ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" лютого 2026 р.м. Одеса Справа № 9/430-05-11867
Господарський суд Одеської області у складі судді Гута С.Ф.,

секретар судового засідання Борисова Н.В.,

за участю представників учасників справи:

від заявника: не з`явився,

від позивача: Стадник П.О.,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши зареєстровану 16.12.2025 за вх. № 2-1970/25

заяву Громадської Організації "Всеукраїнська спілка автомобілістів"

про перегляд за нововиявленими обставинами

рішення від 12 січня 2006 року

у справі № 9/430-05-11867

за позовом Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів (наразі Громадська організація Одеська обласна організація автомобілістів)

до Комунального підприємства Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості

про визнання права власності та зобов`язання його зареєструвати,

зазначає наступне:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.01.2006 (суддя Бакланова Н.В.) позов задоволено:

- визнано право власності Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів на нежитлові приміщення, розташовані у м. Одесі на вул. Іцхака Рабіна, 28, автостоянка № 35, загальною площею 888,2 кв. м (приміщення під літ. А, а, А, а (І, ІІ поверхи) 417,70 кв. м, під літ. Б (склад) 15,3 кв. м, під літ. В (склад) 26,6 кв. м, під літ. Г (електромайстерня) 52,3 кв. м, під літ. Д (склад) 243,00 кв. м, під літ. Е (підсобне) 9,5 кв. м, під літ. Ж (кладова) 6,3 кв. м, під літ. 3 (гараж) 16,7 кв. м, під літ. И (гараж) 16,7 кв. м, під літ. К (гараж) 17,00 кв. м, під літ. Л (гараж) 16,7 кв. м, під літ. М (гараж) 16,7 кв. м, під літ. Н (гараж) 16,7 кв. м, під літ. О (гараж) 17,1 кв. м) згідно з технічним паспортом від 11.04.2003;

- визнано право власності Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів на нежитлові приміщення, розташовані у м. Одесі на вул. Краснова, 3-В, загальною площею 226,1 кв. м (приміщення: під літ. А 56,1 кв. м, під літ. Б 114,9 кв. м, під літ. Г 9,8 кв. м, під літ. Д 3,00 кв. м, під літ. Е 2,4 кв.м, під літ. Ж 22,9 кв. м, під літ. З 17,00 кв. м) згідно з технічним паспортом від 11.11.2005;

- зобов`язано КП Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості зареєструвати право власності Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів на нежитлові приміщення, розташовані у м. Одесі на вул. Іцхака Рабіна, 28, автостоянка № 35, загальною площею 888,2 кв. м (приміщення під літ. А, а, А, а (І, ІІ поверхи) 417,70 кв. м, під літ. Б (склад) 15,3 кв. м, під літ. В (склад) 26,6 кв. м, під літ. Г (електромайстерня) 52,3 кв. м, під літ. Д (склад) 243,00 кв. м, під літ. Е (підсобне) 9,5 кв. м, під літ. Ж (кладова) 6,3 кв. м, під літ. 3 (гараж) 16,7 кв. м, під літ. И (гараж) 16,7 кв. м, під літ. К (гараж) 17,00 кв. м, під літ. Л (гараж) 16,7 кв. м, під літ. М (гараж) 16,7 кв. м, під літ. Н (гараж) 16,7 кв. м, під літ. О (гараж) 17,1 кв. м) згідно з технічним паспортом від 11.04.2003;

- зобов`язано КП Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості зареєструвати право власності Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів на нежитлові приміщення, розташовані у м. Одесі на вул. Краснова, 3 В, загальною площею 226,1 кв. м (приміщення: під літ. А 56,1 кв. м, під літ. Б 114,9 кв. м, під літ. Г 9,8 кв. м, під літ. Д 3,00 кв. м, під літ. Е 2,4 кв.м, під літ. Ж 22,9 кв. м, під літ. З 17,00 кв. м) згідно з технічним паспортом від 11.11.2005.

26 липня 2021 року до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Громадської організації Всеукраїнська спілка автомобілістів (Всеукраїнська спілка автомобілістів та/або Спілка), в якій скаржник просив скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2006 у справі № 9/430-05-11867 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 апеляційну скаргу задоволено; рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2006 у справі № 9/430-05-11867 скасовано; у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 12.07.2022 постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 у справі № 9/430-05-11867 скасовано з передачею справи до цього ж апеляційного господарського суду зі стадії відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Всеукраїнської спілки автомобілістів на рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2006.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.08.2022 поновлено Всеукраїнській спілці автомобілістів строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2006 у справі № 9/430-08-11867; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Всеукраїнської спілки автомобілістів на рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2006 у справі № 9/430-08-11867.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.09.2022 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Всеукраїнської спілки автомобілістів на рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2006 у справі № 9/430-05-11867.

Постановою Верховного Суду від 14.12.2022 ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.09.2022 у справі № 9/430-05-11867 залишено без змін.

16 грудня 2025 року Господарським судом Одеської області зареєстровано заяву Громадської Організації "Всеукраїнська спілка автомобілістів" про перегляд рішення від 12.01.2006 у справі № 9/430-05-11867 за нововиявленими обставинами

Підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами визначено те, що Громадська організація Одеська обласна організація автомобілістів є місцевим осередком Громадської Організації "Всеукраїнська спілка автомобілістів"; постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2025 у справі № 2а-2193/09/1570 скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2009, провадження у справі за позовом Громадської організації Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів до Головного управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії закрито.

Як зазначає заявник, ухвалюючи постанову П`ятим апеляційним адміністративним судом встановлено обставини приналежності Громадської організації Одеська обласна організація автомобілістів до Громадської Організації "Всеукраїнська спілка автомобілістів" як місцевого осередку.

При цьому, на переконання заявника, посилання на наявність доказів на підтвердження права власності на спірне майно Позивача на даний час можуть бути спростовані, оскільки судовим рішенням у справі № 2а-2193/09/1570 встановлено незаконність реєстрації статуту Громадської організації Одеська обласна організація автомобілістів в редакції від 2008 року, а отже і неможливість набуття у власність місцевим осередком майна та належність всього закріпленого за Громадською організацією Одеська обласна організація автомобілістів майна саме Громадській Організації "Всеукраїнська спілка автомобілістів".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Одеської області від 16.12.2025 визначено суддю Гута С.Ф. для подальшого розгляду заяви Громадської Організації "Всеукраїнська спілка автомобілістів" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 12 січня 2006 року у справі № 9/430-05-11867.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.12.2025 заяву Громадської Організації "Всеукраїнська спілка автомобілістів" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 12 січня 2006 року у справі № 9/430-05-11867 залишено без руху та запропоновано усунути встановлені судом недоліки заяви.

23 грудня 2025 року Громадською організацією Одеська обласна організація автомобілістів представлено заперечення на заяву Громадської Організації "Всеукраїнська спілка автомобілістів" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 12 січня 2006 року у справі № 9/430-05-11867.

Зазначає про відсутність будь-яких обставин, встановлених в процесі розгляду справи № 2а-2193/09/1570, котрі були б враховано при винесенні рішення у справі № 9/430-05-11867, окрім того, судове рішення у справі № 2а-2193/09/1570 ухвалене через декілька років після ухвалення у справі № 9/430-05-11867. Зміст поданої заяви зводиться до незгоди із ухваленим рішенням та переоцінки доказів, оцінених при розгляді справи № 2а-2193/09/1570, що не є підставною для перегляду рішення за нововиявленим обставинами.

Просить відмовити у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 12 січня 2006 року у справі № 9/430-05-11867.

01 січня 2026 року Громадською Організацією "Всеукраїнська спілка автомобілістів" на виконання приписів ухвали від 22.12.2025 представлено відповідні докази.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.01.2026 прийнято до розгляду заяву Громадської Організації "Всеукраїнська спілка автомобілістів" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 12 січня 2006 року у справі № 9/430-05-11867, призначено судове засідання на 03 лютого 2026 року.

В автоматизованій системі діловодства Господарського суду Одеської області наявна інформацію про зареєстрований у кожного учасника справи електронний кабінет у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Відповідно до сформованих за допомогою автоматизованої системи діловодства Господарського суду Одеської області довідок до електронних кабінетів кожного з учасників справи Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою в автоматичному режимі 06.01.2026 доставлено ухвалу призначення судового засідання на 03 лютого 2026 року.

30 січня 2026 року від Громадської Організації "Всеукраїнська спілка автомобілістів" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

03 лютого 2026 року до суду надійшли додаткові заперечення Громадської організації Одеська обласна організація автомобілістів на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в яких посилається на відсутність будь-яких обстави, встановлених в процесі розгляду справи № 2а-2193/09/1570, котрі були б враховано при винесенні рішення у справі № 9/430-05-11867.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.02.2026 відкладено розгляд справи на 10 лютого 2026 року.

Відповідно до сформованих за допомогою автоматизованої системи діловодства Господарського суду Одеської області довідок до електронних кабінетів кожного з учасників справи Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою в автоматичному режимі 03.02.2026 доставлено ухвалу відкладення судового засідання на 10 лютого 2026 року.

10 лютого 2026 року від Громадської організації Одеська обласна організація автомобілістів надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.02.2026 відкладено розгляд справи на 17 лютого 2026 року.

Відповідно до сформованих за допомогою автоматизованої системи діловодства Господарського суду Одеської області довідок до електронних кабінетів кожного з учасників справи Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою в автоматичному режимі 10.02.2026 доставлено ухвалу відкладення судового засідання на 17 лютого 2026 року.

Приписами частини 1 статті 325 ГПК України передбачено, що заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається судом у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Кузнецов та інші проти Російської Федерації зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи Серявін та інші проти України, Проніна проти України), з якої випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частинами 1 та 2 статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В свою чергу, частиною 3 статті 2 ГПК України встановлено, що одним із основних засад (принципів) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до положень статті 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Згідно із приписами статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Європейський суд щодо тлумачення положення розумний строк в рішенні у справі Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Кузнецов та інші проти Російської Федерації зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи Серявін та інші проти України, Проніна проти України), з якої випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищенаведене, з метою дотримання принципів диспозитивності, змагальності сторін, рівності сторін перед законом та судом, враховуючи важливість справи для її учасників, розгляд заяви здійснено господарським судом в межах розумного строку з метою надання можливості учасниками справи реалізувати наявні процесуальні права шляхом подачі як заяв по суті справи і письмових пояснень, так і виступу із промовами.

У призначене на 17.02.2026 судове засідання представники учасників справи, окрім Громадської організації Одеська обласна організація автомобілістів, не з`явились.

Частиною 6 статті 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Приписами частини 4 статті 120 ГПК України передбачено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Враховуючи наявність сформованих автоматизованою системою діловодства Господарського суду Одеської області довідок про завчасну доставку до електронного кабінету кожного із учасників справи підсистемою Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в автоматичному режимі постановлених у справі ухвал, останні належним чином повідомлені про судове провадження та призначені засідання, відтак неявка представників учасників не перешкоджає розгляду справи.

В процесі розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами представник Громадської організації Одеська обласна організація автомобілістів заперечував проти задоволення заяви та наполягав на залишенні рішення у справі без змін.

Розглянувши заяву Громадської Організації "Всеукраїнська спілка автомобілістів" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 12 січня 2006 року у справі № 9/430-05-11867, 17 лютого 2026 року в судовому засіданні судом проголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвалу. Повідомлено, що повний текст ухвали буде складено 23 лютого 2026 року.

Відповідно до частини 1 статті 320 ГПК України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду (частина 2 статті 320 ГПК України).

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

Нововиявлена обставина це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

За відсутності принаймні однієї з цих ознак обставини не можуть вважатися нововиявленими та, відповідно, бути підставою для перегляду прийнятого у справі судового рішення (сталий та актуальний правовий висновок Верховного Суду, вперше викладений у постанові від 03.04.2018 у справі № 910/6052/16 та постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №915/1708/14, від 19.05.2020 у справі № 910/19793/14, від 25.08.2020 у справі № 910/6052/16, від 07.10.2020 у справі № 922/1026/19.) Здійснюючи процедуру перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін.

Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Процесуальними нормами не передбачено здійснення перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами у повному обсязі, отже суд переглядає судове рішення за нововиявленими обставинами лише в тих межах, в яких ці обставини впливають на суть рішення.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Таким чином, перегляд рішення за нововиявленими обставинами є спеціально встановленою процедурою і є можливим лише за наявності підстав для такого перегляду та за умови дотримання порядку і строку подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, встановлених ГПК України.

Суд наголошує, що важливим при перегляді судового рішення є дотримання принципу юридичної визначеності. Європейський суд з прав людини у рішеннях від 3 квітня 2008 року у справі Пономарьов проти України (п. 40) та від 29 жовтня 2015 року у справі Устименко проти України (п. 46) неодноразово акцентував увагу на тому, що одним із основних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішення суду, згідно з яким жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного й обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами.

Відповідно до частини 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 12.05.2020 у справі № 51-517ск18 Верховний Суд зазначив, що нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Роль суду при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами зводиться лише до встановлення наявності таких обставин, оцінки їх з точки зору істотності для даної конкретної справи, їх дослідження та прийняття відповідного рішення.

У постанові від 17.04.2018 у справі № 1510/2-1411/11 Верховним Судом наведена правова позиція, згідно якої процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 18.11.2004 у справі Pravednaya v. Russia, пп.27, 28).

За таких обставин, при зверненні до суду із заявою в порядку глави 3 ГПК України заявником повинно бути доведено наявність підстав, встановлених статтею 320 цього Кодексу.

Як зазначалось, підставами для перегляду рішення за нововиявленими обставинами Громадською Організацією "Всеукраїнська спілка автомобілістів" визначено те, що Громадська організація Одеська обласна організація автомобілістів є місцевим осередком Громадської Організації "Всеукраїнська спілка автомобілістів"; постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2025 у справі № 2а-2193/09/1570 скасовано постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2009, провадження у справі за позовом Громадської організації Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів до Головного управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії закрито.

Як зазначає заявник, ухвалюючи постанову П`ятим апеляційним адміністративним судом встановлено обставини приналежності Громадської організації Одеська обласна організація автомобілістів до Громадської Організації "Всеукраїнська спілка автомобілістів" як місцевого осередку.

При цьому, на переконання заявника, посилання на наявність доказів на підтвердження права власності на спірне майно Позивача на даний час можуть бути спростовані, оскільки судовим рішенням у справі № 2а-2193/09/1570 встановлено незаконність реєстрації статуту Громадської організації Одеська обласна організація автомобілістів в редакції від 2008 року, а отже і неможливість набуття у власність місцевим осередком майна та належність всього закріпленого за Громадською організацією Одеська обласна організація автомобілістів майна саме Громадській Організації "Всеукраїнська спілка автомобілістів".

Відповідно до опублікованої інформації в Єдиному державному реєстрі судових рішень предметом судового розгляду у справі № 2а-2193/09/1570 є скасування наказу Головного Управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України за № 561-о/д від 20.10.2008 (далі також спірний, оскаржуваний наказ); зобов`язання Головного Управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України зареєструвати нову редакцію Статуту ГО "Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів", затверджену постановою 15-ї позачергової конференції Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів від 26.09.2008.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду постанову Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2009 року скасовано, провадження у справі за позовом Громадської організації «Одеська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів» до Головного управління юстиції в Одеській області Міністерства юстиції України про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії закрито.

Роз`яснено позивачеві право на звернення з позовом до суду в порядку господарського судочинства.

Ухвалюючи 12.01.2006 рішення у справі № 9/430-05-11867 Господарським судом Одеської області встановлено: « 26.01.1993р. Одеською обласною державною адміністрацією було зареєстровано Статут Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів, яка є місцевим осередком Всеукраїнської громадської організації - Всеукраїнської спілки автомобілістів, що на добровільних засадах об`єднує громадян власників особистих автомобілів і мотоциклів, самодіяльних конструкторів і реставраторів старовинних транспортних засобів, інших громадян любителів автомототехніки. Діяльність позивача поширюється на територію всієї Одеської області.

Позивач є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунок у банку, бланки своїм найменуванням, свою печатку в штампи, зразки яких затверджуються президією Центральної ради, і користуються символікою Всеукраїнської спілки автомобілістів, зареєстрованою Міністерством юстиції України. Місцезнаходження керівних органів позивача: м. Одеса вул. Іцхака Рабіна, автостоянка №35 (згідно технічного паспорту на цей об`єкт від 11.2003р. за №513 м/с).»

При цьому при ухваленні 12.01.2006 рішення у справі у справі № 9/430-05-11867 відсутні посилання на статут Громадської організації Одеська обласна організація автомобілістів в редакції від 2008 року та оцінка його як доказу, тобто відсутні необхідні ознаками існування нововиявлених обставин, встановлених, за посиланням заявника, у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2025 у справі № 2а-2193/09/1570.

Окрім наведеного, суд вважає за необхідне звернути увагу на викладене Верховним Судом у постанові від 14.12.2022 у справі № 9/430-05-11867 за касаційною скаргою Громадської Організації "Всеукраїнська спілка автомобілістів" (Всеукраїнська спілка автомобілістів та/або Спілка у тексті) на ухвалу Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.09.2022 у справі за позовом Одеської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів (наразі Громадська організація «Одеська обласна організація автомобілістів») до Комунального підприємства «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» про визнання права власності та зобов`язання його зареєструвати, а саме на наступне:

«Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок апеляційного суду про недоведеність ухвалення місцевим господарським судом у цій справі рішення, яке би якимось чином порушувало чи обмежувало права і обов`язки Всеукраїнської спілки автомобілістів, з огляду на таке.

Як свідчать матеріали справи, подаючи апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, Всеукраїнська спілка автомобілістів зазначила, зокрема, про те, що вказане судове рішення порушує її законні інтереси, оскільки ГО «Одеська обласна організація ВСА» була створена як регіональне представництво Всеукраїнської спілки автомобілістів та все майно організації, зокрема, й спірні нежитлові приміщення автостоянки № 35, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Іцхака Рабіна, 28, та нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, 3-В, належать на праві власності скаржникові, а ГО «Одеська обласна організація ВСА» мала виключно право оперативного управління майном Спілки, яке розташоване на території Одеської області.

Відхиляючи доводи скаржника щодо приналежності спірного майна (нежитлових приміщень) Всеукраїнській спілці автомобілістів, суд апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі від 01.09.2022 обґрунтовано зазначив, що статути Всеукраїнської спілки автомобілістів та ГО «Одеська обласна організація ВСА» у редакціях, чинних на час прийняття місцевим господарським судом оскаржуваного рішення, дійсно встановлюють, що ГО «Одеська обласна організація ВСА» є місцевим осередком Всеукраїнської спілки автомобілістів, проте самі по собі положення статутів не породжують у Всеукраїнської спілки автомобілістів права власності на спірне конкретне майно.

Так, як свідчать матеріали справи та установлено судом апеляційної інстанції, у 2000 році зареєстровано нову редакцію статуту Всеукраїнської спілки автомобілістів.

Згідно з пунктом 1.3 статуту Всеукраїнської спілки автомобілістів у редакції від 2000 року діяльність Спілки поширюється на територію всієї України. Організація Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські організації є структурними осередками Спілки і мають статус юридичної особи, в своїй діяльності керуються своїми статутами, які не суперечать статуту Спілки, і реєструються в установленому порядку після їх затвердження президією Центральної ради. Вони несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах коштів і майна, що знаходяться в їхньому господарському віданні.

Відповідно до пункту 4.1 статуту Всеукраїнської спілки автомобілістів у редакції від 2000 року Спілка будується за територіальним принципом. Первинні організації Спілки створюються за місцем роботи і навчання, за місцем проживання та організованого зберігання транспортних засобів. Первинні організації об`єднуються в районні, міські організації за територіальністю. Районні та міські організації входять до складу організації Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських організацій, які становлять Спілку.

Згідно з пунктом 6.1 статуту Всеукраїнської спілки автомобілістів у редакції від 2000 року місцевими організаціями Спілки є первинні, районні, міські, обласні організації та організація Автономної Республіки Крим. Міські, районні, та первинні організації Спілки у своїй діяльності керуються статутом Спілки, статутами організацій Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських організацій та своїми положеннями, які затверджуються президіями вищестоящих рад.

Пунктом 7.4 статуту Всеукраїнської спілки автомобілістів у редакції від 2000 року кожен член Спілки не має права власності на долю майна Спілки. Власником майна є Спілка у цілому. Організація Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські організації, створені Спілкою госпрозрахункові установи та підприємства використовують майно Спілки, що знаходиться в їхньому господарському віданні, на правах оперативного управління.

Як передбачено у пункті 7.6 статуту Всеукраїнської спілки автомобілістів у редакції від 2000 року, від імені Спілки управління майном здійснює президія Центральної ради. Майно, яке знаходиться в господарському віданні організації Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських організацій, створених Спілкою госпрозрахункових установ і підприємств, не може бути вилучено президією Центральної ради без згоди керівних органів організації Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських організацій.

Згідно з пунктом 7.8. статуту Всеукраїнської спілки автомобілістів у редакції від 2000 року на утримання апарату Центральної ради Спілки, а також для проведення централізованих заходів місцеві організації та підприємства Спілки відраховують у розпорядження Центральної ради Спілки кошти в порядку і розмірах, встановлених Центральною радою.

16.05.2001 постановою Центральної ради Всеукраїнської спілки автомобілістів затверджено статут ГО «Одеська обласна організація ВСА».

Так, у пункті 1.1 статуту ГО «Одеська обласна організація ВСА» у редакції від 2001 року зазначено, що ГО «Одеська обласна організація ВСА» є місцевим осередком всеукраїнської громадської організації Всеукраїнської спілки автомобілістів, що на добровільних засадах об`єднує громадян власників особистих автомобілів і мотоциклів, самодіяльних конструкторів і реставраторів старовинних транспортних засобів, а також інших громадян любителів автомототехніки.

Згідно з пунктом 1.2 статуту ГО «Одеська обласна організація ВСА» у редакції від 2001 року обласна організація Спілки здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, Закону України «Про об`єднання громадян», чинного законодавства, статуту Всеукраїнської спілки автомобілістів і цього статуту, діє на основі добровільності, рівноправності членів Спілки, самоврядування та гласності, самофінансування та самоокупності.

Пунктом 1.3 статуту ГО «Одеська обласна організація ВСА» у редакції від 2001 року передбачено, що обласна організація Спілки у своїй діяльності керується своїм статутом, який не суперечать статуту Всеукраїнської спілки автомобілістів і реєструються у встановленому порядку після його затвердження президією Центральної ради. Вона несе відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах коштів і майна, що знаходяться в її господарському віданні.

Відповідно до пункту 6.3 статуту ГО «Одеська обласна організація ВСА» у редакції від 2001 року власністю Спілки є будівлі і споруди, обладнання, транспортні засоби, цінні папери та інше майно, придбане на власні кошти чи на інших підставах, які не заборонені законом для виконання статутних завдань.

У положеннях пункту 6.4 статуту ГО «Одеська обласна організація ВСА» у редакції від 2001 року вказано, що кожен член Спілки не має права власності на долю майна Спілки. Власником майна є Спілка у цілому. Обласна організація Спілки, створені Спілкою госпрозрахункові установи та підприємства використовують майно Спілки, що знаходиться в їхньому господарському віданні, на правах оперативного управління. Від імені Спілки управління майном здійснює президія Центральної ради. Майно, яке знаходиться в господарському віданні обласної організації спілки, створених Спілкою госпрозрахункових установ і підприємств, не може бути вилучено президією Центральної ради без згоди керівних органів обласної організації Спілки.

Згідно з розділом 7 статуту ГО «Одеська обласна організація ВСА» у редакції від 2001 року зміни і доповнення до цього статуту має право вносити конференція обласної організації Спілки, з наступним затвердженням Центральною радою Спілки.

Апеляційний господарський суд правильно звернув увагу на те, що положення наведених статутів саме в цих редакціях були чинними на час прийняття оскаржуваного рішення та дійсно встановлювали, що ГО «Одеська обласна організація ВСА» є місцевим осередком Всеукраїнської спілки автомобілістів.

При цьому положення цих статутів встановлюють, що кожен член Спілки не має права власності на долю майна Спілки. Власником майна є Спілка у цілому. Обласна організація Спілки, створені спілкою госпрозрахункові установи та підприємства використовують майно Спілки, що знаходиться в їх господарському віданні, на правах оперативного управління.

Однак, як правильно зазначено судом апеляційної інстанції, з положень даних статутів не вбачається, що ГО «Одеська обласна організація ВСА» як юридична особа не може мати у своїй власності майно, відмінне від майна Спілки.

Крім цього, жодні статутні документи як Всеукраїнської спілки автомобілістів, так і ГО «Одеська обласна організація ВСА» не передбачали, що індивідуально визначене нерухоме майно, яке є предметом спору у цій справі: передається ГО «Одеська обласна організація ВСА» до Всеукраїнської спілки автомобілістів як вклад чи на інших умовах; Всеукраїнська спілка автомобілістів набуває на таке конкретно визначене майно будь-які права, в тому числі право власності тощо.

У даному випадку, як правильно зазначено судом апеляційної інстанції, статути встановлювали можливість володіння майном без визначення чіткого переліку такого майна, зокрема, майна, яке було предметом спору.

При цьому, як свідчать матеріали справи та установлено судом апеляційної інстанції, Всеукраїнська спілка автомобілістів не надала доказів щодо бухгалтерського обліку спірного нерухомого майна, сплати за нього податків, обов`язкових платежів тощо. Самі по собі положення статутів не породжують у Всеукраїнської спілки автомобілістів права власності на спірне конкретне майно, у той же час будь-яких належних та допустимих доказів щодо набуття Всеукраїнською спілкою автомобілістів права власності на нерухоме майно або інших прав, як то відання, користування, володіння, скаржником до суду надано не було. У матеріалах справи відсутні будь-які правовстановлюючі документи, які підтверджували б наявність у Всеукраїнської спілки автомобілістів права власності на спірне нерухоме майно або можливість набуття такого права на законних підставах.

Крім цього, скаржником не надано доказів про реєстрацію будь-яких прав на спірне нерухоме майно за Всеукраїнською спілкою автомобілістів, у тому числі права відання, власності, користування, володіння тощо. Ці докази відсутні як на момент розгляду справи в суді першої інстанції, так і на час подання апеляційної скарги. У матеріалах справи також відсутні докази, з яких можна було б встановити прийняття Всеукраїнською спілкою автомобілістів рішень щодо спірного майна, зокрема щодо передачі такого майна на праві господарського відання позивачеві.

Колегія суддів також зауважує, що рішення місцевого господарського суду від 12.01.2006 у цій справі об`єктивно не могло вплинути на права, інтереси чи обов`язки скаржника або ж порушити їх, оскільки у матеріалах справи відсутні докази щодо приналежності спірного нерухомого майна Всеукраїнській спілці автомобілістів, а посилання скаржника на те, що у позивача відсутнє право власності на спірне майно не породжує право власності на таке майно у Спілки.».

Фактично зміст та правова суть представленої Громадською Організацією "Всеукраїнська спілка автомобілістів" заяви зводиться як до переоцінки доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи (в частині посилання на те, що Громадська організація Одеська обласна організація автомобілістів є місцевим осередком Громадської Організації "Всеукраїнська спілка автомобілістів"), так і оцінки доказів, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (набуття у власність місцевим осередком Громадської Організації "Всеукраїнська спілка автомобілістів" Громадською організацією Одеська обласна організація автомобілістів певного майна).

Наведене є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви Громадської Організації "Всеукраїнська спілка автомобілістів" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 12 січня 2006 року у справі № 9/430-05-11867.

Керуючись ст.ст.234, 323, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Громадської Організації "Всеукраїнська спілка автомобілістів" (зареєстрована 16.12.2025 за вх. № 2-1970/25) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 12 січня 2006 року у справі № 9/430-05-11867 відмовити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 12 січня 2006 року у справі № 9/430-05-11867 залишити без змін.

Ухвала набрала чинності 17 лютого 2026 року та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання законної сили ухвали Господарського суду Одеської області.

Повний текст ухвали складено 23 лютого 2026 р.

Суддя С.Ф. Гут