ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

25.02.2026 м.Дніпро Справа № 908/2750/25

Суддя Центрального апеляційного господарського суду Джепа Ю.А., розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали

апеляційної скарги ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.01.2026 у справі №908/2750/25 (суддя Федько О.А.), повний текст рішення складено 21.01.2026

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЛІДЕР ПЛЮС» (69098, м. Запоріжжя, вул. Чарівна, буд. 155А)

про визнання недійсним рішення загальних зборів від 14.05.2023 в частині питань 4 та 5 порядку денного

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.01.2026 у справі №908/2750/25 позов ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЛІДЕР ПЛЮС» задоволено частково. Визнано недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЛІДЕР ПЛЮС», яке оформлено протоколом №11 від 14.05.2023, в частині питання 5 порядку денного, про затвердження розміру щомісячних внесків на управління будинком за період 01.01.2018 по 01.04.2020, та з 01.04.2020 по 01.06.2023; затвердження розміру щомісячних внесків на управління будинком за період з 01.01.2018 у розмірі 5,00 грн за 1 м.кв. для житлових приміщень, та у розмірі 2,50 грн за 1 м.кв. для нежитлових приміщень, а також у розмірі 6,50 грн за 1 м.кв. для житлових приміщень та у розмірі 4,70 за 1 м.кв. для нежитлових приміщень з 01.04.2020 у зв`язку із скасуванням Господарським судом Запорізької області рішень загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку «ЛІДЕР ПЛЮС», а саме п. 4 протоколу 6 від 16.12.2017 та п. 5 протоколу 10 від 15.12.2019, справа №336/5470/20. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЛІДЕР ПЛЮС» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 1 514,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням від 14.01.2026 Господарського суду Запорізької області у справі № 908/2750/25 ОСОБА_1 оскаржує його в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду і просить:

1. Прийняти до розгляду апеляційну скаргу.

2. Поновити строк на оскарження.

3. Звільнити від сплати судового збору або зменшити судовий збір.

4. Задовольнити позовні вимоги (уточнююча) в повному обсязі, скасувавши рішення суду першої інстанції.

Також скаржником до апеляційної скарги додано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2026 апеляційна скарга передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Джепа Ю.А. (суддя-доповідач), судді: Фещенко Ю.В., Мартинюк С.В.

Відповідно до частини 6 статті 260 Господарського процесуального кодексу України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суддя-доповідач (головуючий суддя) дійшла висновку, що подана апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Судовий збір відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 6 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від оспорюваної суми.

З огляду на вищевикладені приписи Закону України «Про судовий збір» та вимоги скаржника, викладені в апеляційній скарзі, сума судового збору, яка повинна бути сплачена скаржником за подання даної апеляційної скарги, становить 4542,00 грн та розраховується наступним чином: 3028,00 (за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у 2025 році 3028,00 грн) * 150% (ставка судового збору при поданні апеляційної скарги) = 4542,00 грн.

Судовий збір має бути сплачений за наступними реквізитами Центрального апеляційного господарського суду:

Отримувач коштів: ГУК у Дн-кій обл/Шев.р/22030101

Код отримувача (ЄДРПОУ): 37988155

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача: UA2004628

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від _______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі __________ (номер справи), Центральний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа).

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору скаржник зазначає, що він є пенсіонером, а сума судового збору є надмірною для нього. На підтвердження вказаного долучає відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом за 2024-2025 роки. Окрім того, скаржник зазначає, що є учасником бойових дій, на підтвердження чого надає копію посвідчення.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22.10.1993 № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон № 3551-XII).

Статтею 4 цього Закону встановлено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час (ст. 5 Закону №3551-XII).

Перелік осіб, які належать до учасників бойових дій міститься в ст. 6 Закону №3551-XII.

Статтею 12 Закону № 3551-XII встановлено пільги учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них.

У ст. 22 Закону № 3551-XII передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Тож, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст. ст. 12, 22 Закону № 3551-XII.

Наведена правова позиція викладена, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 9901/311/19, від 12.02.2020 у справі №545/1149/17, ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 13.06.2023 у справі №990/76/23, ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.05.2024 у справі № 924/1080/21, ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.07.2025 у справі №905/1426/23, ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.07.2025 у справі № 910/4405/25.

У данній справі ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЛІДЕР ПЛЮС» - про визнання недійсним рішення загальних зборів співвласників ОСББ «ЛІДЕР ПЛЮС» від 14.05.2023 в частині питань 4 та 5 порядку денного, яке оформлене Протоколом №11 від 14.05.2023.

Отже, оскільки ця судова справа не пов`язана із захистом порушених прав скаржника саме як учасника бойових дій, правові підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги відсутні.

Окрім того, пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Розглянувши вказане клопотання, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору з наступних підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Аналізуючи право особи на розгляд її скарги в апеляційному суді, слід застосовувати положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є держава Україна, з урахуванням практики ЄСПЛ, зокрема, у Рішенні 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України", яким зазначено, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

При цьому, суд зазначає, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (Рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Встановлення державою обов`язку щодо сплати судового збору за звернення до господарського суду з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду, у порядку та розмірі, що встановлені Законом України "Про судовий збір", є допустимим обмеженням скаржника у доступі до суду та не становить порушення гарантованого йому пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "права на суд".

Положення статей ГПК України та Закону України "Про судовий збір" не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що скаржник належним чином не підтвердив, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік. Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору не підтверджують наведеного, оскільки не виключена можливість отримання скаржником у 2024-2025 роках інших видів доходів.

Зважаючи на викладене суд, оцінюючи фінансове становище скаржника на підставі наданих скаржником доказів, дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З врахуванням викладеного, скаржнику слід у строк, що визначений цією ухвалою, подати до апеляційного суду докази сплати судового збору у розмірі 4542,00 грн.

Слід зазначити, що у зв`язку із залишенням апеляційної скарги без руху, заявлене скаржником клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судом не розглядалися.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

2. Залишити без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Запорізької області від 14.01.2026 у справі №908/2750/25.

3. Скаржнику протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надати докази сплати судового збору у розмірі 4542,00грн.

3. Роз`яснити скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із апеляційною скаргою.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючи суддя Ю.А. Джепа