РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.02.2026Справа № 910/10936/23 (910/15672/24)
За заявою ОСОБА_1

до ОСОБА_2

третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача

керуючий реструктуризацією арбітражний керуючий Приходько Дмитро Володимирович

треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача

ОСОБА_3 - 1

Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Квінікадзе Олександр Бадрійович - 2

про стягнення суми боргу за попереднім договором

в межах справи № 910/10936/23

Суддя Івченко А.М.

Представники: не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

19.12.2024 від ОСОБА_1 надійшла позовна заява про стягнення боргу за Попереднім договором про укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки в межах справи № 910/10936/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2025 позовну заяву вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 19.03.25; запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України; запропоновано позивачу надати відповідь на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Приходька Дмитра Володимировича; запропоновано третій особі надати пояснення; звільнено позивача від сплати судового збору за подання позовної заяви.

18.03.2025 від позивача надійшли пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2025 відкладено підготовче засідання на 07.05.25; здійснено запит до Державної міграційної служби України щодо місця проживання ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

09.04.2025 від Державної міграційної служби України надійшло повідомлення.

09.04.2025 від позивача надійшло клопотання про виклик відповідача.

06.05.2025 від позивача надійшло клопотання про відкладення.

07.05.2025 судове засідання не відбулося.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2025 призначено підготовче засідання на 28.05.25; викликано у судове засідання, призначене на 28.05.25 відповідача ОСОБА_2 . Явку відповідача визнано обов`язковою.

28.05.2025 від позивача надійшло клопотання про відкладення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2025 відкладено підготовче засідання на 06.08.25; повторно викликано у судове засідання, призначене на 06.08.25 о 11:00 год. відповідача ОСОБА_2 . Явку відповідача визнано обов`язковою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2025 закрито підготовче провадження з розгляду заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за попереднім договором; призначено розгляд заяви до розгляду по суті на 03.09.25; в черговий раз викликано у судове засідання, призначене на 03.09.25 відповідача ОСОБА_2 . Явку відповідача визнано обов`язковою; запропоновано учасникам провадження у справі.

21.08.2025 від позивача надійшли пояснення.

03.09.2025 від позивача надійшли документи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2025 відкладено розгляд справи на 12.11.25; залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3 та приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Квінікадзе Олександра Бадрійовича; витребувано у ОСОБА_3 та приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Квінікадзе Олександра Бадрійовича належним чином засвідчену копію Договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер 1913, виданий 10.09.2019; запропоновано учасникам провадження у справі надати суду письмові пояснення, докази до початку розгляду справи по суті; зобов`язано позивача направити на адресу залучених осіб копію позовної заяви з додатками, докази чого надати суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2025 відкладено розгляд справи на 11.02.26; повторно витребувати у ОСОБА_3 та приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Квінікадзе Олександра Бадрійовича належним чином засвідчену копію Договору купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер 1913, виданий 10.09.2019; запропоновано учасникам провадження у справі надати суду письмові пояснення, докази до початку розгляду справи по суті; повторно зобов`язано позивача направити на адресу залучених осіб копію позовної заяви з додатками, докази чого надати суду.

25.11.2025 від приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Квінікадзе Олександра Бадрійовича надійшли документи.

В судовому засіданні судом розглянуто позов по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позови, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначає, що 20.03.2018 року між ОСОБА_1 (далі - «Покупець») та ОСОБА_2 (далі - «Продавець») було укладено Попередній договір про укладення договору купівлі - продажу земельної ділянки, що посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області та зареєстровано в реєстрі за № 1021 (далі - «Договір»).

Відповідно до пункту 1 Договору за цим договором у строк до двадцятого липня дві тисячі вісімнадцятого року Продавець зобов`язується передати у власність Покупця з укладенням договору купівлі - продажу (далі - «Основний договір»), а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити земельну ділянку площею 0,1975 га, кадастровий номер - :01:022:0052 надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 4 Договору при укладенні цього договору на підтвердження намірів сторін Покупець передав, а Продавець прийняв грошову суму у розмірі 474 300 (чотириста сімдесят чотири тисячі гриста) гривень 00 копійок, що на момент укладання цього договору еквівалентно 18 000,00 дол. США, а Продавець отримав зазначену суму авансу.

Таким чином, оскільки сторонами було укладено попередній договір, який відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема нотаріально посвідчений, а отже підписаний між сторонами договір за своєю правовою природою є попереднім договором.

Основного договору купівлі-продажу земельної ділянки, між позивачем та відповідачем укладено не було, а тому отриманні відповідачем кошти від позивача підлягають поверненню позивачу.

Позивач зазначає, що був зацікавлений в придбанні у Відповідача земельної ділянки із кадастровим номером :01:022:0052 для будівництва, і йшов на умови Відповідача, який запевняв про те, що останній передасть Позивачу земельну ділянку у власність за основним договором.

Відповідач свій обов`язок не виконав, і не передав у власність Позивача земельну ділянку із кадастровим номером :01:022:0052.

З матеріалів справи вбачається, що 10.09.2019 ОСОБА_2 (Продавець) та ОСОБА_3 (Покупець) уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки із кадастровим номером :01:022:0052, що посвідчений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Квінікадзе О.Б. і та зареєстровано в реєстрі за № 1913.

12.03.2024 позивачем направлено вимогу відповідачу про повернення коштів у строк до 30.03.2024 у сумі 686 520,00 грн. Кошти відповідачем не повернуто.

Частиною 2 ст. 693 ЦК України визначено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Згідно ст. 181 ГК України, господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Частиною 2 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 910/12382/17: «Виходячи з системного аналізу вимог чинного законодавства аванс - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є грошова сума, яка перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за роботи які мають бути виконані, при цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося».

В силу положень частини третьої статті 635 ЦК України припиняються зобов`язання сторін укласти основний договір, що унеможливлює спонукання до укладення основного договору в судовому порядку, виконання обов`язку в натурі чи виникнення основного договірного зобов`язання як правової підстави для виникнення у набувача права власності не майно. Проте припинення зобов`язання за попереднім договором не звільняє сторін від відповідальності, зокрема, передбаченої умовами попереднього договору, за порушення вчинене під час його дії.

Сума, яка названа в попередніх договорах є авансом, оскільки сторонами не дотримано умов визначених статтею 570 ЦК України, а саме не укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки із кадастровим номером :01:022:0052 на виконання якого Позивачем було передано кошти Відповідачу, а тому, порушене право Позивача з повернення коштів (авансу) підлягає захисту шляхом стягнення відповідача на користь позивача переданих/отриманих грошових коштів в тому розмірі в якому вони передавалися.

Відповідно до ч 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу У країни боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано 3% річних на суму 3 422,09 дол. США за період 01.08.2018-01.12.2024.

З огляду на викладене, суд вирішив позовні вимоги задовольнити повністю.

У відповідності до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За наведених обставин суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову повністю.

В силу приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд даного спору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номера платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) суму боргу за Попереднім договором про укладення договору купівлі - продажу земельної ділянки від 20.03.2018 р.н. № 1021 у розмірі еквівалентній 18 000,00 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на день виконання рішення суду та 3 % річних у розмірі еквівалентній 3 422,09 доларів США за офіційним курсом Національного банку України на день виконання рішення суду.

3. Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) в дохід Державного бюджету України 13 412,37 грн. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити учасникам провадження у справі про банкрутство.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10.03.2026.

Суддя А.М.Івченко