ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" лютого 2026 р. м. Київ Справа № 911/3420/24

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Батуріної Я.Я. розглянув у судовому засіданні

заяву Головного управління ДПС у Київській області

про визнання кредиторських вимог у справі

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Кларікс Клін» (08700, Київська область, м. Обухів, вул. Піщана, 1-Б, ідентифікаційний код 40722635)

Учасники справи у судове зсідання не з`явилися

УСТАНОВИВ:

1. Ухвалою Господарського суду Київської області (далі суд) від 17.02.2025, зокрема: відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Кларікс Клін» (далі ТОВ «Кларікс Клін», боржник); визнано вимоги Головного управління ДПС у Київській області (далі ГУ ДПС у Київській області, кредитор) до боржника у загальному розмірі 1 338 627,27 грн з яких витрати пов`язанні із провадженням у справі про банкрутство 102 280,00 грн, 880 178,92 грн основний платіж, 356 168,35 грн штрафні (фінансові) санкції; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ); введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів; призначено розпорядником майна арбітражну керуючу Маглиш Ладу Сергіївну (свідоцтво № 2019 від 10.11.2019); вирішено інші процесуальні питання у справі.

17.02.2025 суд, на виконання абз. 1 ч. 9 ст. 39 КУзПБ, за допомогою автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду» здійснив офіційне оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в мережі Інтернет, номер публікації якого 75312.

За результатами попереднього засідання суд постановив ухвалу від 03.04.2025 в якій зазначив, що розмір усіх кредиторських вимог, пред`явлених до ТОВ «Кларікс Клін», становить 1 338 627,27 грн, з яких: 102 280,00 грн витрати пов`язанні із провадженням у справі про банкрутство, 880 178,92 грн основний платіж, 356 168,35грн штрафні (фінансові) санкції та складається із кредиторських вимог ГУ ДПС у Київській області.

Ухвалою суду від 23.06.2025 визнані вимоги (з правом дорадчого голосу) ГУ ДПС у Київській області до ТОВ «Кларікс Клін» у загальному розмірі 27 635,29 грн, з яких: 4 844,80грн судовий збір за подання заяви про визнання кредиторських вимог; 22 790,49 грн штрафні санкції.

Постановою суду від 17.07.2025, зокрема, визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців та призначено ліквідатором ТОВ «Кларікс Клін» арбітражну керуючу Маглиш Ладу Сергіївну (свідоцтво № 2019 від 10.11.2021, далі ліквідатор).

2. 06.10.2025 через електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» до суду звернулося ГУ ДПС у Київській області (далі заявник) із заявою вих. № 10518/10-36-13-04 (вх. № 7420) про визнання кредиторських вимог у загальному розмірі 344 935,08 грн (пеня). Також просить окремо визнати грошові вимоги по сплаті судового збору у розмірі 4 844,80 грн.

Заяву обґрунтовує пп. 129.1.1, 129.1.3 п. 129.1, пп. 129.3.3 п. 129.3 ст. 129 Податкового кодексу України (далі ПК України) та зазначає, що у боржника відповідно до інформаційно-комунікаційної системи ДПС України обліковується заборгованість у зазначеному розмірі, а саме з податку на додану вартість у розмірі 331 753,27 грн (пеня) та акцизний податок на пальне у розмірі 13 181,81грн (пеня).

На підтвердження вимог до своєї заяви надав копії: довідки б/н б/д; інтегрованої картки платника податків; розрахунки податкового боргу ТОВ «Кларікс Клін».

2.1. 12.12.2025 через електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» до суду від ліквідатора надійшло клопотання (вх. № 17482/25) про розгляд заяви кредитора, яке за своїм змістом є повідомленням про розгляд грошових вимог кредитора, в якому зазначає, що до заяви не додано копій документів, які є підставою нарахування пені та на які є посилання у наданому розрахунку заявленої заборгованості, у зв`язку з чим останні не підлягають визнанню.

2.2. Ухвалою суду від 31.10.2025 зазначену заяву призначено до розгляду у судове засідання на 20.11.2025 та запропоновано ГУ ДПС у Київській області надати суду до 18.11.2025 письмові пояснення, в яких зазначити: на підстав якого підпункту ст. 129 ПК України та за яке порушення заявник нараховує пеню (окремо по кожному із виявлених порушень); чи включений у період, за який нараховується пеня, день відкриття провадження у справі про банкрутство боржника; який розмір пені застосований контролюючим органом за те чи інше порушення; період нарахування пені по кожному податковому податковому-рішенню, які зазначені у розрахунку податкового боргу.

Ухвалою суду від 20.11.2025, зокрема, оголошено перерву у судовому засіданні до 15.12.2025 та запропоновано ГУ ДПС у Київській області надати суду до 10.12.2025 письмові пояснення з питань, які були перелічені судом в ухвалі суду від 31.10.2025.

На підставі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у судовому засіданні було оголошено перерву до 15.01.2026, яке не відбулося у зв`язку із оголошенням у місті Києві сигналу «повітряна тривога».

Ухвалою суду від 16.01.2026 судове засідання призначено на 02.02.2026.

2.3. У судове засідання ліквідатор не з`явилася, проте надіслала суду клопотання від 02.02.2026 (вх. № 1769/26) про проведення судового засідання за її відсутності, яке суд на підставі ст.42 ГПК України вважає за можливе задовольнити.

Представник кредитора також до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Ураховуючи, що явка зазначеної особи судом обов`язковою не визнавалася, суд на підставі ст. 42 ГПК України визнав за можливе провести судове засідання без її участі.

3. Розглянувши заяву та надані до неї докази суд зазначає наступне.

3.1. Відповідно до ст.1 КУзПБ грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України, зокрема до грошових зобов`язань належать зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до ПК України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Порядок звернення кредиторів із вимогами до боржника у справі про банкрутство (після відкриття провадження) та порядок розгляду судом відповідних заяв визначені, зокрема ст.ст. 45, 46, 47 КУзПБ.

Поряд із цим, у питанні порядку розгляду кредиторських вимог у справі про банкрутство та ролі й обов`язків суду на цій стадії судом ураховується усталені правові висновки Верховного Суду (зокрема, постанови від 07.08.2019 у справі № 922/1014/18, від 03.06.2025 у справі 916/2739/20), а саме, використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами. Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами з застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення обґрунтованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог.

Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог (подібні висновки наведені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 13.09.2022 у справі № 904/6251/20).

Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 14.06.2023 у справі № 904/5743/20 дійшов висновку про те, що з огляду на положення ст.ст. 45-47 КУзПБ податковий орган, так само як і інші конкурсні кредитори, повинен подати до господарського суду вимоги до боржника щодо його грошових зобов`язань по сплаті податків і зборів, що виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство разом з документами, що ці зобов`язання підтверджують, а господарський суд зобов`язаний розглянути всі вимоги та заперечення проти них на підставі поданих кредитором і боржником документів, оцінити правомірність цих вимог незалежно від наявності в адміністративному суді спору щодо неузгодженого податкового зобов`язання, з якого сформована кредиторська вимога податкового органу.

3.2. У свою чергу розгляд та визнання грошових вимог податкових органів у процедурах банкрутства здійснюється судами з врахуванням особливостей виникнення (припинення) податкових зобов`язань боржника згідно з вимогами ПК України, які є спеціальними нормами права, що регулюють ці питання, якщо такі зобов`язання виникають до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство.

Порядок виникнення грошових зобов`язань щодо сплати податків та зборів визначений ПК України, положеннями п.п. 1.1. та 1.3. ст. 1 якого унормовано, що цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. Однак, питання погашення податкового боргу з осіб, на яких поширюються процедури, визначені КУзПБ, регулюються цим Кодексом.

ПК України дає визначення грошового зобов`язання, яке є спеціальним для цілей податкового законодавства, а саме - грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня (п. 14.1.39 ПК України).

Податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (пп.14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Пенею є сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми податкових зобов`язань та/або на суми штрафних (фінансових) санкцій, не сплачених у встановлені законодавством строки, а також нарахована в інших випадках та порядку, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Згідно з п. 31.1 ст. 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

ПК України у п. 129.1 ст. 129 диференціює момент з якого починається розрахунок пені в залежності від обставин виникнення податкового зобов`язання: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки (пп. 129.1.1); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок (пп. 129.1.2); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно дост.50 цього Кодексу (пп. 129.1.3).

Зокрема, за змістом пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Передумовою нарахування пені з підстав, передбачених пп.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України, є несплата платником податків у встановлені законом строки суми узгодженого податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки.

На суми грошового зобов`язання, визначеного пп. 129.1.1 п. 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, якщо її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (п. 129.4 ст.129 ПК України).

Відповідно до п. 129.5 ст. 129 ПК України зазначений розмір пені застосовується щодо всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством.

Підпунктом 129.3.3 п. 129.3 ст. 129 ПК України встановлено, що нарахування пені закінчується у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України).

Водночас судом ураховується те, що 08.03.2020 набрав чинності Закон України від 17.03.2020 року № 533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким підрозділ 10розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено, зокрема п.52-1, за змістом якого за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня по 31 травня 2020 року, штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій, за порушення вимог, зокрема: порушення правил обліку, виробництва та обігу пального або спирту етилового на акцизних складах, що застосовуються на загальних підставах; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати. Протягом періоду з 1 березня по 31 травня 2020 року платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

29.05.2020 набрав чинності Закон України від 13.05.2020 № 591-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким в абз. 1 і 11 п.52-1 слова та цифри «по 31 травня 2020 року» замінено цифрами та словами « 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Отже, відповідно до п. 52-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України в редакції, чинній з 29.05.2020, за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій, чітко визначених цим пунктом.

Карантин Кабінет Міністрів України установив на підставі постанови від 11.03.2020 № 211 із 12.03.2020, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Постановою від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»Кабінет Міністрів України відмінив з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин.

Отже по термінах сплати податкових зобов`язань за період дії карантину пеня із01.03.2020 по 30.06.2023 (1217 днів) не нараховувалася (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25.02.2025 справа №920/604/23).

Також судом береться до уваги те, що з 01.01.2021 набули чинності зміни дост.129 ПК України внесені Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» № 466-IX від 16.01.2020, якими доповнено цю статтю п.129.9, що визначає перелік випадків коли пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню, до яких віднесено, зокрема, закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків (пп. 129.9.1).

Аналіз наведених вище приписів дає підстави для висновку, що грошові вимоги у сумі нарахованої контролюючим органом пені можуть бути заявлені до боржника у справі про банкрутство до їх анулювання в силу закону відповідно до п.129.9 ст.129 ПК України, отже до спливу 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.

Зазначене кореспондується із положеннями п.п. 101.1,101.2 ст.101, п.102.4 ст.102 ПК України щодо застосування спеціального строку давності для стягнення контролюючим органом податкового боргу (1095 календарних днів з дня його виникнення) і його списання, як безнадійного, у разі спливу вказаного строку, а також висновками щодо застосування цих норм, викладеними у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 807/2097/16, від 04.09.2018 у справі № 813/4430/16, від 19.09.2019 № 910/11620/18, від 24.10.2019 у справі № 906/665/17, 22.04.2021 у справі № 902/873/19, від 02.11.2021 у справі № 917/399/15, від 01.06.2022 у справі № 927/104/21 та інших.

Отже, розглядаючи грошові вимоги контролюючого органу до боржника заявлені у розмірі пені, нарахованої на податкове зобов`язання чи штрафні санкції, господарський суд зобов`язаний встановити, зокрема:

1) базу нарахування пені (правові підстави виникнення податкового зобов`язання та момент його узгодження (у т. ч. з урахуванням результатів оскарження), правові підстави та строк сплати штрафу);

2) з якого моменту у контролюючого органу виникло право нараховувати пеню платнику податку та чи було таке право реалізовано у передбачений ПК України спосіб;

3) період нарахування пені, таким чином перевірити дотримання 1095 денного строку з дня коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків;

4) заявлення цих вимог до боржника у межах справи про банкрутство до настання строку/умов анулювання пені відповідно до пп. 129.9 ст. 129 ПК України.

У свою чергу перевірка зазначених обставин здійснюється судом на підставі обґрунтованого детального розрахунку пені із зазначенням сум, на які вона нарахована, періоду нарахування, формули нарахування (правової підстави), оскільки саме відсутність таких відомостей у заяві кредитора унеможливлює перевірку правильності нарахування пені.

Водночас, перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, про які судом зазначено вище, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (в тому числі й щодо строків здійснення заходів з погашення податкового боргу) зупинявся:

із 18.03.2020 по 17.03.2022 відповідно до п. 52-2 підрозділу 10розділу XX ПК України для всіх платників податків;

із 07.03.2022 по 24.11.2022 відповідно до пп. 69.9 п. 69 підрозділу 10розділу XX ПК України для всіх платників податків;

із 17.03.2022 по 01.08.2023 - відповідно до п. 102.9 ст. 102 ПК України, при цьому в період із 17.03.2022 по 27.05.2022 норма діяла без виключень, а з 27.05.2022 по 01.08.2023 року з виключеннями щодо випадків, передбачених ПК України.

3.3. Так із змісту інтегрованої картки платника податків, розрахунку податкового боргу ТОВ «Кларікс Клін» убачається, що у боржника наявний податковий борг у загальному розмірі 344 935,08 грн, який складається з податкового боргу, що виник внаслідок несплати платником податків сум грошових зобов`язань:

з податку на додану вартість відповідно до:

- податкового повідомлення-рішення від 28.10.2019 № (форма «Ш») за період із 16.11.2019 по 17.02.2025;

- податкового повідомлення-рішення від 28.10.2019 № (форма «Ш») за період із 16.11.2019 по 17.02.2025;

- податкового повідомлення-рішення від 18.02.2020 № (форма «Н») за період із 22.04.2020 по 17.02.2025;

- податкового повідомлення-рішення від 19.06.2020 № (форма «Ш») за період із 30.07.2020 по 17.02.2025;

- податкового повідомлення-рішення від 04.08.2020 № (форма «ПС») за період із 19.09.2020 по 17.02.2025;

- податкового повідомлення-рішення від 20.11.2020 №30120411 (форма «Ш») за період із 02.02.2021 по 17.02.2025;

- податкового повідомлення-рішення від 17.12.2020 №59130411 (форма «Ш») за період із 02.02.2021 по 17.02.2025;

- податкового повідомлення-рішення від 14.12.2020 № (форма «Р») за період із 02.02.2021 по 17.02.2025;

- податкового повідомлення-рішення від 06.09.2021 №129941808 (форма «ПС») за період із 06.10.2021 по 17.02.2025;

- податкового повідомлення-рішення від 23.10.2021 №155561808 (форма «ПС») за період із 01.01.2022 по 17.02.2025;

- податкового повідомлення-рішення від 22.12.2021 № (форма «ПС») за період із 15.02.2022 по 17.02.2025;

- податкового повідомлення-рішення від 16.11.2023 № (форма «Ш») за період із 08.12.2023 по 17.02.2025;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 22.07.2019 № за період із 29.10.2019 по 17.02.2025;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 20.02.2020 № за період із 31.05.2020 по 17.02.2025;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 19.06.2020 № за період з 29.09.2020 по 17.02.2025;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 18.07.2020 № за період із 29.10.2020 по 17.02.2025;

- уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок від 28.08.2020 № за період із 27.11.2020 по 17.02.2025;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 20.08.2020 № за період із 30.11.2020 по 17.02.2025;

- уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок від 31.08.2020 № за період із 30.11.2020 по 17.02.2025;

- уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок від 10.09.2020 № за період із 10.12.2020 по 17.02.2025;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 21.09.2020 № за період з 30.12.2020 по 17.02.2025;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 20.10.2020 № за період із 29.04.2021 по 17.02.2025;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 17.11.2020 № за період із 01.03.2021 по 17.02.2025;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 21.12.2020 № за період із 31.03.2021 по 17.02.2025;

- уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок від 29.01.2021 № за період із 30.04.2021 по 17.02.2025;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 19.01.2021 № за період із 03.05.2021 по 17.02.2025;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 22.02.2021 № за період із 01.06.2021 по 17.02.2025;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 22.03.2021 № за період із 29.06.2021 по 17.02.2025;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 19.04.2021 № за період із 30.07.2021 по 17.02.2025;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 19.05.2021 № за період із 30.08.2021 по 17.02.2025;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 17.06.2021 № за період із 29.09.2021 по 17.02.2025;

- податкової декларації з податку на додану вартість від 12.07.2021 № за період із 29.10.2021 по 17.02.2025.

з акцизного податку на пальне відповідно до:

- податкового повідомлення-рішення від 14.02.2018 № (форма «ПС») за період із 05.07.2018 по 17.02.2025;

- податкового повідомлення-рішення від 25.09.2018 № (форма «ПС») за період із 22.12.2018 по 17.02.2025.

- податкового повідомлення-рішення від 19.12.2018 № (форма «ПС») за період із 21.02.2019 по 17.02.2025.

- податкового повідомлення-рішення від 04.01.2024 №332/0907 (форма «ПС») за період із 16.02.2024 по 17.02.2025.

3.3.1. Щодо податку на додану вартість.

3.3.1.1. Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так із змісту рішення Київського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 у справі № 320/1619/23 убачається, що у боржника наявне податкове зобов`язання, яке виникло на підставі:

податкових повідомлень-рішень, зокрема, за № від 28.10.2019, № від 28.10.2019, № від 18.02.2020, № від 19.06.2020, № від 04.08.2020, №30120411 від 20.11.2020, №59130411 від 17.12.2020, № від 14.12.2020, №155561808 від 23.10.2021, № від 22.12.2021; №129941808 від 06.09.2021;

податкових декларацій з податку на додану вартість за червень 2019 року № від 22.07.2019 з терміном сплати 30.07.2019, за січень 2020 року № від 20.02.2020 з терміном сплати 01.03.2020, за травень 2020 року № від 19.06.2020 з терміном сплати 30.06.2020, за червень 2020 року № від 18.07.2020 з терміном сплати 30.07.2020, за липень 2020 року № від 20.08.2020 з терміном сплати 31.08.2020, за серпень 2020 року № від 21.09.2020 з терміном сплати 30.09.2020, за вересень 2020 року № від 20.10.2020 з терміном сплати 30.10.2020, за жовтень 2020 року № від 17.11.2020 з терміном сплати 30.11.2020, за листопад 2020 року № від 21.12.2020 з терміном сплати 30.12.2020, за грудень 2020 року № від 19.01.2021 з терміном сплати 01.02.2021, за січень 2021 року № від 22.02.2021 з терміном сплати 02.03.2021, за лютий 2021 року № від 22.03.2021 з терміном сплати 30.03.2021, за березень 2021 року № від 19.04.2021 з терміном сплати 30.04.2021, за квітень 2021 року № від 19.05.2021 з терміном сплати 31.05.2021, за травень 2021 року № від 17.06.2021 з терміном сплати 30.06.2021, за червень 2021 року № від 12.07.2021 з терміном сплати 30.07.2021;

уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № за 01.06.2020, № від 31.08.2020, № від 10.09.2020, № за 01.12.2020.

Із змісту заяви та наявних матеріалів справи (розрахунок податкового боргу) вбачається, що нарахування пені у розмірі 216 767,38 грн заявником у відповідній частині здійснене на грошові зобов`язання (основне податкове зобов`язання та штрафні санкції) з податку на додану вартість, розмір яких визначений у податкових повідомленнях-рішеннях № від 28.10.2019, № від 18.02.2020, № від 04.08.2020, № від 14.12.2020, №155561808 від 23.10.2021, № від 22.12.2021, №129941808 від 06.09.2021 та податкових деклараціях (окрім податкової декларацій з податку на додану вартість за червень 2019 року № від 22.07.2019) й уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок (окрім № від 10.09.2020), які були предметом дослідження адміністративним судом.

Ураховуючи вищевказане та положення ст.ст.14, 75 ГПК України, ст. 102.4 ПК України, наявні у матеріалах справи докази (акти перевірки, податкові повідомлення-рішення та докази направлення їх боржнику, які були надані ГУ ДПС у Київській області у підготовчому засіданні), період виникнення податкового зобов`язання та період нарахування на нього пені, суд дійшов висновку про обґрунтованість грошових вимог ГУ ДПС у Київській області у розмірі 216 767,38 грн.

3.3.1.2. Щодо нарахування пені на податкові повідомлення-рішення № від 28.10.2019, № від 19.06.2020, №30120411 від 20.11.2020 та №59130411 від 17.12.2020 та уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 10.09.2020 у загальному розмірі 79 091,19 грн, то зазначенні вимоги суд вважає недоведеними, оскільки ГУ ДПС у Київській області не зазначено на який підставі останнім здійснюється неодноразове нарахування пені на одне і те саме податкове зобов`язання за один і той саме період, та не обґрунтовано заявлений розмір пені.

3.3.1.3. Щодо нарахування пені на податкову декларацію з податку на додану вартість за червень 2019 року № від 22.07.2019 у розмірі 31 377,08 грн за період з 29.10.2019 по 17.02.2025, то суд зазначає наступне.

Так із змісту рішення адміністративного суду вбачається, що серед іншого, останнім стягнуто з боржника на користь податкового органу пеню у розмірі 57 206,62 грн.

Із змісту розрахунку податкового ТОВ «Кларікс Клін», наданого ГУ ДПС у Київській області до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, вбачається, що нарахування пені здійснювалось у тому числі по зазначеній декларації за період із 29.10.2019 по 29.06.2021.

Ураховуючи зазначене, відсутність пояснень заявника чи доказів, які б чітко розмежовували періоди нарахування пені, та положення п. 112.4 ст. 112 ПК України, суд дійшов висновку про відхилення зазначених кредиторських вимог.

3.3.1.4. Щодо нарахування пені на податкове повідомлення-рішення від 16.11.2023 № за період із 08.12.2023 по 17.02.2025 у розмірі 4517,62 грн, то суд зазначає наступне.

Так із змісту податкового повідомлення-рішення вбачається, зокрема, що боржник сплачує суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу), що визначена у податкових повідомленнях-рішеннях, протягом десяти робочих днів, що настають за днем отримання цього податкового повідомлення-рішення.

У разі несплати в установлений строк грошового зобов`язання, визначеного в цьому податковому рішенні, застосовується штраф та нараховується пеня у порядку і розмірах, передбачених ст.ст. 126 і 129 ПК України, виникає право податкової застави на майно платника податків і таке грошове зобов`язання буде визнано податковим боргом.

Із матеріалів справи вбачається, що заявником не надані суду належних доказів надіслання зазначеного податкових повідомлень-рішень боржнику (доказів проведення адміністративного оскарження у разі наявності), у зв`язку з чим установити обставини, зокрема, коли виник у боржника обов`язок сплатити нараховані штрафні санкції, з якого моменту у контролюючого органу виникло право нараховувати пеню платнику податку та чи було таке право реалізовано у передбачений ПК України спосіб та період нарахування пені, у суду можливості немає.

Ураховуючи зазначене у своїй сукупності та приписи, які зазначені у п. 3.2 цієї ухвали, підстав для визнання грошових вимог у загальному розмірі 4 517,62 грн суд не вбачає.

3.3.2. Щодо акцизного податку на пальне.

Як зазначалось вище, заявником нарахована пеня на грошові зобов`язання, визначені у податкових повідомлення-рішеннях від 14.02.2018 №, від 25.09.2018 №, від 19.12.2018 № та від 04.01.2024 №332/0907 у загальному розмір 13 181,81 грн. Проте зазначені вимоги суд вважає необґрунтованими, оскільки ані відповідних рішень ані інших доказів, із змісту яких можливо було б установити розмір податкового зобов`язання на яке нараховується пеня, кредитором суду на дослідження надано не було. Відсутність зазначених доказів також унеможливлює встановлення судом обставин, а саме: базу нарахування; правові підстави та строк сплати штрафу; момент з якого у контролюючого органу виникає право нараховувати пеню платнику податку та чи було таке право реалізовано у передбачений ПК України спосіб.

Суд вважає, що наявність відповідних відомостей в інтегрованій картці платника податків, без наявності документів, на підставі яких ця інформація внесена, не є безумовним доказом для висновку про наявності в особи податкового зобов`язання у відповідному розмірі.

4. Відповідно до ч.4 ст. 45 КУзПБ для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеногоч.1 цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, то сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.

Згідно з ч.6 ст. 45 КУзПБ за результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому КУзПБ порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.

Керуючись ст.ст. 2, 45, 64 КУзПБ, ст.ст. 12, 14, 74-79, 234-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Головного управління ДПС у Київській області про визнання грошових вимог від 06.10.2025 вих.№ 10518/10-36-13-04 (вх. № 7420) задовольнити частково.

2. Визнати грошові вимоги Головного управління ДПС у Київській області () до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кларікс Клін» () у загальному розмірі 221 612,18 грн, з яких: 4 844,80 грн судовий збір; 216 767,38 грн пеня.

3. Кредиторські вимоги у загальному розмірі 128 167,70 грн відхилити.

Відповідно до ч. 6 ст. 45 КУзПБ ухвала набрала законної сили 02.02.2026 та може бути оскаржена протягом 10 днів до Північного апеляційного господарського суду у порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Повна ухвала складена 03.03.2026.