СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року м. Харків Справа № 922/3247/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Мартюхіна Н.О.,

за участі секретаря судового засідання Борсук В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватної фірми «Гамма-55» (вх. №2687Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 24.11.2025 (рішення ухвалено суддею Сальніковою Г.І. в приміщенні Господарського суду Харківської області 24.11.2025, повне рішення складено 24.11.2025) у справі №922/3247/25

за позовом Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н. Конституції, 7)

до Приватної фірми «Гамма-55» (61052, м. Харків, вул. Полтавський Шлях, буд. 27, кв. 2)

про стягнення 17047,12 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 24.11.2025 у справі №922/3247/25 позов задоволено; стягнуто з Приватної фірми «Гамма-55» на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 17047,12 грн за використання земельної ділянки по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :03:040:0012 за період з 01.01.2020 по 28.02.2022 та витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Приватна фірма «Гамма-55» звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на не з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, просить рішення Господарського суду Харківської області від 24.11.2025 у справі №922/3247/25 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що Приватна фірма «Гамма-55» володіє на праві власності саме приміщеннями в нежитловій будівлі, а не частиною нежитлової будівлі. На думку відповідача, він не є власником нежитлової будівлі або її частини, а за таких обставин і не повинен сплачувати орендну плату за землю, на якій така будівля розташована. Відповідач стверджує, що за оренду земельної ділянки на якій розташована нежитлова будівля повинні сплачувати її власники, а відповідач, як особа, яка володіє приміщеннями, розташованими в будівлі, повен компенсувати власникам такої будівлі частину сплаченої ними орендної плати за землю, пропорційно займаній площі, а не компенсувати її вартість позивачу напряму.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватної фірми «Гамма-55» (вх.№2687Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 24.11.2025 у справі №922/3247/25, встановлено учасникам справи строк по 13.01.2026 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 17.02.2026.

Відзив на апеляційну скаргу від Харківської міської ради не надійшов.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.09.2025 №441696719 по АДРЕСА_1 зареєстровано право власності на:

- нежитлову будівлю літ. «А-2» загальною площею 512,5 кв.м. з 16.06.2006 за Гуляєвим Русланом Олександровичем (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі рішення Третейського суду від 14.03.2006, виконавчого листа виданого Червонозаводським районним судом м. Харкова від 03.04.2006 справа №2-802/06;

- нежитлові приміщення 1-го поверху № 1, 3, 4, 5, 14 загальною площею 87,1 кв.м. в нежитловій будівлі літ. «А-2» з 22.03.2013 за ПФ «Гамма-55» () на підставі договору купівлі-продажу від 12.09.2012, акту приймання-передачі від 12.09.2012, рішення Господарського суду Харківської області від 10.10.2012 справа №5023/4317/12, ухвали Господарського суду Харківської області від 10.10.2012 справа №5023/4317/12;

- на 1/2 частину нежитлових приміщень загальною площею 425,4 кв.м. в нежитловій будівлі літ. «А-2» з 11.12.2019 по 05.08.2020 за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.04.2016 справа №644/482/15-ц, ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02.06.2016 справа №644/482/15-ц, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 29.11.2016 справа №644/482/15-ц, постанови Верховного суду від 21.06.2018 справа №644/482/15-ц, ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 21.11.2019 справа №644/482/15-ц.

Вищевказана нежитлова будівля літ. «А-2» по АДРЕСА_1 розташована на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером :03:040:0012, право користування якою відповідачем у спірний період не було оформлено.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 14.10.2015 №НВ-015 площа земельної ділянки з кадастровим номером :03:040:0012 складає 0,0336 га, дата державної реєстрації земельної ділянки - 23.02.2005. Земельна ділянка належить до земель житлової та громадської забудови. Вид використання земельної ділянки: для будівництва стаціонарного кафе та торгового комплексу та для експлуатації об`єкту.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 01.09.2025 №441699420 право власності на земельну ділянку зареєстровано з 04.12.2015 за Харківською міською радою.

В обґрунтування позовних вимог Харківська міська рада зазначає, що відповідач з дати набуття права власності на нерухоме майно - 22.03.2013 та по теперішній час використовує земельну ділянку з кадастровим номером :03:040:0012 площею 0,0336 га, по АДРЕСА_1 без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Посилаючись на лист Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 13.12.2024 №25582/5/20-40-04-07-12, з якого вбачається, що ПФ «Гамма-55» обліковується, зокрема, платником земельного податку за земельну ділянку площею 87,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1. За даними податкових декларацій ПП «Гамма-55» задекларовано та сплачено за 11 місяців 2020 року - 11998,96 грн, за 2021 рік - 13089,77 грн, за січень-лютий 2022 року - 3399,81 грн земельного податку, Харківська міська рада зазначає, що відповідачем у період з 01.01.2020 по 28.02.2022 не сплачено у встановленому законодавчими актами розмірі плату за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1, внаслідок чого збережено за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - кошти у розмірі орендної плати у сумі 17047,12 грн.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для захисту у судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що із дня набуття права власності на об`єкт нерухомого майна власник цього майна стає фактичним користувачем земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, а тому саме із цієї дати у власника об`єкта нерухомого майна виникає обов`язок сплати за користування земельною ділянкою, на якій таке майно розташоване. При цьому, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права на земельну ділянку, на якій розташований цей об`єкт, такі кошти є безпідставно збереженими.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що матеріали справи свідчать, що відповідач з дати набуття права власності на нерухоме майно - 22.03.2013 та по теперішній час використовує земельну ділянку з кадастровим номером :03:040:0012 площею 0,0336 га, по АДРЕСА_1 без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до статті 125, 126 Земельного кодексу України.

Водночас, Господарський суд Харківської області зазначив, що в даному випадку є обґрунтованим та правомірним застосування п.286.6 ст.286 Податкового кодексу України за аналогією у спірних правовідносинах і як наслідок розрахунок суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою для кожної з кількох осіб пропорційно їх часткам у праві власності на нерухомість, яка знаходиться на такій земельній ділянці.

Надаючи власну правову оцінку обставинам справи, апеляційний господарський суд зазначає таке.

Предметом позову, у даній справі є вимога про стягнення з відповідача, як власника частини нерухомого майна, безпідставно збережених коштів на підставі статей 1212-1214 ЦК України за фактичне користування без належних правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розміщений.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Стаття 13 Конституції України встановлює, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Положеннями ч. 9 - 10 ст. 79-1 ЗК України визначено, що земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Статтею 80 ЗК України передбачено, що суб`єктами права власності на землю є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Згідно положень статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі - продажу права оренди земельної ділянки.

При наданні земельної ділянки в оренду укладається договір оренди, де ст. 21 Закону України «Про оренду землі» визначає орендну плату як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування ділянкою.

Відповідно до ч.1 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно зі статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Водночас частина 1 статті 206 ЗК України передбачає, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

За змістом частини 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Колегія суддів зазначає, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладання договору оренди, внаслідок чого її власник недоотримує дохід у вигляді орендної плати, за своїм змістом є кондикційними.

Відповідно до частини 1 статті 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Умови для зобов`язання, визначені статтями 1212 - 1214 ЦК України, включають наявність набуття або збереження майна, відсутність правових підстав для цього та здійснення набуття або збереження за рахунок іншої особи. Відповідач зберіг кошти, які мав сплатити за користування земельною ділянкою, що зобов`язує їх повернути Харківській міській раді.

Ця позиція узгоджується з практикою Великої Палати Верховного Суду у справі №922/3412/17 у постанові від 20.11.2018. Також практика Європейського суду з прав людини (справи «Федоренко проти України» та «Кечко проти України») підтверджує, що кошти, які власник справедливо очікував отримати від користування майном, є захищеним «майном».

Пунктом 14.1.147 Податкового кодексу України (далі - ПК України) встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Пункт 14.1.136 статті 14 ПК України визначає, що орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди.

Базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельної ділянки (ст. 271 ПК України), а річна орендна плата не може бути меншою за розмір земельного податку (пункт 288.5.1 статті 288 ПК України).

Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про оцінку землі» нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні (крім випадків спадкування спадкоємцями першої та другої черги за законом (як випадків спадкування ними за законом, так і випадків спадкування ними за заповітом) і за правом представлення, а також випадків спадкування власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою) та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, плати за суборенду (у разі передачі в суборенду земельних ділянок державної власності, які орендуються акціонерним товариством, товариством з обмеженою відповідальністю, 100 відсотків акцій (часток) у статутному капіталі якого належать державі, що утворилося шляхом перетворення державного підприємства, у постійному користуванні якого перебували такі земельні ділянки), втрат лісогосподарського виробництва, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.

За результатами бонітування ґрунтів та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт (ст. 20 Закону України «Про оцінку землі»).

Методика нормативної грошової оцінки земель (Постанова КМУ №1147 від 03.11.2021) визначає порядок оцінки земель, а витяг із технічної документації, що надається в електронній формі, підтверджує розмір оцінки.

При цьому із наведених вище норм чинного законодавства не вбачається можливість зазначення даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки в інший спосіб, ніж оформлення у вигляді витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у справі №922/3443/18 від 29.08.2019, у справі №922/1276/18 від 08.08.2019, у справі №922/2927/18 від 12.08.2019, у справі №922/393/18 від 11.09.2019.

Як встановлено судом, нежитлові приміщення 1-го поверху №№1, 3, 4, 5, 14 загальною площею 87,1 кв.м. в нежитловій будівлі літ. «А-2» по АДРЕСА_1 з 22.03.2013 зареєстровані на праві власності за ПФ «Гамма-55» () на підставі договору купівлі-продажу від 12.09.2012, акту приймання-передачі від 12.09.2012, рішення Господарського суду Харківської області від 10.10.2012 справа №5023/4317/12, ухвали Господарського суду Харківської області від 10.10.2012 справа №5023/4317/12.

Матеріалами справи підтверджено, що у зв`язку з знаходженням об`єкту нерухомості на земельній ділянці з кадастровим номером :03:040:0012 у Приватної фірми «Гамма-55» виник обов`язок укласти договір оренди та зареєструвати право оренди. Невиконання цього обов`язку призвело до користування ділянкою без документів, що посвідчують право користування, що суперечить ст. 125 ЗК України.

Таким чином, використання земельної ділянки відповідачем без правовстановлюючих документів є порушенням ст.125 ЗК України, а тому Приватна фірма «Гамма-55» безпідставно збагачувалась за рахунок Харківської міської ради (ст. 1212 - 1214 ЦК України), а власник має право стягнути орендну плату та доходи, одержані без правової підстави.

Отже, збереження (заощадження) відповідачем коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення цих коштів у відповідача за рахунок їх неодержання позивачем, що не відповідає загальним засадам справедливості, добросовісності, розумності, закріпленим пунктом 6 частини 1 статті 3 ЦК України. Така несплата завдає збитки місцевій громаді, адже остання недоотримує грошові кошти, на які вона має право та наповнення місцевого бюджету задля виконання міських програм.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг (заощадив) у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути такі кошти власникові земельної ділянки на підставі положень частини 1 статті 1212 ЦК України.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц та від 20.09.2018 у справі №925/230/17.

Із витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 26.11.2024 №НВ-024 вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :03:040:0012 станом на 26.11.2024 складає 2240779,55 грн.

Розрахунок розміру безпідставно збережених відповідачем коштів у вигляді орендної плати здійснювався на підставі положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові, затверджене рішенням 19 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 27.02.2008 №41/08 (зі змінами) (далі - положення №41/08), яке розроблено з метою створення єдиних організаційно-правових та економічних засад визначення та справляння орендної плати за земельні ділянки, орендодавцями яких згідно із земельним законодавством виступає Харківська міська рада.

Відповідно до п. 289.2. ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі права, на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.

Згідно з пунктом 289.3 ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

За інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, функції якого на цей час виконує Держгеокадастр, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 2020 рік - 1,0, 2021 рік - 1,1, 2022 рік - 1,15, 2023 рік - 1,051, 2024 рік - 1,12. Значення коефіцієнта індексації за певний рік застосовується в наступному році, який йде за роком, за який його встановлено, шляхом помноження розміру орендної плати на його значення.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :03:040:0012 загальною площею 0,0336 га по АДРЕСА_1 у період 2020-2021 років становила 1685411,26 грн., а за 2022 рік становила 1853952,38 грн.

Разом з тим, відповідно до п. 4.3. положення №41/08 (в редакції до 31.12.2021) на період будівництва та реконструкції об`єктів встановлено ставку річної орендної плати за земельну ділянку, на якій знаходиться об`єкт будівництва або реконструкції, на рівні 3% від нормативної грошової оцінки.

Відповідно до пункту 2.5 положення №41/08 (в редакції до 31.12.2021), розмір базової ставки орендної плати встановлено на рівні 8 % від нормативної грошової оцінки.

Відповідно до пункту 4.1 положення №41/08 (в редакції з 01.01.2022), річна орендна плата для виду використання земельної ділянки «інше» встановлена на рівні 8 % від нормативної грошової оцінки.

Додатком до положення №41/08 (в редакції до 31.12.2021) встановлено, що у випадку перевищення 50 кв.м площі земельної ділянки, застосовується коефіцієнт зі значенням 1.

Пунктом 2.4 положення №41/08 (в редакції до 31.12.2021) встановлено, що застосування коефіцієнтів складних інженерно-геологічних умов (К1) та обмеженого використання (К2) здійснюється за ініціативою орендаря на підставі наданих ним документів, які свідчать про наявність обставин, що дають право на використання вказаних коефіцієнтів (експертні висновки територіальної організації в галузі інженерних вишукувань для будівництва, спеціалізованих установ та організацій, довідки державних та інших уповноважених органів, висновки (довідки) підприємств, установ та організацій, які експлуатують об`єкти, навколо (уздовж) яких встановлені охоронні зони, тощо).

Враховуючи положення законодавства та матеріали справи, розмір орендної плати за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :03:040:0012 загальною площею 0,0336 та по АДРЕСА_1 складає: у період з 01.01.2020 по 05.04.2020 4213,53 грн в місяць, за період з 01.01.2020 по 05.04.2020 (крім березня 2020 року) - 9129,32 грн; у період з 06.04.2020 по 31.12.2020 - 11236,08 грн в місяць, за період з 06.04.2020 по 31.12.2020 - 99252,04 грн; у 2021 році - 11236,08 грн в місяць, у період з 01.01.2021 по 31.12.2021 - 134832,90 грн; у 2022 році - 12359,68 грн в місяць, а за період з 01.01.2022 по 28.02.2022 - 24719,36 грн.

Матеріали справи свідчать, що Департаментом земельних відносин Харківської міської ради здійснено детальний розрахунок суми безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності на території міста Харкова з порушенням вимог законодавства з якого убачається, що сума коштів у розмірі орендної плати, яку мав сплатити відповідач відповідно до частки належного йому на праві власності майна, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером :03:040:0012 за період:

- з 01.01.2020 по 05.04.2020 становить: 87,1 кв.м (площа нерухомого майна ПФ «Гамма-55») / 512.5 кв.м. (загальна площа нерухомого майна) * 9129,32 грн. (розмір плати за використання всієї земельної ділянки за вказаний період) = 1551,54 грн;

- з 06.04.2020 по 31.12.2020 становить: 87.1 кв.м (площа нерухомого майна ПФ «Гамма-55») / 512,5 кв.м. (загальна площа нерухомого майна) * 99252,04 грн. (розмір плати за використання всієї земельної ділянки за вказаний період) = 4869,05 грн;

- з 01.01.2021 по 31.12.2021 становить: 87,1 кв.м (площа нерухомого майна ПФ «Гамма-55») / 512,5 кв.м. (загальна площа нерухомого майна) * 134832,90 грн. (розмір плати за використання всієї земельної ділянки за вказаний період) = 9825,25 грн;

- з 01.01.2022 по 28.02.2022 становить: 87,1 кв.м (площа нерухомого майна ПФ «Гамма-55») / 512.5 кв.м. (загальна площа нерухомого майна) * 24719,36 грн. (розмір плати за використання всієї земельної ділянки за вказаний період) = 801,28 грн.

Відповідно до п. 286.6 ст. 286 ПК України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб: 1) у рівних частинах - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності кількох осіб, але не поділена в натурі, або одній з таких осіб-власників, визначеній за їх згодою, якщо інше не встановлено судом; 2) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній частковій власності; 3) пропорційно належній частці кожної особи - якщо будівля перебуває у спільній сумісній власності і поділена в натурі.

За земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у користуванні кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується кожному з них пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться в їх користуванні, з урахуванням прибудинкової території.

Суд не бачить жодних перешкод для застосування цієї норми права (за аналогією) у спірних правовідносинах і як наслідок з цього приходить до висновку, що розрахувати суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою для кожної з кількох осіб пропорційно їх часткам у праві власності на нерухомість, яка знаходиться на такій земельній ділянці можливо, а тому розрахунок позовних вимог, який містить у собі саме такий алгоритм, не суперечить вимогам закону, є раціональним та справедливим.

Близькі за змістом висновки містяться у постановах Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №638/13423/18, від 16.06.2021 у справі №922/1646/20, від 16.08.2022 у справі №922/2095/21, від 04.10.2022 у справі №922/2828/20.

Твердження відповідача, викладене ним в апеляційній скарзі, про те, що за оренду земельної ділянки, на якій розташована нежитлова будівля повинні сплачувати її власники, а відповідач, як особа, яка володіє приміщеннями, розташованими в будівлі, повинен компенсувати власникам такої будівлі частину сплаченої ними орендної плати за землю, пропорційно займаній площі, а не компенсувати її вартість позивачу напряму, відхиляються колегією суддів з огляду на таке.

Відповідно до статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.10.2012 у справі №5023/4317/12, яким було визнано дійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень першого поверху частини нежитлової будівлі літ. «А-2» по АДРЕСА_1 , загальною площею 87, 1 кв. м. (№1- основне приміщення пл. 68, 4 кв. м; №14 - підсобне приміщення пл. 1,9 кв. м; №5 - санітарний вузол пл. 5,5 кв. м; №4 - підсобне приміщення пл. 4, 8 кв. м; № 3 - частина коридору пл. 6, 5 кв. м), укладений 12.09.2012 року між ПФ «ГАММА-55» та ФОП Гуляєвим Р.О., у ПФ «Гамма-55» виникло право власності на зазначені вище приміщення нежитлової будівлі літ. «А-2».

Відповідно до частин 1 - 2 статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. У разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі. При вчиненні правочину, який передбачає перехід права власності на частку у праві спільної власності на такий об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

Таким чином, після укладення договору купівлі-продажу нежитлових приміщень і державної реєстрації прав власності на них у відповідача, як покупця, виникло право користування земельною ділянкою, на якій розташовані відповідні приміщення. Нежитлові приміщення є самостійними об`єктами цивільно-правових відносин.

Незважаючи на те, що нежитлові приміщення не можуть бути відокремлені від земельних ділянок, на яких вони розташовані, вказаними положеннями закону було врегульовано правовий режим нерухомого майна і правовий режим земельних ділянок, на яких воно розташовано, а отже, користувач земельної ділянки зобов`язаний сплачувати за користування нею певну плату, що відповідає положенням статті 206 ЗК України, та оформити право користування земельною ділянкою.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на такий доказ, як лист Головного управління Державної податкової служби у Харківській області від 13.12.2024 №25582/5/20-40-04-07-12, з якого вбачається, що ПФ «Гамма-55» обліковується, зокрема, платником земельного податку за земельну ділянку площею 87,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1, а за даними податкових декларацій відповідачем задекларовано та сплачено за 11 місяців 2020 р. - 11998,96 грн, за 2021 р. - 13089,77 грн, за січень-лютий 2022 р. - 3399,81 грн, за 2023 рік- 16558,55 грн, за січень-березень 2024 року 4350,76 грн земельного податку. За даними інтегрованої картки платника ІКС «Податковий блок» задекларовані податкові зобов`язання по земельному податку за земельні ділянки, розташовані у мсті Харкові, за 2019-2021 роки, січень-лютий 2022 року, 2023 рік, січень-березень 2024 року ПФ «Гамма-55» сплачено.

На підставі цього, наведені твердження про те, що відповідач не повинен сплачувати орендну плату за землю, на якій така будівля розташована, є безпідставними.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з приводу того, що твердження відповідача про те, що лист ГУ Державної податкової служби у Харківській області від 13.12.2024 №25582/5/20-40-04-07-12 не є належним доказом і не може братися судом до уваги, оскільки наведені у листі твердження податкового органу не ґрунтуються на реальних обставинах, відхиляється судом як необґрунтоване та безпідставне з огляду на те, що відповідачем на підтвердження висловлених заперечень не надано до матеріалів справи жодних доказів у розумінні вимог статті 73, 74 ГПК України, які б спростовували відомості, що зазначені у листі.

Як вже зазначалось, відповідач є не єдиним власником нежитлових приміщень у будівлі та відповідно не єдиним користувачем земельної ділянки, на якій вона розташована. А тому, колегія суддів погоджується з підходом позивача до розрахунку безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою пропорційно тій частині площі будівлі, що знаходиться у власності відповідача.

Вказаний підхід до розрахунку суми безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою для кожної з кількох осіб пропорційно їх часткам у праві власності на нерухомість, яка знаходиться на такій земельній ділянці кореспондується з висновками Верховного Суду від 16.12.2025 у справі №908/2737/24, від 17.08.2022 у справі №922/1646/20, від 16.08.2022 у справі №922/2095/21 та від 04.10.2022 у справі №922/2828/20.

Оскільки відповідач не здійснив належний розрахунок з позивачем, що суперечить вимогам законодавства, суд апеляційної інстанції, приходить до висновку, що ним порушено права та законні інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Згідно зі ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до положень ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки оскаржуване рішення суду першої інстанції прийняте з правильним застосуванням норм матеріального та дотриманням норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватної фірми «Гамма-55» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 24.11.2025 у справі №922/3247/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 24.02.2026.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя Н.О. Мартюхіна