ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2026 Справа № 914/3667/25

Господарський суд Львівської області в складі головуючої судді Бургарт Т.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бадваси» (адреса: 03027, Україна, Київська обл., Фастівський р-н, Чабанівська ТГ, село Новосілки, вулиця Приміська, будинок 8 квартира 62; );

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнісопт» (Україна, 79007, Львівська обл., місто Львів, вул. Шпитальна, будинок 9, офіс 10; );

про: стягнення заборгованості у розмірі 186 095,40 грн,-

за участю представників: не викликалися

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бадваси» (далі також позивач, ТзОВ «Бадваси») звернулося до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнісопт» (далі також відповідач, ТзОВ «Юнісопт») про стягнення заборгованості у розмірі 186 095,40 грн.

Аргументи учасників справи

Аргументи позивача

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем в усній формі укладено договір поставки товару вартістю 372190,80 грн. На підставі досягнутих домовленостей позивач 21 березня 2025 року передав відповідачу товар в асортименті, кількості та вартості, зазначених у видаткових накладних.

Порушуючи умов договору, відповідач не здійснив у встановлені строки повної оплати за поставлений товар, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 186 095,40 грн, стягнення якої і є предметом цього позову.

Аргументи відповідача

Відповідач процесуальними правами на подання відзиву на позовну заяву не скористався, проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не заперечив, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не подав.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 03 грудня 2025 року доставлена до електронного кабінету відповідача 04 грудня 2025 року, строк для подання відзиву завершився 20 грудня 2025 року включно (а.с.29).

З огляду на викладене, відповідач є належним чином повідомлений про розгляд справи у суді та мав передбачену законом можливість на реалізацію своїх прав та виконання обов`язків.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Отже, з огляду на належне повідомлення відповідача про розгляд справи, відсутність відзиву на позовну заяву, а також завершення встановлених процесуальних строків, суд вважає за можливе розглянути спір по суті за наявними матеріалами.

Обставини встановлені судом

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бадваси» зареєстроване як суб`єкт господарювання з 19 грудня 2006 року року та здійснює господарську діяльність у сфері оптової торгівлі хімічними продуктами, виробництво добрив та азотних сполук, виробництво пестицидів та іншої агрохімічної продукції, тощо, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 7-11).

Директором ТзОВ «Бадваси» є ОСОБА_1 , що підтверджується протоколом № 30/07/2019 позачергових загальних зборів учасників ТзОВ «Бадваси» від 30 липня 2019 року (а.с. 5 6).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнісопт» створено 06 грудня 2021 року засновником ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 31-32). Відповідно до вищезазначеного витягу, директором ТзОВ «Юнісопт» є ОСОБА_2 .

Основними видами діяльності товариства є виробництво добрив і азотних сполук; виробництво олії та тваринних жирів; оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами; оптова торгівля хімічними продуктами.

На виконання замовлення відповідача позивач сформував рахунок № 4129 від 17 березня 2025 року на оплату товару у виді компосту гранульованого у кількості 43 278 кг на суму 372 190,80 грн (а.с. 19).

На підставі вказаного рахунку 21 березня 2025 року ТзОВ «Бадваси» здійснило поставку ТзОВ «Юнісопт» компосту гранульованого у кількості 43 278 кг двома партіями: 22 000 кг на суму 189 200,00 грн та 21 278 кг на суму 182 990,80 грн, що підтверджується видатковими накладними від 21 березня 2025 року № 3126 (а.с. 12) та № 3180 (а.с. 13).

Зазначені видаткові накладні підписані у сервісі «Вчасно» кваліфікованими електронними підписами директора позивача - Диби О.М. (26 березня 2025 року) та директора відповідача - Пантелєєва М.О. (09 травня 2025 року), що підтверджується протоколами накладення електронних підписів (зворотна сторона а.с. 12, зворотна сторона а.с. 13).

Підписанням видаткових накладних сторони узгодили також граничну дату оплати товару - 21 березня 2025 року.

21 березня 2025 року ТзОВ «Юнісопт» здійснило часткову оплату поставки компосту гранульованого на підставі рахунку № 4129 від 17.03.2025 у сумі 186 095,40 грн, на підтвердження чого позивачем долучено платіжну інструкцію № 269 (а.с. 16).

13 жовтня 2025 року позивач надіслав ТзОВ «Юнісопт» претензією вих. № 116/10 з вимогою про погашення заборгованості за договором поставки у розмірі 186 095,40 грн (а.с. 17-18).

Зазначена претензія надіслана засобами поштового зв`язку за відомими позивачу адресами місцезнаходження відповідача: вул. Шпитальна, 9, офіс 10, м. Львів, що підтверджується долученими до матеріалів справи описом вкладення, накладною № 350 та фіскальним чеком (а.с.15).

Вимоги претензії відповідачем не виконані, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом про стягнення з відповідача 186 095,40 грн боргу.

Оцінка суду

З матеріалів справи вбачається, що як позивач, так і відповідач є юридичними особами суб`єктами господарювання, створеними та зареєстрованими у встановленому законом порядку, та здійснюють підприємницьку діяльність у сферах, пов`язаних з виробництвом, обігом та реалізацією агрохімічної продукції й товарів агропромислового призначення.

Так, ТзОВ «Бадваси» здійснює господарську діяльність, зокрема, у сфері оптової торгівлі хімічними продуктами, виробництва добрив та азотних сполук, пестицидів та іншої агрохімічної продукції, що безпосередньо пов`язано із забезпеченням аграрного сектору необхідними засобами виробництва.

Водночас ТзОВ «Юнісопт» здійснює діяльність, серед іншого, з виробництва добрив і азотних сполук, оптової торгівлі зерном, насінням, кормами для тварин, а також хімічними продуктами, що свідчить про його діяльність на агропромисловому ринку як виробника та постачальника відповідної продукції.

Отже, з огляду на визначені у витягах з Єдиного державного реєстру види діяльності обох товариств, їх господарська діяльність є взаємопов`язаною та здійснюється у суміжних сегментах агропромислового комплексу, що обгрунтовує їх економічну взаємодію, в тому числі укладення між ними правочинів щодо поставки агрохімічної продукції, яка за своїми властивостями використовується у сільськогосподарському виробництві.

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на наявність між ним та відповідачем взаємних прав і обов`язків, які, на його переконання, виникли саме з договору поставки, що фактично виконувався сторонами.

Відтак, для встановлення наявності між сторонами зобов`язальних правовідносин суд має з`ясувати, чи була між ними досягнута домовленість, яка за своєю правовою природою є договором поставки, тобто чи погодили сторони його істотні умови, зокрема щодо предмета, кількості та ціни товару, а також чи підтверджується матеріалами справи вчинення сторонами узгоджених дій, спрямованих на виконання такого зобов`язання.

Лише встановлення сукупності зазначених обставин дає підстави для висновку про існування між сторонами договірних правовідносин та, відповідно, про підставність заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 11 ЦК України однією з таких підстав є договори та інші правочини.

Отже, для встановлення наявності між сторонами зобов`язальних правовідносин суд має з`ясувати, чи була між ними досягнута домовленість, яка за своєю правовою природою є договором.

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Водночас відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх його істотних умов.

Судом встановлено, що у межах здійснення господарської діяльності відповідач замовив у позивача поставку товару, у зв`язку з чим позивачем сформовано рахунок № 4129 від 17 березня 2025 року. Із зазначеного рахунку вбачається погодження сторонами предмета поставки компосту гранульованого, його кількості 43 278 кг та ціни із визначенням загальної вартості 372 190,90 грн.

Подальші дії сторін свідчать про реалізацію досягнутої домовленості. 21 березня 2025 року позивач передав відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними № 3126 та № 3180, які містять відомості про найменування товару, його кількість, ціну та загальну вартість. Також сторонами погоджено строк остаточного розрахунку до 21 березня 2025 року.

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки постачальник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності, а покупець прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З наведеного визначення випливає, що істотними умовами договору поставки є умови про предмет (найменування товару), його кількість, а також умови, які дають змогу визначити ціну та строки виконання зобов`язань.

Аналіз змісту рахунку та видаткових накладних свідчить, що сторони погодили всі зазначені істотні умови: визначили конкретний товар, його кількість, ціну та строк оплати. Фактична передача товару та його прийняття відповідачем без зауважень підтверджують не лише досягнення згоди щодо істотних умов, а й реальне виконання постачальником свого обов`язку.

Щодо форми правочину суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (у тому числі електронній) формі, якщо інше не встановлено законом. Частинами першою та другою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному чи кількох документах, у тому числі шляхом обміну документами.

Оскільки домовленість сторін зафіксована у рахунку та видаткових накладних, які містять підписи та реквізити сторін, суд вважає, що договір поставки укладено у письмовій формі у спрощений спосіб, що відповідає вимогам чинного законодавства та є належною правовою підставою виникнення зобов`язань між сторонами.

При цьому суд враховує, що видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін з використанням кваліфікованих електронних підписів через сервіс «Вчасно».

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України « Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, що створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису; удосконалений електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, - удосконалений електронний підпис, що створюється з використанням кваліфікованого сертифіката електронного підпису, виданого кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг та не містить відомостей про те, що особистий ключ зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису;

Частина 6 статті 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Таким чином, підписання сторонами видаткових накладних у сервісі «Вчасно» з використанням кваліфікованих електронних підписів є належним вираженням волевиявлення сторін щодо прийняття та виконання домовленостей, що підтверджує погодження ними всіх істотних умов правочину.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли взаємні права та обов`язки: позивач зобов`язався передати товар у власність відповідача, а відповідач прийняти його та оплатити у погоджений строк на підставі договору поставки.

За змістом статті 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Суд зазначає, що позивач належним чином виконав взяті на себе зобов`язання, поставив товар відповідачу та був прийнятий ним, що підтверджується взаємним підписанням сторонами видаткових накладних та частвокою оплатою відповідачем поставленого на їх підставі товару.

У зв`язку з цим у відповідача виник обов`язок здійснити оплату поставленого товару у строк до 21 березня 2025 року.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд зазначає, що відповідачем у встановлений сторонам строк здійснено часткову оплату поставленого товару у сумі 186 095,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 269 від 21 березня 2025 року, у якій зазначено призначення платежу «часткова оплата за компост гранульований зг.рах. № 4129 від 17.03.2025 року».

Відповідач не надав доказів сплати решти коштів за поставлений товар у сумі 186 095,50 грн. Станом на момент прийняття рішення у справі у матеріалах справи відсутні докази, які б спростували позовні вимоги або свідчили про добровільне погашення відповідачем заборгованості.

Встановивши, що відповідач, прийнявши поставлений товар та частково оплативши його вартість, визнав наявність між сторонами зобов`язальних правовідносин, однак у визначений строк не здійснив повної оплати отриманої продукції, суд доходить висновку про неналежне виконання ним грошового зобов`язання. Невиконання обов`язку щодо сплати решти вартості товару свідчить про порушення майнового права позивача на своєчасне та повне одержання грошових коштів за поставлений товар, що суперечить вимогам статей 526, 530 Цивільного кодексу України та принципу обов`язковості зобов`язання для його сторін.

Оскільки відповідачем не надано належних і допустимих доказів сплати заборгованості у сумі 186 095,50 грн або інших обставин, які б свідчили про припинення чи зміну відповідного зобов`язання, заявлені позовні вимоги в цій частині є доведеними, правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати

Згідно з частини 1 статті 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись до суду із позовом, позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 028,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 17233 від 25 листопада 2025 року (а.с.20).

Таким чином, зважаючи на повне задоволення позовних вимог судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 3 028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 73-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бадваси» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнісопт» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнісопт» (Україна, 79007, Львівська обл., місто Львів, вул. Шпитальна, будинок 9, офіс 10; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бадваси» (адреса: 03027, Україна, Київська обл., Фастівський р-н, Чабанівська ТГ, село Новосілки, вулиця Приміська, будинок 8 квартира 62; ) 186 095,40 грн основного боргу та 3 028,00 грн судового збору.

3. Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до статті 327 ГПК України.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано згідно статті 241 ГПК України.

5. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти дів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 253-259 ГПК України.

6. Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне судове рішення складено 25 лютого 2026 року.

Суддя Бургарт Т.І.