ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

25 лютого 2026 рокум. ОдесаСправа № 915/691/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Діброва Г.І.,

Ярош А.І.,

секретар судового засідання Полінецька В.С.,

за участю представників учасників судового процесу:

від прокурора: Клюкін К.І., за посвідченням;

від позивача: не з`явився;

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури про зупинення апеляційного провадження при розгляді апеляційної скарги Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури

на рішення Господарського суду Миколаївської області

від 01 жовтня 2025 року (повний текст складено 28.10.2025)

у справі № 915/691/24

за позовом заступника керівника Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України

до відповідачів: 1. Акціонерного товариства Укртелеком;

2. Виконавчого комітету Первомайської міської ради

про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання незаконним рішення, свідоцтво права власності та повернення майна.,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2024 заступник керівника Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області (далі-прокурор) в інтересах держави в особі Фонду державного майна України звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами до Акціонерного товариства (АТ) Укртелеком та Виконавчого комітету Первомайської міської ради про усунення перешкод у здійсненні Фондом державного майна України права користування та розпорядження захисною спорудою цивільного захисту - протирадіаційним укриттям №55170 шляхом:

- визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету Первомайської міської ради від 14.01.2005 №15 у частині оформлення за відкритим акціонерним товариством Укртелеком права власності на захисну споруду цивільного захисту - протирадіаційне укриття №55170, площею 242 м2, розташоване у підвалі нежитлової будівлі за адресою: вул. І. Виговського (К. Маркса), 3, м. Первомайськ Миколаївської області;

- визнання недійсним свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ №122174 від 03.02.2005, виданого виконавчим комітетом Первомйської міської ради відкритому акціонерного товариства Укртелеком на нежитлові будівлі, розташовані за адресою: вул. К. Маркса (І. Виговського, 3, м. Первомайськ Миколаївської області, в частині оформлення права власності на протирадіаційне укриття № 55170 (бомбосховище);

- зобов`язання акціонерного товариства Укртелеком повернути захисну споруду цивільного захисту - протирадіаційне укриття № 55170, площею 242 м2, розташоване у підвалі нежитлової будівлі за адресою: вул. І. Виговського (К. Маркса), 3, в м. Первомайську Миколаївської області, на користь держави в особі Фонду державного майна України.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням вимог законодавства при оформленні АТ «Укртелеком» права приватної власності на споруду цивільного захисту.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 01.10.2025 у справі №915/691/24 (суддя Коваль С.М.) у задоволенні позову заступника керівника Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Акціонерного товариства Укртелеком; Виконавчого комітету Первомайської міської ради про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання незаконним рішення в частині оформлення права власності на споруду цивільного захисту, визнання недійсним свідоцтва про право власності в частині оформлення права власності на споруду та її повернення, відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги прокурора у даній справі фактично спрямовані на повернення державі в особі Фонду державного майна України захисної споруди цивільного захисту протирадіаційного укриття №55170, площею 242 м2, яке розташоване у підвалі нежитлової будівлі та, за твердженням прокурора, протиправно було набуте Акціонерним товариством "Укртелеком" у приватну власність та зареєстровало таке право на вказаний об`єкт нерухомості.

Враховуючи вказане, місцевий господарський суд зазначив, що належному способу захисту у таких випадках відповідає позовна вимога про витребування об`єкта нерухомого майна з чужого володіння в порядку віндикації. Між тим, така позовна вимога в межах даної справи прокурором не заявлена, оскільки прокурор звернувся до суду з негаторним позовом.

Тому посилаючись на сталу позицію Верховного Суду, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що прокурором обрано неналежний та неефективний спосіб захисту, що є самостійною та достатньою підставою для відмови у позові.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Заступник керівника Миколаївської обласної прокуратури звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.10.2025 у справі №915/691/24 та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Зі змісту та вимог апеляційної скарги вбачається, що апелянт вважає, що належним та ефективним способом захисту прав держави як власника захисної споруди цивільного захисту, на яку (споруду) за жодних умов не може виникнути право приватної власності, є негаторний позов, а не вимога про витребування спірної споруди.

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 13.11.2025, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2026 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Миколаївської області від 01.10.2025 у справі №915/691/24 та призначено її до розгляду на 25.02.2026 о 12:00 год. Крім того вказаною ухвалою продовжено розгляд апеляційної скарги на розумний строк; встановлено відповідачам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цій строк подати до суду заяви чи клопотання процесуального характеру.

12.02.2026 від Миколаївської обласної прокуратури надійшло клопотання про зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №922/2484/24.

Прокурор посилається на те, що ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 21.01.2026 прийнято до розгляду справу №922/2484/24 за позовом керівника Чугуївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до АТ «Укртелеком» про усунення перешкод у користуванні, розпорядженні захисною спорудою шляхом визнання недійсним наказу Державного комітету зв`язку та інформатизації від 25.11.2003 №227 в частині передачі у власність ВАТ «Укртелеком» споруди цивільного захисту, зобов`язання АТ «Укртелеком» повернути на користь держави в особі Фонду державного майна України захисну споруду, визнати право власності держави Україна в особі Фонду державного майна України на захисну споруду.

Отже, зі змісту позовних вимог, предмет позову, підстави виникнення спору та суб`єктний склад учасників у вказаній справі №922/2484/24 та у даній справі №915/691/24, є подібними.

Прокурор вказує, що на розгляд Великої Палати Верховного суду у справі №922/2484/24 винесено питання щодо належного способу захисту речових прав держави у спорах щодо неправомірного вибуття споруд цивільного захисту у приватну власність.

Враховуючи вказане, заявник звертає увагу на те, що вирішення Великою Палатою Верховного Суду у справі №922/2484/24 питання щодо правового статусу захисної споруди, можливості її перебування у приватній власності та, відповідно, визначення належного й ефективного способу судового захисту у спорах цієї категорії має визначальне та системоутворююче значення для формування єдиної правозастосовної практики та забезпечення правової визначеності, а тому апеляційне провадження у справі №915/691/24 може бути зупинено до ухвалення Великою Палатою Верховного Суду відповідного висновку у справі №922/2484/24.

У судове засідання 25.02.2026 з`явився прокурор, який підтримав викладене вище клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі №915/691/24 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №922/2484/24.

Представники Фонду державного майна України, АТ Укртелеком та Виконавчого комітету Первомайської міської ради у судове засідання не з`явились; про дату час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином; про причини неявки суду не повідомили.

Водночас, 13.02.2026 до суду апеляційної інстанції надійшли пояснення АТ Укртелеком, в яких відповідач-1 зазначив, що він не заперечує проти зупинення провадження у справі №915/691/24. Аналогічна позиція надіслана АТ Укртелеком до суду перед початком судового засідання - 25.02.2026.

Розглянувши клопотання прокурора про зупинення провадження у даній справі, дослідивши матеріали справи та врахувавши позицію АТ «Укртелеком», апеляційна колегія дійшла висновку про наступне.

З огляду на матеріали даної справи вбачається, що предметом розгляду останньої є вимоги прокурора (в інтересах держави в особі Фонду державного майна України) до Акціонерного товариства "Укртелеком" про усунення перешкод державі в праві користування та розпорядження захисною спорудою цивільного захисту (протирадіаційне укриття № 55170) шляхом зобов`язання Акціонерного товариства "Укртелеком" повернути таке укриття державі.

Позовні вимоги із посиланнями, зокрема на ст. 16, 328 Цивільного кодексу України ст. 4 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", ст. 32 Кодексу цивільного захисту України, обґрунтовані тим, що відповідачем порушено право держави щодо користування та розпорядження майном, оскільки в силу вимог законодавства спірне нерухоме майно - захисна споруда цивільної оборони (сховище) не могло бути приватизоване та вибувати із державної власності в приватну.

Судом апеляційної інстанції встановлено, ухвалою Верховного Суду від 29.10.2025 у справі №922/2484/24 на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу №922/2484/24 за позовом Чугуївської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України до Акціонерного товариства «Укртелеком» про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні захисною спорудою.

При цьому, вказану справу вирішено передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з необхідністю відступу від правового висновку щодо абсолютної заборони перебування захисних споруд цивільної оборони у приватній власності та зумовленого цим застосування саме негаторного позову як належного способу захисту прав держави як власника таких споруд, викладеного в постановах Верховного Суду (цивільна юрисдикція) від 30.05.2018 у справі №734/337/15-ц, від 20.06.2022 у справі №168/626/19, від 28.06.2023 у справі №563/501/22, від 27.11.2024 у справі №558/450/22. Вказаний висновок суперечить підходу, сформованому Верховним Судом (господарська юрисдикція) у справах №918/938/23, №906/1052/22, №924/720/22, №914/1889/24, №918/1226/24.

Передаючи на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу №922/2484/24 суд також зазначив про невизначеність або суперечливість підходів щодо питання можливості приватизації захисної споруди цивільного захисту, що може призводити до різних оцінок одних і тих самих дій у різних видах судочинства, що суперечить принципу правової визначеності та підриває єдність судової практики, а зазначені правові питання потенційно впливають на невизначено широке коло спорів, що вимагає вироблення єдиного й узгодженого підходу.

Таким чином, викладені Великою Палатою Верховного Суду за наслідками розгляду справи №922/2484/24 висновки щодо визначення належного та ефективного способу захисту прав позивача можуть мати суттєве значення для правильного вирішення даної справи - №915/691/24, оскільки зі змісту судових рішень вбачається, що предмети позовів, підстави виникнення спору та суб`єктний склад у справах №922/2484/24 та №915/691/24 є подібними. Зокрема, спір в зазначених справах стосується усунення перешкод у користуванні та розпорядженні захисною спорудою (спорудою цивільного захисту) за позовами прокурорів, які звернулися до суду в інтересах держави.

У контексті наведеного судова колегія зазначає, що правило ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України суд повинен надати мотивовану оцінку кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Пунктом 4 ч. 4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що єдність системи судоустрою забезпечується єдністю судової практики.

Згідно з ч. 1, п. 6 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Отже, призначення Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом, і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок, у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах із зазначенням обставин, які потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, не нав`язуючи при цьому судам нижчого рівня результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Колегія суддів зауважує, що однакове застосування закону забезпечує його загальнообов`язковість, рівність перед законом та правову визначеність у державі, яка керується верховенством права. Єдине застосування законів поліпшує громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також довіру до відправлення правосуддя.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу, України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За змістом названої норми, вирішення питання про зупинення провадження у справі обумовлено необхідністю досягнення правової визначеності у правозастосуванні відносно конкретної категорії справ.

Зупинення провадження у справі це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Господарський процесуальний кодекс України передбачає два види зупинення провадження у справі: обов`язковий (зазначений в законі), за наявності якого господарський суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, і факультативний, необов`язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд.

Подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб`єктного складу учасників господарських відносин, об`єкта і предмета правового регулювання, підстав позову, фактичних обставин, що формують зміст спірних правовідносин, та їх матеріально-правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). При цьому зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

На предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях, після чого застосувати змістовий критерій порівняння (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору), а за необхідності також суб`єктний і об`єктний критерії, які матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт.

За умовами п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 7 ч. 1 ст. 228 цього Кодексу, - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Ураховуючи викладене, з огляду на предмет і підстави позову справи №922/2484/24 та цієї справи - №915/691/24 (які є подібними), з метою дотримання єдності судової практики та принципу верховенства права, невід`ємним складовим елементом якого є юридична визначеність, та зважаючи на те, що результат розгляду справи №915/691/24 пов`язаний із результатом касаційного перегляду судових рішень у подібних правовідносинах у справі №922/2484/24 Великою Палатою Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зупинення апеляційного провадження у справі №915/691/24 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі №922/2484/24 та оприлюднення в установленому законом порядку повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого перегляду.

Керуючись ст. ст. 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури про зупинення апеляційного провадження у справі №915/691/24 задовольнити.

2. Зупинити апеляційне провадження у справі №915/691/24 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №922/2484/24 та оприлюднення повного тексту ухваленої постанови.

3. Зобов`язати сторін повідомити Південно-західний апеляційний господарський суд про результати вирішення справи №922/2484/24 (про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у даній справі).

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк, встановлений ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Я.Ф. Савицький

Суддя Г.І. Діброва

Суддя А.І. Ярош