УХВАЛА

12 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 913/218/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратової І. Д. - головуючої, суддів - Вронської Г. О., Губенко Н. М.,

розглянув касаційну скаргу Кремінської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області

на рішення Господарського суду Луганської області від 31.10.2025

(суддя Косенко Т. В.)

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.02.2026

(головуюча - Істоміна О. А., судді Медуниця О. Є., Стойка О. В.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

до Кремінської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області

про стягнення 16 335,97 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Кремінської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу від 08.11.2021 № 11-1075/21-БО-Т за поставлений у лютому 2022 року природний газ в сумі 9 380,81 грн, пені за період 16.02.2022 по 15.10.2022 у сумі 1 991,88 грн, 3% річних за період з 16.02.2022 по 28.07.2025 у сумі 926,00 грн, інфляційних втрат за період з травня 2022 року по червень 2025 року в сумі 4 037,28 грн.

2. Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором постачання природного газу від 08.11.2021 №11-1075/21-БО-Т щодо своєчасної оплати вартості поставленого природного газу внаслідок чого за ним утворилась заборгованість, на яку нараховані пеня, 3% річних та інфляційні втрати.

3. 31.10.2025 Господарський суд Луганської області ухвалив рішення, яке залишене без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.02.2026, яким позов задовольнив повністю; стягнув з відповідача на користь позивача основний борг у сумі 9 380,81 грн, пеню в сумі 1 991,88 грн, 3% річних у сумі 926,00 грн, інфляційні втрати в сумі 4 037,28 грн, судовий збір у сумі 2 422,40 грн.

4. Суд першої інстанції дійшов висновків, з якими погодився суд апеляційної інстанції, що між сторонами був укладений договір постачання природного газу, за яким позивач здійснив поставку природного газу у лютому 2022 року, а відповідач не виконав обов`язок щодо його своєчасної оплати, внаслідок чого утворилась заборгованість; за відсутності підписаного обома сторонами акту приймання-передачі за спірний період обсяг спожитого газу визначається відповідно до даних інформаційної платформи оператора ГТС згідно з умовами договору; Кремінська міська військова адміністрація є належним відповідачем, оскільки під час дії воєнного стану здійснює повноваження відповідної міської ради; доводи відповідача про наявність форс-мажорних обставин суд відхилив у зв`язку з ненаданням сертифіката Торгово-промислової палати та відсутністю доказів належного повідомлення позивача про такі обставини, тому наявні підстави для стягнення основного боргу, пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

5. 27.02.2026 відповідач надіслав до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" касаційну скаргу, в якій просить судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

6. Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких мотивів.

7. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

8. Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 ГПК України, одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.

9. Частина сьома статті 12 ГПК України визначає, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

10. Позов у зазначеній справі подано у 2025 році. При цьому, статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 встановлено у розмірі 3 028,00 грн.

11. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

12. Згідно з пунктом 1 частини п`ятої статті 12 ГПК України справа, що розглядається, є малозначною, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (100 х 3 028,00 грн = 302 800,00 грн).

13. Так, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 цього Кодексу, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

14. Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій є такими, що ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права, визначає підставою касаційного оскарження випадок, передбачений пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України, з огляду на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме щодо можливості покладення відповідальності за грошовими зобов`язаннями органу місцевого самоврядування на відповідну військову адміністрацію населеного пункту, у разі передачі останній повноважень розпорядника бюджетних коштів згідно із Законом України "Про правовий режим воєнного стану". Специфіка виконання повноважень органу місцевого самоврядування у тимчасово окупованих громадах та відсутність факту реального переходу прав та обов`язків щодо комунального майна громади.

15. Натомість, Суд звертає увагу, що норма пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України передбачає виключні випадки, за умови доведення скаржником їх наявності, посиланням на відповідні обставини, судове рішення у малозначних справах може бути предметом касаційного оскарження.

16. Скаржник у касаційній скарзі не зазначає жодних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а" - "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

17. Верховний Суд вивчив та проаналізував зміст оскаржуваних судових рішень, а також матеріали поданої касаційної скарги, не вбачає підстав для прийняття до розгляду касаційної скарги, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК, тому дійшов висновку, що скаржник не дотримав умову допуску справи до касаційного оскарження, у якій предметом позову є стягнення 16 335,97 грн, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

18. При цьому, Верховний Суд звертає увагу, що учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

19. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

20. Зважаючи на те, що скаржник не зазначив підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відповідача згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись нормами статті 234, пункту 2 частини третьої статті 287, пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 913/218/25 за касаційною скаргою Кремінської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області на рішення Господарського суду Луганської області від 31.10.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 09.02.2026.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуюча І. Кондратова

Судді Г. Вронська

Н. Губенко