ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"27" лютого 2026 р. м. Ужгород Справа №907/1282/25

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.,

при секретарі судового засідання Мартон М.М.,

розглянувши матеріали за скаргою представника Приватного підприємства Золтранс, с. Єлиховичі Золочівського району Львівської області вих. №22012026 від 22.01.2026 (вх. №02.3.1-02/500/26 від 22.01.2026) про визнання неправомірними дій приватного виконавця щодо вилучення та передачі навантажувача одноківшевого фронтального колісного ZL 50G S/N 15G0 року, на зберігання Шиян І.Г. ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: м. Жидачів, вул. Грушевського 53 а/1; скасування постанови приватного виконавця Білецького І.М. у виконавчому провадженні №79647351 від 20.11.2025; зобов`язання приватного виконавця Білецького І.М. повернути навантажувач одноківшевий фронтальний колісний ZL 50G S/N 15G0 року на зберігання ПП Золтранс та скласти про це відповідний акт у відповідності до пункту 12 розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 в редакції від 16.09.2025 у справі №907/1282/25 за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю АТР Інвест, м. Жидачів Львівської області б/н від 12.11.2025 (вх. №02.3.1-05/1389/25 від 12.11.2025) про забезпечення позову до його пред`явлення шляхом накладення арешту на навантажувач одноківшевий фронтальний колісний ZL 50G S/N 15G0 року, що на даний час знаходиться у володінні та користуванні Приватного підприємства Золтранс, с. Єлиховичі Золочівського району Львівської області, у справі про визнання недійсним Договору купівлі-продажу №45 від 17.05.2022, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю Західпрогрес та Приватним підприємством Золтранс; застосування наслідків недійсності правочину

з участю уповноважених представників:

від скаржника (відповідача 2, боржника) Зелінська С.В., адвокат, ордер серії

ВС №1396320 від 20.01.2026

від стягувача (позивача) (в режимі відеоконференції) Торонні А.М., адвокат,

ордер серії АТ №1125475

від 14.01.2026

від відповідача 1 не з`явився

від приватного виконавця

Білецького І.М. (в режимі відеоконференції) Кусий А.В., адвокат, ордер серії

ВС №1436373 від 02.02.2026

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 14.11.2025 задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю АТР Інвест, м. Жидачів Львівської області б/н від 12.11.2025 (вх. №02.3.1-05/1389/25 від 12.11.2025) про забезпечення позову до його пред`явлення у справі №907/1282/25; накладено арешт на навантажувач одноківшевий фронтальний колісний ZL 50G S/N 15G0 року, що на даний час знаходиться у володінні та користуванні Приватного підприємства Золтранс, вул. Зозулівська, будинок 2, с. Єлиховичі, Золочівський район, Львівська область, 80716 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 40667145).

Представник Приватного підприємства Золтранс, с. Єлиховичі Золочівського району Львівської області через підсистему Електронний суд подала скаргу вих. №22012026 від 22.01.2026 (вх. №02.3.1-02/500/26 від 22.01.2026) про визнання неправомірними дій приватного виконавця щодо вилучення та передачі навантажувача одноківшевого фронтального колісного ZL 50G S/N 15G0 року на зберігання Шиян І.Г. ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: м. Жидачів, вул. Грушевського 53 а/1; скасування постанови приватного виконавця Білецького І.М. у виконавчому провадженні №79647351 від 20.11.2025; зобов`язання приватного виконавця Білецького І.М. повернути навантажувач одноківшевий фронтальний колісний ZL 50G S/N 15G0 року на зберігання ПП Золтранс та скласти про це відповідний акт у відповідності до пункту 12 розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 в редакції від 16.09.2025.

В обґрунтування вимог скарги представниця Приватного підприємства Золтранс покликається на те, що відповідно до ухвали Господарського суду Закарпатської області про забезпечення позову від 14.11.2025, а також Інструкції з організації примусового виконання рішень, приватний виконавець Білецький І.М., був зобов`язаний внести відомості про арешт спірного майна до державного реєстру з метою унеможливлення відчуження такого майна боржником, а також провести опис спірного майна і оформити акт про передачу його на зберігання боржнику, тобто ПП Золтранс.

Водночас 20.11.2025 приватний виконавець Білецький І.М., за наслідками проведення виконавчий дій, виніс постанову про опис та арешт майна боржника у виконавчому провадженні №79647354, та передав майно на відповідальне зберігання громадянина Шиян Ігоря Григоровича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .

На переконання представниці скаржника, вказані дії приватного виконавця щодо вилучення та передачі навантажувача одноківшевого фронтального колісного на зберігання Шиян І.Г. є неправомірними, оскільки суперечать змісту ухвали Господарського суду Закарпатської області від 14.11.2025, в ході примусового виконання якої і були вчинені оскаржувані дії приватного виконавця, а також положенням пункту 12 розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, які дозволяють передавати арештоване майно на зберігання третій особі, а не боржнику, тільки у випадку відсутності боржника чи його відмови, або визначення такої особи судовим рішенням.

Представниця скаржника наполягає, що при проведенні вищенаведених оскаржуваних дій приватний виконавець перевищив повноваження, оскільки без вказівки суду здійснив вилучення арештованого майна та передачу його на зберігання іншій особі, внаслідок чого завдав шкоди законній господарській діяльності скаржника Приватного підприємства Золтранс, позаяк навантажувач використовується для забезпечення роботи підприємства.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 29.01.2026 поновлено Приватному підприємству Золтранс, с. Єлиховичі Золочівського району Львівської області процесуальний строк на звернення до суду зі скаргою на дії (бездіяльність) приватного виконавця Білецького І.М. у виконавчому провадженні №79647351 із примусового виконання ухвали Господарського суду Закарпатської області від 14.11.2025 у справі №907/1282/25; розгляд скарги призначено на 17.02.2026.

Представник приватного виконавця Білецького І.М. через підсистему Електронний суд подав відзив на скаргу на дії приватного виконавця б/н від 06.02.2026 (вх. №02.3.1-02/1061/26 від 06.02.2026), яким проти вимог скарги заперечив, покликаючись на її необґрунтованість.

Зокрема представник приватного виконавця вказує, що відповідно до пункту 12 розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, якщо опис і арешт майна (коштів) здійснюються на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику. Іншій особі майно на зберігання може бути передано лише у випадку відсутності боржника чи його відмови від прийняття майна на зберігання, а також у випадку, якщо судовим рішенням визначено іншу особу, якій необхідно передати майно на зберігання.

За доводами представника приватного виконавця, оскільки боржник ПП Золтранс в особі керівника Кудерявця П.С., відмовився брати майно на зберігання, то майно було передано стягувачу за виконавчим документом, а саме керівнику ТОВ АТР Інвест Шиян І.Г. якого попереджено про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна.

Як стверджує представник приватного виконавця, постанову про опис та арешт майна боржника керівник ПП Золтранс отримав особисто 20.11.2025 під розписку на супровідному листі та у самій постанові, і жодних скарг, зауважень при описі не було, як і не заперечувалась ним передача майна на зберігання стягувачу після відмови боржника від зберігання майна.

З приводу виклику боржником поліції в ході проведення виконавчих дій представник приватного виконавця зазначає, що сам керівник ПП Золтранс в своїх поясненнях поліції зазначив, що спочатку не розібрався в ситуації і тому викликав поліцію, а після ознайомлення з документами претензій до державного виконавця не має, допомоги поліції не потребує, і дані пояснення та протокол долучені самим представником боржника при подачі скарги.

Представник приватного виконавця також зауважує що 21.11.2025 приватним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі повного фактичного виконання рішення суду, а з моменту арешту майна, який відбувся 20.11.2025 та до 22.01.2026 (практично через два місяці після арешту майна) жодних заяв, скарг чи інших звернень до приватного виконавця не надходило, як і не надходило заяв про передачу майна на зберігання боржнику.

Водночас представник приватного виконавця наголошує, що жодних прав боржника у виконавчому провадженні №79647351 приватний виконавець не порушив.

Поряд з тим, представник приватного виконавця звертає увагу суду на те, що за наявності будь яких сумнівів з приводу правомірності чи неправомірності вчинення виконавцем певних дій, останні підлягають оцінці з точки зору їх спрямованості на забезпечення виконання остаточного судового рішення.

Крім того, на переконання представника приватного виконавця, у приватного виконавця відсутній обов`язок подання належним чином завірених матеріалів виконавчого провадження з огляду на приписи п. 5 ч. 3 ст. 340 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно наведених представницею скаржника аргументів, якими остання обґрунтовувала поважність причин пропуску строків на звернення до суду із даною скаргою, представник приватного виконавця вважає, що пропуск строку на звернення до суду через пасивну поведінку скаржниці щодо реалізації процесуальних прав і небажання їх реалізувати в повній мірі, в цьому випадку не є поважною причиною пропуску строку, оскільки після повернення судом скарги від 09.12.2025 скаржник міг усунути її недоліки та подати її невідкладно.

Представниця скаржника (боржника, відповідача 2) подала для долучення до матеріалів скарги відповідь Міністерства юстиції України №14482//20.4 від 03.02.2026 за результатами розгляду скарги Приватного підприємства Золтранс, с. Єлиховичі Золочівського району Львівської області щодо діяльності приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І.М.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 17.02.2026 у судовому засіданні по розгляду скарги на дії приватного виконавця оголошено перерву до 24.02.2026.

У судовому засіданні 24.02.2026 представниця скаржника (боржника, відповідача 2) вимоги скарги підтримала, наполягає на їх задоволенні.

Представник приватного виконавця проти вимог скарги заперечив з мотивів, викладених у поданому суду відзиві на скаргу.

Представниця стягувача (позивача) письмово висловленої позиції щодо вимог скарги суду не надала, усно проти задоволення такої заперечила, покликаюсь на її необґрунтованість, а також відсутність згоди боржника від прийняття на зберігання арештованого майна.

Відповідач 1 Товариство з обмеженою відповідальністю Західпрогрес, м. Хуст Закарпатської області в судове засідання по розгляду скарги не з`явився, письмово висловленої позиції по суті скарги суду не надав.

В судовому засіданні 24.02.2026 суд за участю представників скаржника (відповідача 2, боржника), стягувача (позивача) (в режимі відеоконференції) та приватного виконавця (в режимі відеоконференції) проголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення за результатами розгляду скарги до 27.02.2026.

В судовому засіданні 27.02.2026 судом у присутності представника приватного виконавця (в режимі відеоконференції) проголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвали.

Оцінивши та проаналізувавши доводи учасників процесу, викладені у скарзі на дії приватного виконавця, письмових заявах по суті скарги, заслухавши пояснення уповноважених представників скаржника (боржника відповідача), приватного виконавця та позивача (стягувача), озвучені ними у ході судового розгляду скарги, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

За змістом ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

У даному контексті суд зазначає, що питання, пов`язані із примусовим виконанням судових рішень і рішень інших органів, врегульовані Законом України Про виконавче провадження, що є спеціальним законом, яким державний та приватний виконавці керуються при примусовому виконанні рішень суду та інших органів (посадових осіб).

Згідно із ч. 1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження).

На підставі ч. 4 ст. 13 Закону України Про виконавче провадження опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (ч. 2 ст. 56 Закону України Про виконавче провадження).

Частиною 5 статті 56 Закону України Про виконавче провадження визначено, що про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника. У разі прийняття виконавцем рішення про обмеження права користування майном, здійснення опечатування або вилучення його у боржника та передачі на зберігання іншим особам проведення опису є обов`язковим.

20.11.2025 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким І.М. з метою повного фактичного виконання ухвали Господарського суду Закарпатської області від 14.11.2025 у справі №907/1282/25 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що приватним виконавцем Білецьким І.М. описано та накладено арешт на майно: навантажувач одноківшевий фронтальний колісний ZL 50G, реєстраційний номер S/N НОМЕР_1 , який на момент проведення опису та арешту перебував в робочому стані, та належить боржнику: Приватному підприємству Золтранс, вул. Зозулівська, будинок 2, с. Єлиховичі, Золочівський район, Львівська область (код ЄДРЮОФОПтаГФ 40667145). На описане майно накладено арешт та встановлено обмеження права користування ним: користування та відчуження. Призначено відповідальним зберігачем та попереджено його про кримінальну відповідальність ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 . Вказана постанова підписана Шиян І.Г. та директором боржника ПП Золтранс Кудрявцем П.С. без будь яких зауважень та заперечень.

Основним аргументом, на який покликається представниця скаржника, обґрунтовуючи незаконність дій приватного виконавця, є факт передачі приватним виконавцем арештованого майна на зберігання не самому боржнику, а іншій особі Шиян І.Г., чим останній не тільки перевищив повноваження, а й завдав шкоду законній діяльності ПП Золтранс, оскільки навантажувач використовується для забезпечення роботи підприємства.

У відповідності до пункту 10 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. Після виявлення майна (коштів) боржника виконавець проводить опис та арешт цього майна (коштів), про що виносить постанову. У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника повинні бути вказані:

назва кожного внесеного в постанову предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо);

якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису;

якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування;

прізвище, ім`я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач);

відмітка про роз`яснення зберігачеві майна обов`язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт;

якщо виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження;

відмітка про роз`яснення сторонам виконавчого провадження або заставодержателю про можливість у 10-денний строк з дня винесення постанови досягти згоди щодо вартості майна та необхідність письмово повідомити про це виконавця;

зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Постанова про опис та арешт майна (коштів) підписується виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна (коштів). У разі відмови від підпису осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в постанові.

В силу положень ч. 1 ст. 58 Закону України Про виконавче провадження, майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у ч. 8 ст. 56 Закону України Про виконавче провадження, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. Копія постанови видається боржнику, стягувачу, а якщо обов`язок щодо зберігання майна покладено на іншу особу - також зберігачу. Якщо опис і арешт майна здійснювалися на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику (якщо інше не зазначено в судовому рішенні або якщо боржник відмовився приймати майно на зберігання).

Згідно із пунктом 12 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, якщо опис і арешт майна (коштів) здійснюються на виконання рішення про забезпечення позову, виконавець передає арештоване майно на зберігання боржнику або його представнику. Іншій особі майно на зберігання може бути передано лише у випадку відсутності боржника чи його відмови від прийняття майна на зберігання, а також у випадку, якщо судовим рішенням визначено іншу особу, якій необхідно передати майно на зберігання.

На підставі наведених правових норм щодо виконання ухвали суду про забезпечення позову, майно боржника може бути передано на зберігання іншій особі, у разі, зокрема, відмови боржника від прийняття майна на зберігання.

При цьому, ні положення Закону України Про виконавче провадження, ні положення Інструкції з організації примусового виконання рішень не встановлюють вимог до оформлення такої відмови боржника від прийняття майна на зберігання.

Однак, підписання директором скаржника ПП Золтранс постанови про опис та арешт майна (коштів) боржника від 20.11.2025 без будь - яких заперечень та зауважень дає підстав дійти висновку, що в останнього були відсутні заперечення щодо зазначеного у постанові передання арештованого майна на зберігання іншій особі Шиян І.Г., а відповідно, наявною була відмова боржника від приймання на зберігання арештованого майна.

При цьому, представниця скаржника, стверджуючи про неправомірність дій приватного виконавця, оскільки ухвала Господарського суду Закарпатської області від 14.11.2025 у даній справі не передбачає можливості вилучення арештованого майна, помилково ототожнює вилучення майна із наслідками передання арештованого майна на зберігання іншій особі, а не боржнику.

Неможливість використання арештованого майна стала наслідком передання арештованого майна на зберігання іншій особі, а не боржнику, внаслідок власних дій скаржника (боржника, відповідача) щодо відмови від прийняття на зберігання арештованого майна.

За таких обставин, суд зазначає про відсутність підстав для визнання неправомірними дій приватного виконавця, вчинених при примусовому виконанні ухвали Господарського суду Закарпатської області від 14.11.2025 про забезпечення позову до його подання у справі №907/1282/25, щодо вилучення та передачі навантажувача одноківшевого фронтального колісного ZL 50G S/N 15G0 року, на зберігання Шиян І.Г. ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: м. Жидачів, вул. Грушевського 53 а/1; скасування постанови приватного виконавця Білецького І.М. у виконавчому провадженні №79647351 від 20.11.2025; зобов`язання приватного виконавця Білецького І.М. повернути навантажувач одноківшевий фронтальний колісний ZL 50G S/N 15G0 року на зберігання ПП Золтранс та скласти про це відповідний акт у відповідності до пункту 12 розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 в редакції від 16.09.2025.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 234, 339, 340, 341, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні скарги представника Приватного підприємства Золтранс, с. Єлиховичі Золочівського району Львівської області вих. №22012026 від 22.01.2026 (вх. №02.3.1-02/500/26 від 22.01.2026) про визнання неправомірними дій приватного виконавця щодо вилучення та передачі навантажувача одноківшевого фронтального колісного ZL 50G S/N 15G0 року, на зберігання Шиян І.Г. ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: м. Жидачів, вул. Грушевського 53 а/1; скасування постанови приватного виконавця Білецького І.М. у виконавчому провадженні №79647351 від 20.11.2025; зобов`язання приватного виконавця Білецького І.М. повернути навантажувач одноківшевий фронтальний колісний ZL 50G S/N 15G0 року на зберігання ПП Золтранс та скласти про це відповідний акт у відповідності до пункту 12 розділу 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 в редакції від 16.09.2025 у справі №907/1282/25 відмовити.

2. На підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Апеляційна скарга на ухвалу суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвали) суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали). Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

3. Ухвалу надіслати учасникам спору та приватному виконавцю.

4. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повна ухвала складена та підписана 16.03.2026.

Суддя Л.І. Пригара