ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про відвід

"25" лютого 2026 р.м. Одеса Справа № 916/3075/24(916/4932/25)
Господарський суд Одеської області у складі судді Мусієнко О.О.,

дослідивши заяву (вх. № 2-287/26 від 17.02.2026) представника Споживчого товариства «Будова-Море» Дімарського Д.Л. про відвід судді Демешина О.А. від участі у розгляді справи № 916/3075/24(916/4932/25).

про визнання недійсною Додаткової угоди № 2 від 27.04.2023 про заміну Сторони у Договорі асоційованого членства у споживчому товаристві № № 3/258 від 07.03.2019р. з підстав наявності ознак фраудаторного правочину,

яка заявлена в межах справи № 916/3075/24

за заявою кредитора: Дочірнього підприємства МІРНИЙ. (Фонтанська дорога, 71, м. Одеса, 65031, )

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю Аліяінвестментс (Французький бульвар, 22, кв. 205, м. Одеса, 65058, )

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Представник Споживчого товариства «Будова-Море» Дімарський Д.Л. звернувся із заявою, сформованою в системі "Електронний суд" 17.02.2026 (вх. № 2-287/26 від 17.02.2026), в якій просить відвести суддю Демешина О.А. від участі у розгляді справи 916/3075/24(916/4932/25) про визнання недійсною Додаткової угоди № 2 від 27.04.2023 про заміну Сторони у Договорі асоційованого членства у споживчому товаристві № 3/258 від 07.03.2019р. з підстав наявності ознак фраудаторного правочину, яка заявлена в межах справи № 916/3075/24.

У заяві про відвід, з посиланням на п. 5 ч. 1 ст. 35 ГПК України, зазначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Вказано, що: «перевіривши ТОВ "ДП Мірний." на наявність електронного кабінету в електронному суді встановлено його відсутність станом на 17.02.2026. Таким чином з 30.09.2024 у справі 916/3075/24 прийнято заяву кредитора ТОВ "ДП Мірний.", а з 22.10.2024 визнані його кредиторські вимоги до боржника, на суму 42 147 500 грн. та 6 056 грн. судового збору, які відповідно до закону не могли бути визнані, так як заява кредитора ТОВ "ДП Мірний" підлягала поверненню без розгляду заявнику відповідно до приписів ч.4 ст.170 ГПКУ. З урахуванням вищевикладеного, суддя який не виконує вимоги закону, зокрема не застосовує ч.4 ст.170 ГПКУ коли це є обов`язковим, а саме в 2024 році визнає кредитором, а в 2026 році залучає до участі у справі у якості 3 особи на стороні позивача ТОВ "ДП Мірний.", яке у разі виконання вимог закону не приймало би участь у справі на підставі невиконання вимог ч.6 ст.6 ГПКУ, порушує принцип верховенства права та рівності усіх учасників судового процесу перед законом, що викликає сумнів в його неупередженості або об`єктивності при розгляді справи зв`язку з чим, керуючись ст.ст.35, 38 ГПКУ, заявляє відвід судді Демешину О.А».

Заявника було повідомлено листом від 16.02.2026 року про перебування судді Демешина О. А. у відпустці з 16.02.2026 року по 20.02.2026 року включно.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.02.2026 визнано заявлений заявлений Споживчим товариством "БУДОВА-МОРЕ" відвід судді Демешину О. А. від розгляду справи № 916/3075/24(916/4932/25) - завідомо безпідставним та необґрунтованим.

Заяву (вх. № 2-287/26 від 17.02.2026) Споживчого товариства "БУДОВА-МОРЕ" про відвід по справі № 916/3075/24(916/4932/25) передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 ГПК України.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 23.02.2026 № 35 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу заяви» був призначений повторний автоматичний розподіл вищевказаної заяви у справі 916/3075/24(916/4932/25).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2026 заяву про відвід судді передано на розгляд судді Мусієнко О.О.

Розглянувши заяву від 17.02.2026 (вх. № 2-287/26 від 17.02.2026) представника Споживчого товариства "БУДОВА-МОРЕ" про відвід судді Демешину О. А. від розгляду справи № 916/3075/24(916/4932/25), суд встановив.

09.07.2024 року дочірнє підприємство «МІРНИЙ.» звернулось до Господарського суду Одеської області з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Аліяінвестментс» у зв`язку з наявністю заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.07.2024 прийнято до розгляду заяву ДП "МІРНИЙ." про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Аліяінвестментс".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.07.2024 року відкрито провадження у справі № 916/3075/24 про банкрутство ТОВ "Аліяінвестментс", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Колмикову Т. О.

Повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство оприлюднено 01.08.2024 року за № 73750.

Ухвалою попереднього засідання від 22.10.2024 року визнано вимоги кредиторів до боржника ТОВ "Аліяінвестментс": ДП "МІРНИЙ." в сумі 14 859 424,80 грн. та 30 280 грн. судового збору; ТОВ "ДП Мірний." в сумі 42 147 500 грн. та 6 056 грн. судового збору.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.11.2024 року суд продовжив строк процедури розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Аліяінвестментс" на 2 місяці.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.02.2025 року продовжив строк процедури розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Аліяінвестментс" на 2 місяці.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.06.2025 року суд продовжив строк процедури розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Аліяінвестментс" на 6 місяців.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.11.2025 року суд продовжив строк процедури розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Аліяінвестментс" до 03.06.2026 року.

Розгляд справи № 916/3075/24 призначено на "03" березня 2026 р. о 14:40.

Стосовно розгляду Господарським судом Одеської області справи № 916/3075/24(916/4932/25) судом встановлено.

В проваджені Господарського суду Одеської області у складі судді Демешина О. А. перебувала справа № 916/3075/24(916/4932/25) та справа № 916/3075/24(916/4948/25).

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.01.2026 року суд об`єднав справу № 916/3075/24(916/4932/25) та справу № 916/3075/24(916/4948/25) в одне провадження в межах справи 916/3075/24(916/4932/25).

Розгляд справи № 916/3075/24(916/4932/25) призначено Ухвалою Господарського суду Одеської області від 04.02.2026 на « 06» березня 2026р. об 11:30.

Позиція суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України передбачено, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, у приписах Кодексу України з процедур банкрутства законодавець утвердив пріоритет норм цього спеціального закону та субсидіарне застосування у процедурах банкрутства (неплатоспроможності) загальних норм ГПК України.

Тому загальні норми ГПК України застосовуються при розгляді справ про банкрутство настільки, наскільки це узгоджується із логікою законодавчого регулювання відносин банкрутства (неплатоспроможності), зокрема ті норми ГПК України, що мають універсальний характер, тобто застосовні до вирішення однакових, переважно суто процедурних, питань руху справи у позовному провадженні, так само і у процедурі банкрутства (неплатоспроможності) за умови, що інше не встановлено Кодексом України з процедур банкрутства.

Приписами ч. 1 ст. 35 ГПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Ч. 2 ст. 37 ГПК України передбачено, що з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Ч. 7 ст. 39 ГПК України передбачено, що питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Положеннями ч. 8 ст. 39 ГПК України визначено, що суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Відповідно до ч. 11 ст. 39 ГПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, забезпечення рівного ставлення до всіх сторін судового засідання має першочергове значення для належного виконання суддею своїх обов`язків.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві. Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини обґрунтованість підстав для надання висновку щодо безсторонності суду для мети пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має встановлюватися згідно з:

- "об`єктивним критерієм", який передбачає, що встановлення наявності упередженості суду (суддів) має бути визначено окремо від поведінки судді, тобто має бути з`ясовано, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Тим часом вирішальною є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною;

- "суб`єктивним критерієм", який вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і тільки після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність. Тому особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів іншого.

Таким чином, заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

В рішенні Європейського суду у справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02) від 09.11.2006 року зазначено: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Судом встановлено, що з огляду на зміст поданої заяви про відвід, наведені у ній підстави для відводу стосуються процесуальних дій судді, а відтак не можуть бути підставою для відводу судді від розгляду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у розумінні наведених приписів статті 35 ГПК України, оскільки не є належним і вмотивованим підтвердженням існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді під час розгляду даної заяви. Як зазначено в Ухвалі Господарського суду Одеської області від 23.02.2026, саме уникаючи надмірного формалізму, суд, в даному випадку, сприяв досягненню мети та завданню господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі;

Згідно з ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

При цьому суд зазначає, що заявник не позбавлений права на оскарження процесуальних документів судді у встановленому законодавством порядку.

Враховуючи те, що у заяві (вх. № 2-287/26 від 17.02.2026) представника Споживчого товариства "БУДОВА-МОРЕ" про відвід судді Демешину О. А. від розгляду справи № 916/3075/24(916/4932/25) не доведено жодних обставин, які підтверджують упередженість судді, що тягне за собою необхідність відводу судді у порядку ст.ст. 35, 38 ГПК України та не додано доказів, що їх підтверджують, суд відмовляє у її задоволенні.

Керуючись ст. ст. 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні заяви від 17.02.2026 (вх. № 2-287/26 від 17.02.2026) представника Споживчого товариства "БУДОВА-МОРЕ" про відвід судді Демешину О. А. від розгляду справи № 916/3075/24(916/4932/25).

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею у відповідності до ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та оскарженню не підлягає.

Суддя О.О. Мусієнко