УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження та

призначення справи до судового розгляду по суті

м. Київ

16.02.2026справа № 910/9288/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/9288/25

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Л-Квартал Вацлава Гавела» (бул. Вацлава Гавела, буд. 6/7А, м. Київ, 03124; ідентифікаційний код 43664697)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамант - Центр» (вул. Ясська, буд. 1, м. Чернівці, 58000; ідентифікаційний код 33097162) та

Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагард» (пров. Мар`яненка, буд. 9, офіс 3, м. Київ, 01021; ідентифікаційний код 337265837)

про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 27.09.2021 та зобов`язання усунути перешкоди у користуванні допоміжними приміщеннями шляхом забезпечення безперешкодного доступу,

за участю представників:

позивача - Шельчук Т.С. (ордер від 15.09.2025 серія АА №1614595);

відповідача-1 - не з`явився;

відповідача-2 - Якушева С.І. (ордер від 11.01.2026 серія ВН №1639798),

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Л-Квартал Вацлава Гавела» (далі - ОСББ) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамант - Центр» (далі - ТОВ «Діамант - Центр») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагард» (далі - ТОВ «Лагард») про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 27.09.2021, укладеного ТОВ «Діамант - Центр» і ТОВ «Лагард», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Скляр Оксаною Станіславівною та зареєстрованого в реєстрі за №3602 (далі - Договір);

- зобов`язання ТОВ «Діамант - Центр» і ТОВ «Лагард» усунути ОСББ перешкоди у користуванні допоміжним приміщенням №013 (приміщення венткамери) площею 95,70 кв.м, приміщенням №009 (коридор) площею 12,15 кв.м, приміщенням №011 (насосна) площею 95,70 кв.м, входу до підвалу багатоквартирного будинку за адресою: бул. Вацлава Гавела, буд. 6/7А, м. Київ, частини яких займає нежитлове приміщення №8 загальною площею 66,9 кв.м, що знаходиться за адресою: бул. Вацлава Гавела, буд. 6/7А, м. Київ (індексний номер 45929326 від 13.03.2019, номер запису про право власності 30668398, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), шляхом забезпечення безперешкодного доступу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- 16.06.2020 власниками квартир та нежитлових приміщень багатоповерхового житлового комплексу з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом, що знаходиться за адресою: бул. Вацлава Гавела, буд. 6/7А. м. Київ, 03124, було створено ОСББ, яке зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16.06.2020, запис №0042587;

- під час проведення відповідного огляду позивач виявив, що в приміщеннях №13 (допоміжне приміщення), №6 (тамбур-шлюз) та №9 (коридор) підземного поверху багатоповерхового житлового комплексу з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом здійснена незаконна перебудова, а в приміщенні №9 (коридор) встановлені перегородки та сформовані невідомі приміщення, тим самим зменшено площу загального коридору (номери приміщень зазначені відповідно до експлікації приміщень схем влаштування внутрішньобудинкових систем, зокрема: схеми мереж водопроводу та каналізації (магістральних мереж в підвальних поверхах та паркінгу - додаток №5; систем вентиляції - додаток №6, які розроблені на основі технічної та проектної документації багатоквартирного будинку);

- згодом ОСББ дізналося, що відповідні приміщення знаходиться у фактичному володінні ТОВ «Діамант - Центр», яке вважало свої дії правомірними та надало техпаспорт, згідно з яким приміщення №13 (допоміжне приміщення), №6 (тамбур-шлюз) та №9 (коридор) були перебудовані та сформовано нове єдине нежитлове приміщення №8 загальною площею 66,9 кв.м;

- отримавши інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, позивач дізнався, що право власності на нежитлове приміщення №8 загальною площею 66,9 кв.м в багатоповерховому житловому комплексі з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом, що знаходиться за адресою: бул. Вацлава Гавела, буд. 6/7А, м. Київ, 03124, дійсно зареєстроване за ТОВ «Діамант - Центр»;

- нежитлове приміщення №8 було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- право власності ТОВ «Діамант - Центр» на нежитлове приміщення №8 було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 30668398 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Дячук Оленою Борисівною 13.03.2019; підставами виникнення запису було рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45929326 від 13.03.2019 о 14:46:32 год, прийняте приватним нотаріусом Дячук О.Б.;

- нежитлове приміщення №8 загальною площею 66,9 кв.м в багатоповерховому житловому комплексі з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом повністю складається з допоміжних приміщень багатоквартирного будинку (приміщення №13 (допоміжне приміщення), приміщення №6 (тамбур-шлюз) та приміщенні №9 (коридор) і є спільною власністю співвласників багатоквартирного будинку;

- відповідно до положень чинного законодавства питання про переобладнання даного спільного майна та подальшого його відчуження мали вирішуватись співвласниками багатоквартирного будинку; відповідно, допоміжні приміщення не могли бути відчужені без згоди всіх співвласників житлових і нежитлових приміщень багатоповерхового житлового комплексу з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом за адресою: бул. Вацлава Гавела, буд. 6/7А, м. Київ, 03124;

- співвласники багатоквартирного будинку - власники житлових та нежитлових приміщень не приймали жодних рішень про переобладнання чи реконструкцію спільного майна багатоквартирного будинку, а саме приміщень №13, №6 та №9, а також про передачу у власність ТОВ «Діамант - Центр» таких приміщень; жодного рішення загальних зборів ОСББ про передачу у власність ТОВ «Діамант - Центр» спірних приміщень не існує;

- однак, з порушенням вимог законодавства ТОВ «Діамант - Центр» було оформлено право власності на нежитлове приміщення №8, чим порушено право співвласників житлових і нежитлових приміщень багатоповерхового житлового комплексу з вбудовано-прибудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом на володіння, користування і розпорядження спільною сумісною власністю;

- у квітні 2021 року з метою захисту порушених прав і законних інтересів співвласників багатоквартирного будинку ОСББ звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «Діамант - Центр» про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45929326 від 13.03.2019, номер запису про право власності 30668398, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, та припинення право власності ТОВ «Діамант - Центр» на нежитлове приміщення №8 загальною площею 66,9 кв.м;

- рішенням Господарського суду міста Києва від 17.07.2024 у справі №910/7032/21 скасовано державну реєстрацію прав та їх обтяжень згідно з рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Дячук О.Б., індексний номер 45929326 від 13.03.2019, номер запису про право власності 30668398, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) ТОВ «Діамант - Центр» на нежитлове приміщення №8 загальною площею 66,9 кв.м;

- позивач дізнався, що спірне нежитлове приміщення №8 будо незаконно відчужене ТОВ «Діамант - Центр» на користь ТОВ «Лагард» за Договором; у зв`язку з тим, що ТОВ «Діамант - Центр» набуло право власності на нежитлове приміщення №8 незаконно, то відповідно незаконним є відчуження (продаж) такого приміщення іншій особі - ТОВ «Лагард»; Договір підлягає визнанню недійсним, оскільки особа, яка продавала таке майно (ТОВ «Діамант - Центр»), не була його власником, відповідно не була наділена правом щодо розпорядження ним; укладення Договору без згоди співвласників будинку, які є його власниками, свідчить про невідповідність оскаржуваного договору актам цивільного законодавства та є підставою для визнання такого правочину недійсним згідно з положеннями статей 203, 205, 215 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2025 позовну заяву ОСББ залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

04.08.2025 позивачем подано суду документи на виконання ухвали суду від 29.07.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 15.09.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.09.2025 продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/9288/25 та відкладено підготовче засідання з розгляду справи №910/9288/25 на 20.10.2025.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.10.2025 відкладено підготовче засідання з розгляду справи №910/9288/25 на 08.12.2025.

26.11.2025 ТОВ «Лагард» подало суду відзив на позов, в якому заперечило проти задоволення позову, оскільки:

- купуючи нежитлове приміщення №8 у ТОВ «Діамант - Центр» відповідач-2 діяв обачно та добросовісно; про будь-які спори щодо спірного приміщення ТОВ «Лагард» відомо не було; нежитлове приміщення №8 на момент купівлі було належним чином зареєстроване за продавцем, який був замовником будівництва житлового комплексу, та були відсутні сумніви щодо неправомірності його будівництва чи реєстрації права продавця; жодних комунікацій, які б могли свідчити про використання даного нежитлового приміщення для обслуговування житлового будинку на момент купівлі нежитлового приміщення №8 не було і на даний момент не має;

- наявність підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог, оскільки починаючи із серпня 2025 року позивачем було обмежено доступ представників ТОВ «Лагард» до спірного приміщення; нежитлове приміщення на даний час фактично знаходиться в користуванні позивача, представники якого мають вільний доступ до спірного приміщення (вказане, в тому числі, підтверджується відеоматеріалами, наданими позивачем на вимогу суду); для здійснення відеоогляду спірного приміщення представники позивача дозволу у відповідача-2 не питали і самостійно забезпечили собі доступ до спірного приміщення, а тому на даний час відсутній предмет спору в частині усунення позивачу перешкод шляхом надання доступу до спірного приміщення;

- є неналежним та неефективним способом захисту вимога ОСББ про визнання недійсним Договору, адже такий спосіб захисту не відповідає характеру спірних правовідносин;

- позивач не є стороною оспорюваних договорів і не навів в позові фактичних чи правових підстав для висновку про його недійсність відповідно до статей 203 і 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України);

- станом на час укладення оспорюваного договору право власності на приміщення було належним чином зареєстровано за ТОВ «Діамант - Центр» як замовником будівництва; на час укладення Договору не було визначених законом перешкод для передачі приміщення у власність ТОВ «Лагард»; обов`язку узгоджувати своє право на розпорядження майном, визначене статтею 317 ЦК України, з ОСББ ні ТОВ «Лагард», ані ТОВ «Діамант - Центр» не мали;

- ОСББ не вказує, які наслідки недійсності договору він вимагає застосувати та яким чином такі наслідки відновлюють саме права ОСББ, з огляду на те, що за правилами статті 216 ЦК України в разі недійсності правочину саме сторони цього правочину повинні повернути одна одній (а не позивачу) отримане за недійсним Договором;

- позовна вимога про визнання виконаного/частково виконаного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту цивільних прав лише в разі, якщо вона поєднується з позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину, зокрема, про стягнення коштів на користь позивача, витребування майна з володіння відповідача (постанови Верховного Суду від 26.05.2023 у справі №905/77/21, від 06.12.2023 у справі №922/872/22);

- ОСББ позовної вимоги про застосування наслідків недійсності правочину не заявив, тому його вимога про визнання Договору недійсним не може бути ефективним способом захисту;

- відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права;

- сама поведінка позивача і обставини існування спірного приміщення свідчать про те, що дане приміщення не має критично важливого значення для функціонування будинку, адже багато років позивач не вчиняв будь-яких дій щодо повернення даного приміщення; безпідставним і необґрунтованим позбавленням майна відповідача-2 буде порушено його право на мирне володіння майном.

Разом з тим, відповідач-2 у відзиві на позов просив суд поновити пропущений процесуальний строк для подання відзиву на позов.

Суд поновив відповідачу-2 пропущений процесуальний строк на подання відзиву на позов та долучив його до матеріалів справи.

02.12.2025 та 04.12.2025 позивач подав суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Відповідачем-2 08.12.2025 подано суду три клопотання про витребування доказів та клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.

12.01.2026 ТОВ «Лагард» подало суду заяву про застосування строків позовної давності, клопотання про поновлення процесуального строку на подання доказів та долучення до матеріалів справи доказів, клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (нотаріально посвідчена заява свідка).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.01.2026 відкладено підготовче засідання з розгляду справи №910/9288/25 на 16.02.2026.

26.01.2026 ОСББ подало суду заперечення на заяву ТОВ «Лагард» про застосування строків позовної давності та клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

У підготовче засідання 16.02.2026 з`явилися представники позивача та відповідача-2; представник відповідача-1 не з`явився; про причини неявки суду не повідомив; відзиву на позов не подав.

Частиною п`ятою статті 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.01.2026 було надіслано відповідачу-1 16.01.2026 на адресу, зазначену у позовній заяві, в матеріалах справи та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відміткою канцелярії на звороті такої ухвали.

Разом з тим, до матеріалів справи долучено конверт з ухвалою суду від 12.01.2026, який повернувся з адреси ТОВ «Діамант - Центр» (вул. Ясська, буд. 1, м. Чернівці, 58000) з відміткою пошти «адресат відсутній».

Представник ТОВ «Лагард» у підготовчому засіданні 16.02.2026 просив суд долучити до матеріалів справи докази, подані суду 16.02.2026, та поновити пропущений процесуальний строк на їх подання.

Представник позивача заперечила проти долучення до матеріалів справи доказів, поданих суду відповідачем-2 16.02.2026.

Статтею 118 ГПК України передбачено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою - третьою та шостою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

З огляду на викладене Господарський суд міста Києва вважає за необхідне поновити відповідачу-2 пропущений процесуальний строк на подання доказів та долучив їх до матеріалів справи.

Представник позивача у підготовчому засіданні 16.02.2026 просив суд задовольнити заяву про зловживання процесуальними правами та застосування заходів процесуального примусу до відповідача-2.

Представник відповідаач-2 заперечив проти задоволення заяви позивача та просив суд відмовити у її задоволенні.

Згідно зі статтею 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до статті 131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Пунктом 4 частини першої статті 132 ГПК України передбачено, що заходами процесуального примусу є штраф.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

Так, ОСББ вважає, що дії представників відповідача-2 свідчать про умисне та системне зловживання процесуальними правами з боку ТОВ «Лагард», що полягають у: безпідставному ініціюванні відкладення судових засідань; створенні формальних підстав для затягування розгляду справи; порушенні принципів добросовісності, змагальності та розумних строків судового розгляду.

Зловживання процесуальними правами - це правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників господарського процесу (їх представників), що спричиняють порушення процесуальних прав інших учасників господарського процесу (їх представників), з метою перешкоджання гарантованому у пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правосуддю, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом).

Зловживання правами характеризуються умислом, спрямованим на порушення порядку господарського судочинства.

Характерними ознаками зловживання процесуальними правами є: формальне, непропорційне використання процесуального права всупереч легітимній меті, з якою це право встановлено нормами цивільного процесуального права, недобросовісність дій, умисний характер, завідома несумлінність.

Основна ознака зловживання процесуальними правами полягає в тому, що дії, які її складають, вчиняються з видимістю реалізації законних прав особи.

З аналізу наведених норм вбачається, що зловживанням правами можуть бути визнані дії учасника процесу, які формально хоча й передбачені серед його повноважень та прав, однак здійснюються ним не з метою досягнення передбаченого законом процесуального результату, а з метою перешкоджання розгляду справи.

Основною ознакою зловживання процесуальними правами є відсутність наміру вирішити реально існуючий спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій.

При цьому, суд зазначає, що у вирішенні питання про визнання тих чи інших дій зловживанням процесуальними правами позиція учасника справи є важливою, але не вирішальною, оскільки законодавець відносить відповідні повноваження до виключної компетенції судів.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 11.12.2019 у справі №58/505 та від 28.04.2020 у справі №910/6245/19.

Зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа реалізує свої процесуальні права і вчиняє передбачені процесуальним законодавством процесуальні дії, але робить це на шкоду іншим особам, з метою, яка не співпадає з завданням господарського процесу, визначеним у статті 2 ГПК (справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави).

Відтак доволі важко провести межу між правомірною реалізацією власних прав і зловживанням правами, оскільки зовні вони виглядають однаково.

Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви позивача зловживання процесуальними правами та застосування заходів процесуального примусу до відповідача-2, оскільки застосування заходів процесуального примусу є правом, яке кореспондується з обов`язком суду, щодо забезпечення ефективного розгляду справи, а тому застосування до відповідача-2 заходів процесуального примусу не призведе до ефективного та протягом розумного строку розгляду справи; застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених, зокрема, ГПК України.

Незважаючи на реалії війни, суди повинні більш ретельно підходити до питання надання чи ненадання учасникам справи права на поновлення процесуальних строків. Адже не виключено, що в майбутньому буде виникати ще більше випадків, де учасники справи будуть намагатись оскаржувати рішення після значного проміжку часу, обґрунтовуючи це воєнним станом.

Разом з тим, суд залишає без розгляду три клопотання про витребування доказів та клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, подані відповідачем-2 08.12.2025, оскільки вказані клопотання не підтримані представником відповідача-2 у підготовчому засіданні.

Відповідно до частини другої статті 177 ГПК України у підготовчому засіданні суд призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті (пункт 18 частини другої статті 182 ГПК України).

За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (пункт 3 частини другої статті 182 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи, з огляду на відсутність підстав для відкладення підготовчого засідання, враховуючи принцип дотримання розумного строку розгляду справи, зважаючи, що провадження у справі №910/9288/25 відкрито 11.08.2025, Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність закриття підготовчого провадження і призначення розгляду справи по суті на 06.04.2026.

Керуючись статтями 177 - 185, 194, 196, 234 та 235 ГПК України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Закрити підготовче провадження та призначити справу № 910/9288/25 до судового розгляду по суті на 06.04.26 о 12:15 год. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44-Б, зал №12.

2. Копію даної ухвали надіслати відповідачу-1.

Ухвала набрала законної сили 16.02.2026 та оскарженню не підлягає.

Суддя Оксана Марченко