УХВАЛА

23 лютого 2026 року

м. Київ

cправа № 903/657/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кібенко О.Р. - головуючий, Бакуліна С.В., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде"

на рішення Господарського суду Волинської області від 16.10.2025 (суддя Бідюк С.В.),

постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 (колегія суддів: Бучинська Г.Б., Василишин А.Р., Філіпова Т.Л.)

та додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 (колегія суддів: Бучинська Г.Б., Василишин А.Р., Філіпова Т.Л.)

у справі за позовом Приватної ремонтно-будівельної фірми "Комунальник"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде"

про стягнення 675 905,88 грн,

В С Т А Н О В И В:

1. Приватна ремонтно-будівельна фірма "Комунальник" звернулась до Господарського суду Волинської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" про стягнення 675905,88 грн заборгованості за виконані роботи згідно договору підряду №U23019-комун-1 від 04.09.2024.

2. Господарський суд Волинської області рішенням від 16.10.2025, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2026, позов задовольнив.

3. 03.02.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Волинської області від 16.10.2025 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2026, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

4. 09.02.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" звернулося до Верховного Суду з доповненнями до касаційної скарги, в яких просить прийняти їх, скасувати також додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 та ухвалити нове рішення, яким у задоволені заяви Приватної ремонтно-будівельної фірми "Комунальник" про винесення додаткового рішення відмовити в повному обсязі.

5. Дослідивши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

6. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

7. Відповідно до п.9 ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.

8. Згідно із п.2 ч.3 ст.287 ГПК не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

9. У позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (п.1 ч.1 ст.163 ГПК).

10. Згідно з ч.7 ст.12 ГПК для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

11. Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями у справах з ціною позову, що не перевищує п?ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

12. Скаржник оскаржує судові рішення, якими вирішено спір про стягнення 675 905,88 грн, а тому вони не підлягають касаційному оскарженню.

13. Водночас касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли би бути визнані такими, що підпадають під дію пунктів а), б), в), г) п.2 ч.3 ст.287 ГПК.

14. Скаржник, посилаючись на пп."в" п.2 ч.3 ст.287 ГПК (справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), зазначає, що "справа має виняткове значення для Відповідача - заявника касаційної скарги, оскільки оскаржуване судове рішення створює для нього реальну та безпосередню загрозу безпідставного стягнення значної суми грошових коштів за роботи реальність яких і відповідність чинному законодавству України та ДБН викликає сумніви, а також загрозу життю і здоров`ю людей".

15. Верховний Суд зауважує, що спірне питання, яке порушує скаржник у касаційній скарзі, випливає з правочину, укладеного між сторонами спору, при цьому наслідки виконання/невиконання саме цього правочину мають юридичне значення лише для сторін договору.

16. Верховний Суд дійшов висновку, що скаржник у касаційній скарзі не навів вагомих аргументів, які б свідчили про те, що ця справа стосується питань, які мають виняткове значення для нього.

17. Касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати суд у необхідності переглянути зміст рішення, ухваленого судами попередніх інстанції, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законність рішення суду тільки через те, що таке рішення скаржник вважає незаконним.

18. Незгода із судовим рішенням не свідчить про те, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, як і не може вказувати на таку обставину як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання відповідних наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь позивача/відповідача є звичайним передбачуваним процесом.

19. Верховний Суд дослідив та оцінив доводи скаржника, ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства. З урахуванням цього, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи касаційної скарги, що справа має виняткове значення для скаржника.

20. Рекомендацією №R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до ч."с" ст.7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

21. Таким чином, законодавець цілком свідомо надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у п.1 ч.1 ст.293 ГПК, і це повністю узгоджується з положеннями ст.129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

22. При цьому використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи", тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже виходячи з високого статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

23. Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів".

24. Учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені п.2 ч.3 ст.287 ГПК випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

25. Згідно з п.1 ч.1 ст.293 ГПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

26. Оскільки касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів а), б), в), г) п.2 ч.3 ст.287 ГПК, Верховний Суд вважає, що скаржником не дотримано умову допуску цієї справи до касаційного оскарження.

27. З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" на рішення Господарського суду Волинської області від 16.10.2025, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 та додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

28. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, то заяви про зупинення виконання оскаржуваних рішень, а також заява про необхідність розгляду заяв про зупинення виконання судових рішень залишаються без розгляду.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №903/657/25 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ватценроде" на рішення Господарського суду Волинської області від 16.10.2025, постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 та додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О. Кібенко

Судді С. Бакуліна

В. Студенець