РІШЕННЯ

м. Київ

26.02.2026Справа № 910/15198/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Герасименко О.В., розглянувши у закритому судовому засіданні справу №910/15198/25 за позовом Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_1 «ІНФОРМАЦІЯ_2» (АДРЕСА_1; код ЄДРПОУ НОМЕР_1) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_3» (АДРЕСА_2; код ЄДРПОУ НОМЕР_2) про стягнення грошових коштів, за участю представника позивача ОСОБА_1.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

1. СУТЬ СПОРУ.

1.1. Позивач звернувся до суду з позовом для стягнення

2. ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. 08.08.2025 між Державним підприємством ІНФОРМАЦІЯ_1 «ІНФОРМАЦІЯ_2» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_3» (виконавець) Державний контракт № НОМЕР_3 на поставку (закупівлю) товарів для потреб ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі Контракт).

2.2. 23.10.2025 Державним підприємством ІНФОРМАЦІЯ_1 «ІНФОРМАЦІЯ_2» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_3» укладено Додаткову угоду №1 до Контракту, якої виклали розділ 16 Контракту у новій редакції.

2.3. Державним підприємством ІНФОРМАЦІЯ_1 «ІНФОРМАЦІЯ_2» виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_3» претензію №11/2-15681 від 03.09.2025 щодо порушення умов Контракту в частині своєчасної поставки товару.

2.4. Листом №24-20776 від 14.11.2025 Державне підприємство ІНФОРМАЦІЯ_1 «ІНФОРМАЦІЯ_2» повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_3» про розірвання Державного контракту від ІНФОРМАЦІЯ_5, у зв`язку з істотними порушенням виконавцем умов Контракту.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

3.1. Предметом позову є стягнення ІНФОРМАЦІЯ_6

3.2. Юридичними підставами позову є статті 509, 525, 526, 530, 549, 610, 627, 712 Цивільного кодексу України.

3.3. Фактичними підставами позову є порушення відповідачем зобов`язання щодо поставки товару за Державним контрактом № НОМЕР_3 від 08.08.2025.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА.

4.1. Відповідач не надав відзив на позовну заяву, який мав бути поданий протягом 15 днів з дня отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі.

4.2. Ухвала суду від 08.12.2025 про відкриття провадження відповідно до п.4 ч.6 ст. 242 ГПК України є врученою відповідачу за адресою місцезнаходження АДРЕСА_3 що свідчить відмітка про відсутність особи із зазначенням дати - 09.01.2026.

4.3. Отже, у строк до 26.01.2026 включно відповідач мав подати до суду відзив на позовну заяву/клопотання про продовження строку на подання відзиву.

4.4. Відповідач звертався із заявою з процесуальних питань 26.01.2026, проте своїми правами не скористався - відзив не подав, участь в розгляді справи не взяв.

4.5. Відповідно до частини 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження в закритих засіданнях. Підготовче засідання призначено на 13.01.2026.

5.2. 13.01.2026 суд відкладав підготовче засідання на 27.01.2026 та на 29.01.2026.

5.4. У підготовчому засіданні 29.01.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 26.02.2026.

5.5. У судове засідання 26.02.2026 не з`явився відповідач, хоча про місце, дату та час засідання повідомлений належним чином.

5.6. У судовому засіданні 26.02.2026, відповідно до положень статей 233, 240 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено представників учасників справи, коли буде складено повне судове рішення.

6. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

6.1. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- Чи порушення відповідачем зобов`язання за Контрактом в частині поставки товару?

- Чи правомірно позивачем нараховано пеню та штраф?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дають ствердну відповідь на перше запитання, а відповідач навпаки.

7. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ПОРУШЕННЯ ЗОБОВ`ЯЗАННЯ.

7.1. Відповідно до частин 1, 2 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

7.2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини 2 статті 11 ЦК України).

7.3. Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

7.4. Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

7.5. За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 712 ЦК України).

7.6. Пунктом 1.1 Контракту визначено, що виконавець зобов`язується поставити замовнику з дотриманням вимог законодавства України, умов і вимог цього Контракту товари для потреб ІНФОРМАЦІЯ_4, найменування, кількість, вартість (ціна) та строки поставки яких зазначені у цьому Контракті та в Специфікації товарів (Додаток 1 до Контракту), для подальшого використання ІНФОРМАЦІЯ_7, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити товар в строки та на умовах, визначених цим Контрактом.

7.7. Відповідно до пункту 4.1 Контракту виконавець зобов`язаний поставити товар згідно з умовами цього Контракту не пізніше строку, визначеному в специфікації (Додаток 1)

7.8. Специфікацією до Контракту (Додаток 1) встановлено поставку товару на загальну суму ІНФОРМАЦІЯ_8 з ПДВ до 31.08.2025.

7.9. Позивач повідомляє, що відповідачем не виконано своє зобов`язання за Контрактом в частині поставки товару у встановленні строки.

7.10. Відповідачем не спростовано вказану обставину та не надано доказів виконання свого зобов`язання щодо поставки товару.

7.11. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина 1 статті 530 ЦК України).

7.12. Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

7.13. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач порушив зобов`язання за Контрактом в частині поставки товару на загальну суму ІНФОРМАЦІЯ_8 з ПДВ до 31.08.2025.

8. ВИСНОВОК СУДУ ПРО СТЯГНЕННЯ ПЕНІ ТА ШТРАФУ.

8.1. Відповідно до частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

8.2. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 ЦК України).

8.3. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені (частина 3 статті 549 ЦК України).

8.4. Згідно з частиною 1 статті 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

8.5. Пунктом 7.2 Контракту встановлено, що у разі порушення строків поставки товару з виконавця стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товару, з якого допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

8.6. Суд зазначає, що вказана вище умова Контракту корелювалась з абзацом 3 частини 2 статті 231 Господарського кодексу України: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

8.7. Частина 3 статті 549 ЦК України регулює питання стягнення пені за порушення саме грошових зобов`язань, а частина 2 статті 231 ГК України передбачала нарахування пені, зокрема, за негрошові зобов`язання.

8.8. Однак, Законом України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» визнано Господарський кодекс України (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., №№ 18-22, ст. 144) таким, що втратив чинність, з дня введення в дію цього Закону (28.08.2025).

8.9. Отже, питання стягнення штрафу відображене в частині 2 статті 549 ЦК України, а питання пені за порушення негрошового зобов`язання (поставка товару) не врегульоване законодавством, тому пеня може бути застосована на підставі умов Контракту без обмежень частини 2 статті 549 ЦК України, що відповідає, зокрема, принципу свободи договору та положенням цивільного законодавства в цілому.

8.10. Суд зазначає, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

8.11. Зазначене корелюється з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 01.06.2021 (справа №910/12876/16).

8.12. Позивачем здійснено розрахунок пені за період прострочення виконання зобов`язання з 01.09.2025 по 20.11.2025 на загальну суму вартості непоставленого товару у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_8, а також штрафу у розмірі 7% від вартості непоставленого товару.

8.13. Враховуючи наведене, правильний розрахунок позивача, суд дійшов висновку про те, що стягнення пені у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_9 є обґрунтованим.

9. ВИСНОВОК СУДУ ПРО ЗАДОВОЛЕННЯ ПОЗОВУ.

9.1. Відповідно до частини 1 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

9.2. Частинами 3-4 статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

9.3. Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

9.4. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 ГПК України).

9.5. Враховуючи викладене у мотивувальній частині та встановленні обставини, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

10. СУДОВІ ВИТРАТИ.

10.1 Витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі ІНФОРМАЦІЯ_10 відповідно до пункту 1 частини 4 статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФОРМАЦІЯ_3» АДРЕСА_2; код ЄДРПОУ НОМЕР_2) на користь Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_1 «ІНФОРМАЦІЯ_2» (АДРЕСА_4; код ЄДРПОУ НОМЕР_1) ІНФОРМАЦІЯ_11 штрафу та витрат зі сплати судового збору в розмірі ІНФОРМАЦІЯ_10.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено 26.02.2026

Суддя Ігор Курдельчук