ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2026 р. Справа №909/1008/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Стронська А.І.

за участю представників сторін:

від позивача Хоменко І.М.

від відповідача 1 не з`явився

від відповідача 2 - Широких І.М.

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ "Є-ЛЕНД" від 01.12.2025 (вх. № ЗАГС 01-05/3546/25 від 02.12.2025)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.10.2025 (повне рішення складено та підписано 10.11.2025, суддя Малєєва О. В.)

у справі № 909/1008/25

за позовом ТОВ "Є-ЛЕНД"

до відповідача 1 ТОВ "БК ЦИТАДЕЛЬ"

до відповідача 2 Державний реєстратор Центру надання адміністративних послуг Тисменицької міської ради Вербицька Мар`яна Михайлівна

про визнання протиправним та скасування рішення відповідача 2 від 19.01.2023 (індексний номер 66138254) про державну реєстрацію за відповідачем 1 права власності на об`єкт нерухомого майна та скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію вказаного права власності

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

На розгляд Господарського суду Івано-Франківської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Є-ЛЕНД" (далі ТОВ "Є-ЛЕНД", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "БК ЦИТАДЕЛЬ" (далі ТОВ "БК ЦИТАДЕЛЬ", відповідач 1) та Державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Тисменицької міської ради Вербицької Мар`яни Михайлівни (далі Державний реєстратор Вербицька М.М., відповідач 2) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора Вербицької М.М. про державну реєстрацію права власності від 19.01.2023 (індексний номер 66138254) за ТОВ "БК ЦИТАДЕЛЬ" на об`єкт нерухомого майна - господарське приміщення №CCCXXVII за адресою: Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, с. Угринів, вул. Хіміків, буд. 9, корп. 8 ;

- скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності за ТОВ "БК ЦИТАДЕЛЬ" на об`єкт нерухомого майна - господарське приміщення №CCCXXVII за адресою: Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, с. Угринів, вул. Хіміків, буд. 9, корп. 8.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що реєстрація відповідачем 2 права власності на спірний об`єкт нерухомого майна за відповідачем 1 здійснена за відсутності необхідних для державної реєстрації речових прав на нерухоме майно документів (зокрема, доказів прийняття об`єкта нерухомого майна в експлуатацію та присвоєння йому адреси) та порушує права позивача, оскільки вказане майно фактично знаходить на належній ТОВ "Є-ЛЕНД" земельній ділянці по вул. Богуна 2В у с. Угринів, а адреса с. Угринів, вул. Хіміків, буд.9, корп. 8 жодному об`єкту не присвоювалась ( такої не існує).

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 30.10.2025 у справі № 909/1008/25 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено порушення його прав чи охоронюваних законом інтересів, оскільки не надано доказів того, що державна реєстрація права власності відповідача 1 на господарське приміщення №CCCXXVII у с. Угринів по вул. Хіміків, буд. 9, корп. 8 має якесь відношення до об`єктів у с. Угринів по вул. Богуна 2В, а також доказів реєстрації за ТОВ "Є-ЛЕНД" права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:021:0216.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та позиції відповідачів.

ТОВ «Є-ЛЕНД» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.10.2025 у справі №909/1008/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити.

Вимоги апелянта обґрунтовані неповним встановленням судом першої інстанції обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що:

- суд першої інстанції позбавив відповідача 1 права на правову допомогу, оскільки 30.10.2025 безпідставно відмовив у задоволенні обгрунтованого клопотання представника ТОВ "БК ЦИТАДЕЛЬ" про відкладення розгляду справи та ухвалив оскаржуване рішення;

- наявними в матеріалах справи доказами підтверджено порушення Державним реєстратором Вербицькою М.М. порядку вчинення реєстраційних дій, оскільки право власності на спірне нерухоме майно за відповідачем 1 зареєстровано за відсутності доказів прийняття об`єкта в експлуатацію та присвоєння йому адреси (відповідачем 1 взагалі не здійснювалось будівництво об`єкта за адресою: с. Угринів, вул. Хіміків, буд. 9, корп. 8);

- державна реєстрація за відповідачем 1 права власності на господарське приміщення по вул. Хіміків, буд. 9, корп. 8 має відношення до об`єктів у по вул. Богуна, 2 В та порушує права не лише позивача, а й відповідача 1, оскільки такі об`єкти безпідставно ототожнюються фізичними особами, з якими у позивача існують судові спори про витребування майна;

- відповідач 1 у відзиві на позовну заяву визнав позов у повному обсязі, однак суд першої інстанції в порушення вимог ч.4 ст.191 ГПК України не прийняв такої заяви.

ТОВ "БК ЦИТАДЕЛЬ" подало письмові пояснення, в яких просить задоволити апеляційну скаргу позивача у повному обсязі.

Зокрема, відповідач 1 зазначає, що Державним реєстратором Вербицькою М.М. здійснено оспорювані реєстраційні дії на підставі підроблених документів щодо неіснуючого майна у с. Угринів по вул. Хіміків, буд. 9, корп. 8, наслідком чого стало протиправне зайняття фізичними особами належного позивачу майна, чим безумовно порушуються права як позивача, так і відповідача 1.

Державним реєстратором Вербицькою М.М. письмового відзиву на апеляційну скаргу не подано. В судовому засіданні представник відповідача 2 надала пояснення по суті спору та доводів апелянта, просила рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.10.2025 у справі №909/1008/25 залишити без змін з підстав його законності та обгрунтованості, а апеляційну скаргу без задоволення.

Процесуальні дії суду у справі та вирішення процесуальних питань.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2025 справу №909/1008/25 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді (судді - доповідача) Галушко Н.А., суддів Желіка М.Б. та Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Є-ЛЕНД" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.10.2025 у справі №909/1008/25 та призначено розгляд справи на 20.01.2026.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 16.01.2026 задоволено заяви представників позивача та відповідача 2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 20.01.2026 розгляд справи відкладено на 17.02.2026 з підстав, зазначених у вказаній ухвалі.

В судове засідання 17.02.2026 з`явились представники позивача та відповідача 2 ( в режимі відеоконференції).

Відповідач 1 участі уповноваженого представника в судове засідання повторно не забезпечив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено у статті 202 ГПК України.

Так, за змістом частини 1 і пункту 1 частини 2 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зокрема неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи положення статті 202 ГПК України, висновки Європейського суду з прав людини у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представника відповідача 1.

У судовому засіданні 17.02.2026 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом.

Відповідно до протоколу № 1 загальних зборів учасників ТОВ "Є-ЛЕНД" від 22.02.2023 громадяни України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вирішили створити юридичну особу - ТОВ "Є-ЛЕНД", затвердити його Статут та склад учасників ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), визначити розмір статутного капіталу ( 185 000,00 грн) та вклади учасників.

Так, в якості вкладу до статутного капіталу товариства засновник ТОВ "Є-ЛЕНД" ОСОБА_2 передав земельну ділянку кадастровий номер :02:021:0216 площею 0,1098 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58), що підтверджується актом приймання - передачі нерухомого майна від 23.02.2023.

Відповідно до довідки Угринівської сільської ради № 2158 від 27.09.2019 земельній ділянці з кадастровим номером :02:021:0216 для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд було присвоєно адресу: АДРЕСА_1 .

Окрім того, за актом приймання - передачі майна від 28.10.2024 ОСОБА_2 передав до статутного капіталу ТОВ "Є-ЛЕНД" в якості майнового внеску учасника (засновника) рухоме майно - будівельні матеріали та результати виконаних робіт загальною вартістю 8 259350,00 грн.

14.11.2024 ТОВ "Є-ЛЕНД" подало повідомлення про початок виконання будівельних робіт за адресою: с. Угринів, вул. Богуна, 2В на земельній ділянці кадастровий номер :02:021:0216.

Відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 05.05.2025 повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо вказаного об`єкта будівництва зареєстроване в єдиній системі за номером IV95 і на дату формування витягу має статус "Діючий".

Відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №66138254 від 19.01.2023 Державним реєстратором Вербицькою М.М. здійснено державну реєстрацію права приватної власності за ТОВ "БК ЦИТАДЕЛЬ" (код 40672752) на господарське приміщення №СССХХУІІ, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказане господарське приміщення №СССХХУІІ площею 20 кв.м було прийняте на баланс відповідача 1 згідно з рішенням загальних зборів учасників ТОВ "БК ЦИТАДЕЛЬ", оформленим протоколом № 3 від 07.12.2022.

ПП "БТІ ЕКСПЕРТ" щодо вказаного господарського приміщення №СССХХУІІ виготовило технічний паспорт станом на 11.01.2023, реєстраційний номер ТІ01:3444-1337-8937-0079, інвентаризаційна справа № 1976-07/21.

Відповідно до довідки Угринівської сільської ради № 209 від 20.08.2024 поштова адреса: с. Угринів, вул. Хіміків, будинок 9, корпус 8, не присвоювалась і рішення про присвоєння такої адреси відповідачу 1 не видавалось.

ТОВ "Є-ЛЕНД" звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення відповідача 2 від 19.01.2023 про державну реєстрацію за відповідачем 1 права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна та скасування відповідного запису про державну реєстрацію права власності, оскільки вважає, що така реєстрація порушує його права та здійснена всупереч вимогам чинного законодавства.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України ( далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч.1 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 5 ГПК України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та / або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту із застосуванням відповідного способу захисту.

Вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та / або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

Такий правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 19.09.2019 у справі №924/831/17, від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18.

Вирішуючи спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (такі висновки викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі №910/6642/18 та постановах Верховного Суду від 15.08.2023 у справі №906/1175/18, від 22.02.2022 у справі №910/2330/21, від 06.09.2022 у справі №910/9228/21, від 29.11.2022 у справі №910/745/20, від 01.07.2021 у справі №910/7029/20, від 01.09.2020 у справі №910/14065/18).

Обгрунтовуючи порушення своїх прав та інтересів реєстрацією за відповідачем 1 права власності на господарське приміщення №СССХХУІІ, що розташоване у с. Угринів по вул. Хіміків, буд. 9, корп. 8 позивач покликається на те, що така адреса об`єкту нерухомого майна не присвоювалась, а вказане майно фактично знаходить на належній ТОВ "Є-ЛЕНД" земельній ділянці у с. Угринів по вул. Богуна 2В (кадастровий номер :02:021:0216).

Статтею 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Господарським процесуальним кодексом України закріплені основні засади господарського судочинства, зокрема у силу принципів рівності, змагальності та диспозитивності (статті 7, 13, 14 ГПК України) обов`язок з доведення обставин, на які посилається сторона, покладається на таку сторону.

Частиною першою статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст. 76-78 ГПК України докази повинні бути належними, допустимими та достовірними.

За змістом ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем не подано суду жодних доказів, які б підтверджували, що спірне господарське приміщення №СССХХУІІ, розташоване у с. Угринів по вул. Хіміків, буд. 9, корп. 8, на яке зареєстровано право власності за відповідачем 1, відноситься до здійснюваного позивачем будівництва та фактично розташоване у с. Угринів по вул. Богуна 2В на земельній ділянці з кадастровим номером :02:021:0216 .

Самі по собі докази того, що об`єкту нерухомого майна не присвоювалась адреса вул. Хіміків, буд. 9, корп. 8, не підтверджують його розташування саме за адресою вул. Богуна 2В.

Надані позивачем акти від 13.11.2024 про виявлення в особняку по вул. Богуна 2В фізичних осіб, які чинять перешкоди у доступі до будівлі, покликаючись на придбання квартир у будинку 9 корп.8 по вул. Хіміків, також не можуть вважатись належними та достатніми доказами у даній справі, оскільки такі стосуються квартир 301,309 та 299 за вказаною адресою, а не господарського приміщення №СССХХУІІ, щодо реєстрації якого виник спір у цій справі.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідачем 2 зареєстровано право власності на спірне нерухоме майно за відповідачем 1 19.01.2023, тобто ще до створення ТОВ "Є-ЛЕНД" як юридичної особи та передачі до його статутного капіталу земельної ділянки, на якій, як зазначає позивач, розташоване таке майно.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність позивачем порушення його прав та законних інтересів внаслідок здійснення відповідачем 2 оспорюваних реєстраційних дій, що є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (постанова Верховного Суду від 22.11.2023 у справі № 917/1531/21).

При цьому, судова колегія вважає, що з огляду на наведені вище обставини, відпала необхідність дослідження судом інших фактичних обставин справи, оскільки такі висновки мотивувальної частини судового рішення можуть сприйматися як преюдиційні під час розгляду інших справ за участі сторін цього спору.

Доводи апелянта про порушення прав та законних інтересів відповідача 1 судом апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки юридична особа у випадку порушення її прав та / або законних інтересів наділена правом самостійно звернутись до суду за захистом таких прав.

Щодо доводів апелянта про порушення судом першої інстанції вимог ч.4 ст.191 ГПК України та безпідставну відмову у прийнятті заяви відповідача 1 про визнання позову, викладеної у відзиві на позовну заяву, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом ст. 46 ГПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 ГПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. (ч. 4, 5 ст. 191 ГПК України).

Враховуючи те, що з позовної заяви у цій справі та доданих до неї матеріалів вбачається наявність спорів ( в тому числі судових) між позивачем та фізичними особами, які, як зазначає позивач, вважають себе власниками квартир у будинку по вул. Хіміків, буд.9, корп. 8 на підставі укладених з відповідачем 1 договорів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що визнання відповідачем 1 позову у цій справі може порушувати права та інтереси третіх осіб, які не є учасниками цієї справи.

До того ж, як вірно зазначив суд першої інстанції, позов у цій справі заявлено до двох відповідачів, а позов визнав лише відповідач 1.

Окрім того, у постанові від 14.12.2022 у справі №924/173/22 Верховний Суд зазначив, що суди не вправі покладати в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову. Подібний за змістом висновок наведено і у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 в справі №572/2515/15-ц та від 25.05.2022 в справі №675/2136/19.

З огляду на наведене та встановлені у даній справі обставини, покликання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права - ст. 191 ГПК України відхиляється судом апеляційної інстанції як безпідставне.

Щодо покликання апелянта на порушення права відповідача 1 на правову допомогу у зв`язку з незадоволенням обгрунтованого клопотання представника останнього про відкладення розгляду справи колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях.

Під час підготовки справи до розгляду суд має вжити належних заходів щодо повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи та до початку її розгляду по суті, з`ясувати явку учасників справи у судове засідання та вирішити питання про можливість розгляду справи у разі неявки того чи іншого учасника справи, виходячи з визначеного у пункті 4 частини 5 статті 13 ГПК України обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними процесуальних прав, у тому числі права на участь у судових засіданнях, надання суду пояснень, наведення своїх доводів і міркувань щодо питань, які виникають під час судового розгляду, а також заперечень проти заяв, клопотань, доводів та міркувань інших осіб (пункти 2, 3 частини 1 статті 42 ГПК України).

Наслідки неявки в судове засідання учасника справи визначено у статті 202 ГПК України.

Так, за змістом частини 1 і пунктів 1,2 частини 2 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з підстав, зокрема: неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Враховуючи наведене, наявність відомостей про повідомлення відповідача 1 про дату, час і місце судового засідання та те, що участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, а неявка представника відповідача 1 в судове засідання 30.10.2025 не була першою, покликання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права відхиляються судом апеляційної інстанції за безпідставністю.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач 1 не оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі з підстав, зокрема, порушення його права на судовий захист та не покликається на такі порушення у поданих суду апеляційної інстанції письмових поясненнях.

Відтак, доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції з огляду на викладене вище.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Обов`язок судів обґрунтовувати свої рішення не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, остаточне від 10.05.2011).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.10.2025 у цій справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, прийняте з дотриманням норм процесуального та правильним застосуванням норм матеріального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення немає.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ

1. Апеляційну скаргу ТОВ "Є-ЛЕНД" від 01.12.2025 (вх. № ЗАГС 01-05/3546/25 від 02.12.2025) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.10.2025 у справі №909/1008/25 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст. 287-288 ГПК України.

5. Справу повернути до Господарського суду Івано-Франківської області.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Повний текст постанови складено 26.02.2026

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.