ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" лютого 2026 р. Справа № 914/2400/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Желіка М.Б.

суддів Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглядаючи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Меблева фабрика ІФ» від 18.12.2025 (вх. №01-05/3773/25 від 19.12.2025)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.12.2025 (суддя Морозюк А.Я.) про затвердження мирової угоди

у справі №914/2400/25

за заявою: Фізичної особи - підприємця Щербан Олени Олександрівни, м. Івано-Франківськ

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вортекс Інвестментс" (79026, м. Львів, вул. Рубчака І., буд. 23, ідентифікаційний код 45420993)

за участю представників:

від скаржника: адвокат Кобук Р.А. (в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів)

від ТзОВ «Транс Еко Енерджі»: адвокат Квіткін Ю.М.

від інших учасників: не з`явились

Учасникам процесу роз`яснено їх права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.12.2025 у справі №914/2400/25 задоволено клопотання розпорядника майна ТОВ Вортекс Інвестментс Москви Юлії Орестівни про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі про банкрутство; затверджено мирову угоду від 21.11.2025, укладену між ТзОВ Вортекс Інвестментс, в особі директора Костіва Миколи Миколайовича, Фізичною особою-підприємцем Щербан Оленою Олександрівною, ТзОВ Транс Еко Енерджі в особі директора Павленка Олега Григоровича, та розпорядником майна ТзОВ Вортекс Інвестментс арбітражним керуючим Москвою Ю.О., схвалену зборами кредиторів у протоколі від 21.11.2025.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, скаржник звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.12.2025 у справі №914/2400/25 про затвердження мирової угоди, справу направити до Господарського суду Львівської області для продовження розгляду.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 19.12.2025 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю Меблева фабрика ІФ строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Львівської області від 04.12.2025 у справі №914/2400/25, відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 30.01.2026, призначено розгляд справи на 04.02.2026.

02.02.2026 подано відзиви на апеляційну скаргу від ТзОВ «Транс Еко Сервіс» (вх. №01-04/954/26) та арбітражного керуючого Москви Ю.О. (вх. №01-04/956/26), в яких заявники просять закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТзОВ «Меблева фабрика ІФ» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.12.2025 у справі №914/2400/25 про затвердження мирової угоди.

04.02.2026 скаржник подав додаткові пояснення до апеляційної скарги (вх. №01-04/1050/26).

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.02.2026 відкладено розгляд справи на 11.02.2026 за участю представника апелянта в режимі відеоконференції.

11.02.2026 судове засідання не відбулося у зв`язку із несправністю (неналежним функціонуванням) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, а саме відеоконференцізв`язку, про що було складено відповідний акт.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.02.2026 розгляд справи призначено на 23.02.2026 за участю представника апелянта в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 23.02.2026 представник апелянта надав пояснення щодо порушених прав та майнових інтересів ТзОВ «Меблева фабрика ІФ» та підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник ТзОВ «Транс Еко Енерджі» проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив апеляційне провадження у справі закрити, оскільки апелянт не є учасником справи.

Інші учасники справи явки представників в судове засідання не забезпечили. Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Розглягувши матеріали апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта та представника кредитора в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційне провадження підлягає закриттю, з огляду на таке.

В ухвалі Західного апеляційного господарського суду від 23.12.2025 про відкриття апеляційного провадження було встановлено, що ТзОВ «Меблева фабрика ІФ» не є учасником справи №914/2400/25 та обґрунтовує право апеляційного оскарження тим, що оскаржуване судове рішення має вплив на майнові інтереси товариства.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що норми Господарського процесуального кодексу України передбачають право апеляційного перегляду справи для осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.17 ГПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У відповідності до ч.1 ст.254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, особи, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, при цьому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Рішення є таким, що прийнято про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи, або у резолютивній частині рішення суд зазначив про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.05.2020 у справі № 904/897/19.

Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та (або) обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, та (або) якщо суд вирішив питання про обов`язки цієї особи чи про її інтереси у відповідних правовідносинах.

Згідно з п.3 ч.1 ст.264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Отже, після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасовує судове рішення на підставі п.4 ч.3 ст.277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Якщо ж судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд вправі закрити апеляційне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, у зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

Такий правовий висновок є сталим, послідовним і викладений у низці постанов, зокрема, у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 у справі №62/112, від 16.01.2020 у справі №925/1600/16, у постановах Верховного Суду від 06.10.2020 у справі №910/21451/16, від 23.11.2020 у справі №914/1643/19, від 11.01.2021 у справі №925/1600/16, від 20.03.2023 у справі №911/1201/16.

В спірному випадку, ТзОВ «Меблева Фабрика ІФ» не є кредитором боржника, не є іншим учасником у справі про банкрутство ТзОВ «Вортекс Інвестментс», а також в межах справи №914/2400/25 не розглядались будь-які позовні провадження, відповідно, ТзОВ «Меблева Фабрика ІФ» не було учасником жодного відокремленого позовного провадження у справі про банкрутство.

Окрім того, постановою Західного апеляційного господарського суду від 23.02.2026 у справі №914/2400/25 залишено без змін ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.12.2025, якою відмовлено у задоволенні клопотання ТзОВ «Меблева фабрика ІФ» від 03.12.2025 в частині залучення ТзОВ «Меблева фабрика ІФ» у якості учасника справи №914/2400/25 про банкрутство ТзОВ «Вортекс Інвестментс» в частині розгляду заяви про затвердження мирової угоди; клопотання ТзОВ «Меблева фабрика ІФ» від 03.12.2025 в частині відмови у затвердженні мирової угоди та відкладення розгляду питання щодо затвердження мирової угоди - залишено без розгляду.

Водночас, особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статей 17, 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним, тобто скаржник в апеляційній скарзі має чітко зазначити, в якій частині оскаржуваного ним судового рішення (в мотивувальній та/або резолютивній) прямо вказано про його права, інтереси та (або) обов`язки, та про які саме. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 28.08.2024 у справі №922/2714/23, у якій переглядалась ухвала суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження за скаргою неучасника справи на ухвалу про затвердження мирової угоди у справі про банкрутство.

В мотивувальній і резолютивній частинах оскарженої ухвали немає зазначень про права та обов`язки ТзОВ «Меблева фабрика Іф».

Проте, в апеляційній скарзі наведено такі доводи щодо порушення майнових інтересів ТзОВ «Меблева фабрика Іф»:

- у власності ТзОВ «Смарт Енерджі Груп» перебувало нерухоме майно (дві сонячні електростанції та чотири земельні ділянки), яке було незаконно передано ТзОВ «Вортекс Інвестментс» як внесок до статутного капіталу;

- правочин з передання нерухомого майна ТзОВ «Смарт Енерджі Груп» до статутного капіталу ТзОВ «Вортекс Інвестментс», оформленого Актом №1 приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу ТзОВ «Вортекс Інвестментс» від 08.05.2024 є фраудаторним, оскільки на момент його укладення у ТзОВ «Смарт Енерджі Груп» існувало невиконане грошове зобов`язання перед ТзОВ «Меблева Фабрика Іф» (підтверджується рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 26.03.2025 у справі №909/1049/24), майно передано до статутного капіталу заінтересованої особи за зниженою ціною;

- ТзОВ «Вортекс Інвестментс» незаконно передало спірне нерухоме майно в іпотеку;

- ТзОВ «Меблева фабрика ІФ» подало позов до ТзОВ «Смарт Енерджі Груп» та ТзОВ «Вортекс Інвестментс» про визнання недійсним правочину, оформленого актом № 1 від 08.05.2024 приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу; витребування у ТзОВ «Вортекс Інвестментс» нерухомого майна; скасування державної реєстрації права власності ТзОВ «Вортекс Інвестментс» на нерухоме майно; реєстрацію права власності на нерухоме майно за ТзОВ «Смарт Енерджі Груп» у межах справи №914/1699/25 про банкрутство ТзОВ «Смарт Енерджі Груп»;

- ухвалою Господарського суду Львівської області від 27.11.2025 у справі №914/1699/25 (914/3610/25) позовну заяву ТзОВ «Меблева фабрика ІФ» прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 17.12.2025;

- разом із позовною заявою ТзОВ «Меблева фабрика ІФ» подало заяву про вжиття заходів забезпечення позову, яку було призначено до розгляду у судовому засіданні на 01.12.2025;

- в судовому засіданні 01.12.2025 представник ТзОВ «Меблева фабрика ІФ» під час розгляду питання про вжиття заходів забезпечення заявив клопотання про витребування доказів відповідачів, а саме оригіналів документів на підставі яких майно вибуло з власності ТзОВ «Смарт Енерджі Груп» для огляду в судовому засіданні, суд відповідне клопотання задовольнив, в свою чергу, розгляд заяви про забезпечення позову призначено на 08.12.2025;

- ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.12.2025 у справі № 914/1699/25 (914/3610/25) було частково задоволено заяву ТзОВ «Меблева Фабрика Іф» та вжито заходи забезпечення у вигляді заборон вчинення реєстраційних дій щодо спірного майна та заборон розпорядження майном стосовно ТзОВ «Транс Еко Енерджі» (яке на той момент уже стало володільцем спірного майна за наслідками постановлення ухвали про затвердження мирової угоди);

- ТзОВ «Меблева Фабрика Іф» повідомило суд першої інстанції про вплив мирової угоди на його права та законні інтереси та просило залучити ТзОВ «Меблева Фабрика Іф» до участі у розгляді заяви про затвердження мирової угоди, проте суд проігнорував аргументи заявника;

- за наслідком затвердження мирової угоди спірне майно (дві сонячні електростанції та чотири земельні ділянки), яке незаконно перебувало у ТзОВ «Вортекс Інвестментс», перейшли у власність ТзОВ «Транс Еко Енерджі»;

- подання на затвердження у справі №914/2400/25 мирової угоди носило виключно характер зловживання правом, яке спрямоване на ускладнення повернення нерухомого майна його законному власнику ТзОВ «Смарт Енерджі Груп»;

- затвердження заяви про затвердження мирової угоди у справі №914/2400/25 безпосередньо впливає на права та інтереси ТзОВ «Меблева фабрика ІФ» на задоволення грошових вимог за рахунок нерухомого майна ТзОВ «Смарт Енерджі Груп», яке було незаконно відчужено на користь ТзОВ «Вортекс Інвестментс»;

- ТзОВ «Меблева Фабрика Іф» є особою, стосовно прав і обов`язків якої існує спір, окрім цього ухвала про затвердження мирової угоди має прямий вплив на майнові права та інтерес ТзОВ «Меблева Фабрика Іф», оскільки майно, щодо якого наявний спір за позовом ТзОВ «Меблева Фабрика Іф» внаслідок постановлення ухвали про затвердження мирової угоди вибуло до третьої особи;

- у контексті розгляду справи №914/1699/25 (914/3610/25) з`ясування питання добросовісності/недобросовісності набувача є визначальним для застосування положень статей 387, 388 ЦК України, так і для визначення критерію «пропорційності» втручання у право власності набувача майна;

- подання ініціюючим кредитором та боржником заяви на затвердження мирової угоди у справі №914/2400/25 є дією, спрямованою на подальше відчуження майна, яке наразі перебуває у володінні ТзОВ «Вортекс Інвестментс» без законних підстав; ТзОВ «Вортекс Інвестментс» не має ані правомочності розпорядження цим майном, ані законної можливості використовувати його як предмет домовленостей у межах мирової угоди;

- дії, які спрямовані на укладення та затвердження мирової угоди за наявності спору №914/1699/25 (914/3610/25) щодо майна боржника, мають очевидні ознаки недоброчесності та суперечать принципам здійснення процедури, банкрутства, затвердження мирової угоди у справі №914/2400/25 призвело до порушення прав та охоронюваних законом інтересів кредиторів, у тому числі ТзОВ «Меблева фабрика ІФ»;

- з огляду на ст. 192 ГПК України, ТзОВ «Меблева фабрика ІФ» повідомляла Господарський суд Львівської області у справі №914/2400/25, що запропонована мирова угода очевидно порушує його права та інтереси на задоволення грошових вимог за рахунок нерухомого майна ТзОВ «Смарт Енерджі Груп», яке було незаконно відчужено на користь ТОВ «Вортекс Інвестментс», при цьому, спір щодо повернення ТзОВ «Смарт Енерджі Груп» нерухомого майна наразі розглядається Господарським судом Львівської області у справі №№914/1699/25 (914/3610/25);

- враховуючи пряме порушення інтересів кредитора та недопустимість затвердження судом мирових угод, які суперечать закону або порушують права третіх осіб, ТзОВ «Меблева фабрика ІФ» просила суд відмовити у затвердженні такої мирової угоди у межах справи №914/2400/25, проте, суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали повністю проігнорував ч.1, ч.5 ст.192 ГПК України і взагалі не досліджував чи порушує мирова угода у справі №914/2400/25 права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Стосовно наведених в апеляційній скарзі доводів про порушення оскаржуваною ухвалою господарського суду першої інстанції прав і охоронюваних законом інтересів ТзОВ «Меблева фабрика Іф» у зв`язку із затвердженням мирової угоди, умови якої передбачають перехід майна боржника, щодо якого наявний судовий спір, у власність іншої особи, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що встановлення обставин незаконності вибуття нерухомого майна від ТзОВ «Смарт Енерджі Груп», зокрема, фраудаторності правочину на підставі якого таке майно вибуло, та інші обставини, на які покликається заявник, є предметом доказування у позовному провадженні у справі №914/1699/25(914/3610/25), ініційованому ТзОВ «Меблева Фабрика ІФ».

Сам факт подання позовної заяви не є доказом незаконності набуття нерухомого майна ТзОВ «Вортекс Інвестментс», адже таке твердження позивача підлягає встановленню судом у справі №914/1699/25(914/3610/25).

Відтак скаржник не довів порушення оскарженою ухвалою саме його прав або охоронюваних законом інтересів, зокрема, щодо існування певних наявних грошових вимог до боржника тощо.

Також слід відхилити посилання скаржника на те, що укладення мирової угоди сторонами та боржником є зловживанням правом та свідчить про намір ухилення від виконання зобов`язань ТзОВ «Смарт Енерджі Груп» перед його кредиторами, адже такі обставини підлягають дослідженню і встановленню в межах справи №914/1699/25 про банкрутство ТзОВ «Смарт Енерджі Груп».

Зважаючи на викладене, встановивши відсутність в ухвалі місцевого господарського суду висновків щодо прав та обов`язків скаржника, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про закриття апеляційного провадження за його апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Меблева фабрика ІФ» на ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.12.2025 про затвердження мирової угоди у справі №914/2400/25 на підставі п.3 ч.1 ст.264 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 234, 264 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Меблева фабрика ІФ» від 18.12.2025 (вх. №01-05/3773/25 від 19.12.2025) на ухвалу Господарського суду Львівської області від 04.12.2025 про затвердження мирової угоди у справі №914/2400/25.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України.

Повну ухвалу складено 02.03.2026.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.