 274979,95 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. Відповідач прийняв надані у грудні 2023 року - січні 2024 року та у вересні 2024 року послуги, надані позивачем шляхом підписання та скріплення печатками актів приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), після чого отримав відповідні рахунки до сплати за надані за Договором послуги. Позивач вважає, що після отримання означених рахунків у відповідача було більш ніж достатньо часу для обґрунтованого і належного звернення до ДП ІЗМ МТП з метою врегулювання спірних правовідносин: з початку 2024 року - до 22.12.2025 - дати набрання чинності остаточною постановою Південно-західного апеляційного господарського суду у справі №915/1367/24. При цьому відповідач протягом вказаного часу не звертався до ДП ІЗМ МТП з пропозиціями про розстрочення, реструктуризації або відстрочення основної частини боргу та/або штрафних санкцій, нарахованих згідно з умовами укладених договорів - ані в досудовому порядку, ні під час судового розгляду зазначеного спору. Натомість лише 22.12.2025, у день ухвалення судом апеляційної інстанції постанови у цій справі, представник відповідача адвокат Бендюга М.Д. надала до суду додаткові пояснення (вх.№3813/25/Д5 від 22.12.2025), відповідно до яких відповідач просив надати сторонам строк для укладення мирової угоди. Враховуючи надані представником позивача заперечення, колегія суддів протокольною ухвалою суду апеляційної інстанції, постановленою у судовому засіданні 22.12.2025, відмовила у наданні додаткового часу для укладення мирової угоди. Позивач зазначає, що враховуючи суперечливу поведінку відповідача, в тому числі його навмисне затягування розгляду справи, ДП ІЗМ МТП не надавало згоди на укладення мирової угоди, оскільки як в досудовому порядку, так і під час судового провадження, не отримувало жодних конкретно сформульованих чітких пропозицій, ані проєкту мирової угоди, яку можливо було б розглянути у встановленому порядку та подати на затвердження суду. Принцип добросовісності, якого не дотримувався відповідач, є фундаментальною засадою цивільного права, закріпленою в ст.3 ЦК України, яка передбачає сумлінну, чесну поведінку суб`єктів при здійсненні прав та виконанні обов`язків, спрямовану на справедливість і розумність цивільних відносин. Своє звернення до суду з заявою про відстрочення виконання судового рішення відповідач обумовлює неможливістю виконання судового рішення у даній справі, яке набрало чинності, у зв`язку з невиконанням судновласником судна VYSSOS (IMO 9385790) оплати послуг за агентування судна або компенсацій за портові збори та інших послуги, які надавалися або надаються суду та пов`язані з цим судном. Однак, жодних належних і допустимих доказів фактичної неможливості виконання зазначеного судового рішення відповідачем надано не було. У своїй заяві про відстрочення виконання рішення відповідач в черговий раз посилається на обставини і факти (зокрема, наявність низки судових рішень про стягнення з ТОВ Агентство Стела Маріс грошових коштів), які вже були досліджені протягом судового розгляду цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій. Доказів наявності жодних виняткових або нових обставин, які унеможливлюють виконання судового рішення, відповідачем при цьому не надано.

Позивач також зауважує, що ДП ІЗМ МТП є державним унітарним підприємством і діє як державне комерційне підприємство, засноване на державній власності та входить до сфери управління Міністерства розвитку громад та територій України. Позивача віднесено до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №83 від 04.03.2015. Також, ДП ІЗМ МТП наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури №223 від 10.04.2023 визначено критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період. Відповідно до Статуту ДП ІЗМ МТП, затвердженого наказом Міністерством розвитку громад та територій України №448 від 13.03.2025, підприємство самостійно планує свою діяльність та визначає перспективи виробничого та соціального розвитку. Фінансовий план, стратегічний план розвитку та інвестиційний план на середньострокову перспективу підприємства повинен включати окремі фінансові показники, а саме коефіцієнти рентабельності, ліквідності та платоспроможності, а також обсяги виплат на користь держави, бюджетного фінансування та квазіфіскальних операцій, що визначені у листі очікувань власника та погоджені Уповноваженим органом управління у порядку, визначеному законодавством. Згідно із Законом України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні від 26.01.1993 №2939-XII, уповноважені органи здійснюють державний фінансовий контроль через проведення державного фінансового аудиту, інспектування та перевірку господарської діяльності державних підприємств, у тому числі контроль за цільовим, ефективним використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, за станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності. Також, вживають в установленому порядку заходів щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме, вимагають від керівників та інших осіб підприємства, установ та організацій, що контролюються усунення виявлених порушень законодавства. Відповідно, за результатами перевірок контролюючих органів, які проводилися у ДП ІЗМ МТП щодо виконання господарських договорів за якими наявна дебіторська заборгованість, контролюючий орган висновує, що внаслідок несвоєчасного прийняття рішення про зміну ставок резервування під очікувані кредитні збитки щодо дебіторської заборгованості, підприємство не може завищувати витрати у разі невиконання господарських договорів з боку контрагентів.

Тобто, у разі невиконання договірних зобов`язань з боку контрагентів, підприємство зобов`язано вжити заходів щодо поновлення свого порушеного права на одержання коштів з подальшим відображенням у бухгалтерському обліку та включенням їх у фінансовий план підприємства з подальшим їх розподілом, використанням і збереженням державних фінансових ресурсів.

Більш того, у зв`язку з російською агресією ДП ІЗМ МТП також несе значні збитки від обстрілів, атак безпілотних літальних апаратів та знищення майна підприємства. Лише у 2025 році, у зв`язку з нападом держави-агресора, ДП ІЗМ МТП неодноразово зверталося до Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області з відповідними заявами про вчинення злочинів, а саме: заява №03/215-25 від 31.01.2025 у результаті нападу в ніч з 29 на 30 січня 2025; заява № 03/905-25 від 02.06.2025 про напад 30.05.2025; заява № 03/1208-25 від 24.07.2025 про напад 17.07.2025; заява № 03/1462-25 від 03.09.2025 про напад 02.09.2025; заява № 03/1650-25 від 01.10.2025 про напад 30.09.2025; заява № 03/1972-25 від 24.10.2025 про напад 22.10.2025; заява № 03/2219-25 від 24.11.2025 про напад 17.11.2025 за якими відкрито кримінальні провадження. У результаті означених злочинів було пошкоджено та знищено майно підприємства. Внаслідок обстрілу, який відбувся 22.10.2025, ДП ІЗМ МТП зазнало значних збитків, які вкрай негативно впливають на роботу підприємства та призвели до виникнення форс-мажорних обставин, а саме підприємство було повністю знеструмлене, в підтвердження чого позивачем надано Експертний висновок Торгово-промислової палати України №ВЕ-8/1 від 24.11.2025, відповідно до якого повністю знищено головну трансформаторну підстанцію підприємства ГПП 35/6 кВ Порт, через яку здійснюється розподіл електричної енергії між основними виробничими, адміністративними та допоміжними об`єктами ДП ІЗМ МТП, у тому числі постачання електричної енергії до портальних кранів, систем освітлення, систем охорони та перевантажувального обладнання, також знищені та пошкоджені кабельна повітряна лінія, службові приміщення підприємства та інше майно. Знищення трансформаторної підстанції призвело до знеструмлення всього підприємства позивача, що унеможливлює та затрудняє стратегічну роботу з навантажувально-розвантажувальних робіт вантажів клієнтів. Як наслідок, ДП ІЗМ МТП змушене працювати за допомогою генераторного живлення з понесенням додаткових витрат на пальне, а також вишукувати чималі кошти для закупівлі трансформатору, враховуючи те, що наявні у підприємства генератори не розраховані на постійне підключення розвантажувальної техніки (портальних кранів та ін.). Відповідно до складеного Акту технічного огляду трансформаторної підстанції ДП ІЗМ МТП від 22.10.2025 підприємству нанесено збитки, а саме - пошкоджено трансформатори, які не підлягають відновленню чи ремонту, що призвело до повної зупинки роботи портальних кранів, систем освітлення, охоронного відеоспостереження та вантажних терміналів. Відновлення неналежного енергопостачання можливе виключно після придбання та встановлення силового трансформатора типу ТМ 6300/35/6. Під час технічної наради, з метою прийняття рішення та заходів з ліквідації наслідків пошкоджень та руйнувань майна ДП ІЗМ МТП внаслідок військової агресії російської федерації, 22.10.2025 складено Протокол №16, яким встановлено, що у результаті пошкоджень припинилось повне енергопостачання на ключових виробничих ділянках, що унеможливлює проведення навантажувально-розвантажувальних операцій, обробку суден, функціонування портальних кранів, систем перевалки. Для часткового відновлення електроенергії використовуються наявні дизель-генератори при цьому споживання дизельного палива є дуже значним, а самі генератори не здатні забезпечити необхідну потужність для відновлення виробничої діяльності та працюють на межі своїх потужностей, через що виходять з ладу. Орієнтовна сума прямих матеріальних збитків підприємства позивача становить понад 80000,0 грн на добу (в основному на паливо), про що вказано в протоколі. З урахуванням зазначеного, спеціалісти дійшли висновку, що з метою відновлення належної роботи підприємства позивача існує невідкладна необхідність у здійсненні закупівлі нового електрообладнання замість пошкодженого: силового трансформатора вартістю 6957600,0 грн з ПДВ (ідентифікатор закупівлі UA-2025-12- 31-001900-a), дизель-генераторів вартістю 6957600,0 грн з ПДВ (ідентифікатор публічної закупівлі UA-2026-01-21-003830-a), послуг з ремонту та технічного обслуговування генераторів вартістю 2348000,0 грн (ідентифікатор публічної закупівлі UA-2026-01-23-003006-a) тощо.

Позивач стверджує, що ДП ІЗМ МТП щоденно несе значні збитки і відшукує можливості щодо закупівлі необхідного обладнання, при цьому вживає усіх можливих заходів для недопущення порушень своїх зобов`язань перед клієнтами. Крім того, не дивлячись на форс-мажорні обставини, підприємство позивача зобов`язано і вчасно сплачує заробітну плату, загальнодержавні та місцеві податки і збори. І це - лише частина витрат, яку несе підприємство позивача на теперішній час. А тому, недобросовісна поведінка відповідача не може бути виправдана наявністю збитків від невиконання зобов`язань з боку його контрагентів або збройної агресії, від якої потерпає практично уся інфраструктурна галузь країни. Невиконання відповідачем умов договорів та уникнення відповідальності у вигляді несплати штрафних санкцій, передбачених означеними договорами, явно порушує права позивача, який планував та справедливо розраховував на отримання доходу від провадження діяльності на підставі укладених з контрагентами договорів, а відтак позбавлений не лише запланованого фінансового результату, а й необхідних ресурсів для ліквідації наслідків військової агресії. Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Суд, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, з огляду на компенсаторний характер заходів відповідальності у цивільному праві, вже зменшив розмір належних до стягнення пені та штрафу на 70%, тобто пені до 9901,31 грн та штрафу до 5774,65 грн, які і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Тобто під час ухвалення судового рішення суд вже врахував обставини, на які посилався відповідач як на підставу неможливості виконання ним своїх зобов`язань, а тому намагання відповідача додатково відстрочити виконання законного і справедливого рішення суду позивач вважає зловживанням відповідачем своїм процесуальним правом. Для позивача використання грошових коштів отриманих за договорами, з урахуванням штрафних санкцій, не становить додаткове збагачення підприємства та не являє собою надмірним тягар для відповідача, а є захистом своїх законних прав з метою виконання покладених на ДП ІЗМ МТП завдань та функцій як об`єкта державної власності, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави. ДП ІЗМ МТП не може і не повинно нести будь-які втрати у зв`язку з тим, що відповідач не розрахував власний ризик від здійснення своєї підприємницької діяльності і допустився збитків, пошкодження майна чи наразив на небезпеку життя людей. При цьому позивач вважає, що намагання відповідача, з урахуванням його попередньої поведінки, направлені на відстрочення виконання законного і справедливого рішення суду, не лише порушує загальні засади цивільного законодавства, права позивача, але є черговою спробою уникнути відповідальності за невиконання договірних зобов`язань.

Крім того, позивачем у клопотанні б/н від 31.01.2026 зазначено, що тривале невиконання рішення суду є суттєвим порушенням прав позивача, з огляду на знецінення національної грошової одиниці, інфляційне збільшення, зростання тарифів на товари і послуги. При ухваленні рішення, суд, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, з огляду на компенсаторний характер заходів відповідальності у цивільному праві, вже зменшив розмір належних до стягнення пені та штрафу на 70%. Розстрочення виконання рішення суду у цьому випадку може порушити принципи співмірності і пропорційності в цивільних правовідносинах, про обов`язковість неухильного дотримання яких неодноразово зазначав Верховний суд. ДП ІЗМ МТП не може і не повинно нести будь-які втрати у зв`язку з тим, що відповідач не розрахував власний ризик від здійснення своєї підприємницької діяльності. В підтвердження свого фінансового стану позивачем надано Довідку про стан фінансово-господарської діяльності ДП ІЗМ МТП за 9 місяців 2025 року від 30.01.2026 за №03-11/3/13-26.

Відповідач в свою чергу у додаткових поясненнях б/н від 02.02.2026 вказує, що компанія ТОВ Агентство Стела Маріс є агентською компанією, що з 2020 року успішно працює в портах України. Компанія зареєстрована у місті Миколаєві, де розпочала свою діяльність як морський агент. У зв`язку з військовою агресією проти України та на підставі розпорядження Капітана Миколаївського морського порту № 15/1 від 09.03.2025 на виконання ПРИП 100/21, виданого ДУ ДЕРЖПІДРОГРАФІЯ 09.03.2022 заборонено рух всіх плав засобів та відшвартування всіх суден, буксирів та інших плавзасобів, які перебувають біля причалів портів та терміналів Миколаївського регіону. На підставі вищенаведеного, з початку повномасштабного вторгнення, тобто з 24.02.2022 до акваторії Миколаївського морського порту заборонено захід іноземних суден, а також неможливим є вихід суден які залишаються в акваторії порту. Таким чином, зв`язку із загальновідомими подіями у країні після початку воєнних дій було вимушено організовано відкриття офісів ТОВ Агентство Стела Маріс у місті Ізмаїл та місті Одеса, задля збереження робочих місць та забезпечення заробітної плати працівників. Компанія ТОВ Агентство Стела Маріс була однією з перших компаній, що діяли в рамках Зернової угоди з метою безпечного вивезення українського зерна до інших країн світу, що сприяло забезпеченню глобальної продовольчої безпеки. Угода, підписана між ООН, Туреччиною та Україною 22.07.2022, дозволила відновити експорт незважаючи на повномасштабне вторгнення. Послуги морського агентування є специфічним видом представницьких послуг для судновласника-нерезидента (принципала) та відрізняються за характером покриття витрат. Зокрема, статті 116 119 Кодексу торговельного мореплавства України регламентують надання морському агенту коштів виключно судновласником, достатніх для виконання його функцій, та повне відшкодування морському агенту будь-яких витрат, здійснених від їхнього імені або за їхньою згодою. Крім того, компанія, що отримує оплату за свої послуги та кошти на сплату обов`язкових портових зборів у іноземній валюті, зобов`язана дотримуватися обмежень, встановлених Національним банком України. Зокрема, валютне регулювання вимагає ведення детального розрахунку коштів по кожному суднозаходу та подання детального звіту з розрахунками з контрагентами за кожне судно до банку для контролю дотримання вимог платежів. Банк АТ ПУМБ, на рахунках якого розміщено кошти, дотримується чинного законодавства. На теперішній час, норми валютного регулювання в Україні обмежують можливість сплати будь-яких рахунків за судно VYSSOS (IMO 9385790) будь-яким установам та підприємствам за відсутності отриманих валютних коштів від судновласника даного судна, тобто від компаній LYRA MARE LTD., як власника судна, та компанії NAVA SHIPPING LIMITED, як менеджера судна. Кошти, які можуть зберігатись на банківських рахунках ТОВ Агентство Стела Маріс є коштами інших іноземних судновласників та не можуть бути використані в рахунок погашення будь-яких заборгованостей відносно судна VYSSOS (IMO 9385790). Відповідно до інформації вказаній у Листі від банку АТ ПУМБ від 09.10.2025, повідомляється, що на розрахунковий рахунок ТОВ Агентство Стела Маріс надходили лише кошти від іноземної компанії нерезидента для забезпечення виплати заробітної плати членам екіпажу судна VYSSOS (IMO 9385790). Однак, жодних інших оплат та грошових компенсацій від судновласника судна VYSSOS (IMO 9385790), або від інших осіб, які діють в його інтересах - не надходило. Вищенаведене також у листі за підписом ТОВ Агентство Стела Маріс від 02.02.2026.

Окрім того, 02.02.2026 ТОВ Агентство Стела Маріс здійснило часткове виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.08.2025 у справі №915/1637/24 у сумі 30000,0 грн. Разом з тим, ТОВ Агентство Стела Маріс протягом останніх двох років зазнало істотних фінансових втрат у зв`язку з систематичними збройними атаками на портову інфраструктуру України та судна, які перебували в обслуговуванні або агентуванні компанії. Окрім інциденту із судном VYSSOS (IMO 9385790), мали місце й інші надзвичайно тяжкі випадки, які суттєво вплинули на фінансовий стан компанії. Зокрема, 24.07.2024 внаслідок обстрілу було пошкоджено судно JULIER, яке планувало здійснення рейсу до порту Ізмаїл. 23.11.2025 в результаті влучання ударного безпілотного літального апарата були пошкоджені судно KAPITAN SHYRYAGIN, що здійснювало перевезення зернових вантажів, а також судно KUBA. 14.10.2024 судно NS MOON, агентування якого здійснювала компанія відповідача, зазнало пошкоджень унаслідок обстрілу, при цьому службовий автомобіль компанії, що перебував на території порту, був повністю знищений. 20.09.2024 під час атаки ударного безпілотного літального апарата було уражено портовий кран, уламки якого спричинили численні пошкодження судна GOLDEN LION, внаслідок цього інциденту двоє членів суднового екіпажу загинули. Також, ТОВ Агентство Стела Маріс як відповідальна компанія постійно надає допомогу за запитами від Міністерства оборони України та Державної прикордонної служби.

Відповідно до приписів ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

За приписами ст.331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може, зокрема, розстрочити виконання рішення. Підставою для розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Вирішуючи питання про розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує, зокрема: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим судом способом. Проте, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі Шмалько проти України (заява №60750/00) зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43). У зв`язку з тим, що відстрочка та розстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача при їх наданні суди, в цілях вирішення питання про можливість їх надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (Корнілов та інші проти України, заява №36575/02, ухвала від 07.10.2003 р.). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 р. у справі Крапівницький та інші проти України, заява №60858/00).

Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п.1 ст.6 Конвенції («Іммобільяре Саффі проти Італії», заява №22774/93, §74, ЄСПЛ 1999-V).

Предметом спору у даній справі було стягнення з відповідача заборгованість у загальному розмірі 357554,51 грн за Договорами про надання послуг з обслуговування флоту №212 КВ-П від 22.12.2022 та №177 КВ-П від 24.11.2023, з якої: 274979,95 грн - основний борг, 33004,36 грн - пеня, 19248,60 грн - штраф, 24126,41 грн - збитки від інфляції та 6195,19 грн - 3% - річних.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 04.08.2025 позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 274979,95 грн основного боргу, 9901,31 грн пені, 5774,65 грн штрафу, 24126,41 грн збитків від інфляції, 6195,19 грн - 3% річних та 4290,65 грн судового збору.

Під час розгляду даної заяви судом досліджувався ступінь вини відповідача у виникненні спору та було встановлено наявність об`єктивних обставин (військова агресія рф; як наслідок, підрив судна VYSSOS на міні та необхідність у ініціюванні морським агентом ТОВ Агентство Стела Маріс рятувальних операцій, які наразі не сплачені судновласником), що загалом призвело до виникнення спірної заборгованості.

В той же час, станом на 02.02.2026 відповідачем здійснено часткове погашення суми боргу перед позивачем у розмірі 30000,0 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №83 від 02.02.2026.

Вказані обставини, на думку суду свідчать про те, що боржник не уникає від свого обов`язку перед стягувачем, шукає шляхи та вживає заходи для погашення боргу, однак, у зв`язку з несприятливою фінансово-економічною ситуацією в економіці держави в цілому та у господарській діяльності боржника через військову агресію рф, не може виконати рішення суду негайно.

Щодо фінансового стану учасників справи, судом враховано надану позивачем Довідку про стан фінансово-господарської діяльності ДП ІЗМ МТП за 9 місяців 2025 року, яка свідчить про прибутковість підприємства у вказаний період, однак значно меншу від запланованої.

Обґрунтовуючи свій фінансовий стан ТОВ Агентство Стела Маріс вказує на те, що єдине надходження коштів від компанії-нерезидента OCEANUS CAPITAL SARL мало місце у період з січня 2024 року по вересень 2025 року у розмірі 15200 дол. США та могли бути витрачені лише за визначеним платником цільовим призначенням для оплати праці членів екіпажу судна VYSSOS.

Кошти, які можуть зберігатись на банківських рахунках ТОВ Агентство Стела Маріс є коштами інших іноземних судновласників та не можуть бути використані відповідачем в рахунок погашення будь-яких заборгованостей відносно судна VYSSOS.

Судом при розгляді заяви також враховано, що відповідач визнаючи наявність обов`язку сплатити заборгованість, шукає шляхи для належного та повного виконання рішення суду, зокрема, шляхом подання позову до компанії LYRA MARE LTD., як власника судна VYSSOS, та компанії NAVA SHIPPING LIMITED, як менеджера судна Vyssos, про солідарне стягнення 518460,62 доларів США у зв`язку з несплатою виставленого морським агентом дисбурсментського рахунку, до якого включено рахунки виставлені ДП ІЗМ МТП.

За вказаних обставин, на думку суду, вжиття на даний час органами державної виконавчої служби заходів по примусовому виконанню рішення суду по даній справі може призвести до блокування роботи відповідача, утруднить здійснення ним господарської діяльності, та виконання в подальшому грошових зобов`язань, зокрема і зі сплати стягуваної заборгованості.

При цьому, судом враховано, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження завдання йому збитків, саме несвоєчасною оплатою відповідачем суми основного боргу.

Крім того, судом враховано висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №916/190/18, що відстрочення або розстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення. Водночас розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення.

Таким чином, розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не змінює цивільне або господарське зобов`язання. Розстрочення виконання судового рішення не припиняє договірного зобов`язання відповідача, а тому не звільняє останнього від наслідків порушення відповідного зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст.239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення (позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №916/190/18 від 04.06.2019).

Дослідивши подані суду докази, проаналізувавши правові позиції сторін, суд дійшов висновку, що даний випадок є винятковим.

При цьому, врахувавши часткове погашення відповідачем суми основного боргу, необхідність судового захисту майнових прав позивача, відсутність доказів на підтвердження завдання збитків позивачу саме несвоєчасною оплатою відповідачем суми основного боргу, а також враховуючи, що застосування фінансових санкцій спрямоване на стимулювання боржника до виконання основного грошового зобов`язання, суд дійшов висновку про наявність об`єктивних підстав для часткового задоволення заяви відповідача, з урахуванням інтересів обох сторін, та можливість відстрочення виконання рішення суду по даній справі до 04.05.2026 включно.

Керуючись ст.ст.234, 235, 331 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агентство Стела Маріс №2/01-2026 від 19.01.2026 (вх.№952/26) про відстрочення виконання рішення у справі №915/1637/24, - задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду Миколаївської області від 04.08.2025 у справі №915/1637/24 - до 04.05.2026.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 23.02.2026.

Суддя М.В.Мавродієва