ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о з а л и ш е н н я п о з о в н о ї з а я в и б е з р у х у

20 лютого 2026 року Справа № 5027/398-б/2012 (926/689/26)
Суддя Господарського суду Чернівецької області Бутирський А.А.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Боянівка», м. Чернівці

до Фізичної особи-підприємця Ферреро Тетяни Сергіївни, м. Херсон

про стягнення заборгованості за договором оренди майна в сумі 32 903,12 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Боянівка, м. Чернівці звернулось до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Ферреро Тетяни Сергіївни, м. Херсон в якому просить стягнути з відповідача заборгованості за договором оренди нерухомого майна в сумі 32 903,12 грн.

У провадженні Господарського суду Чернівецької області знаходиться справа №5027/398-б/2012 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Боянівка, м. Чернівці (позивач). Зазначена справа перебуває на стадії ліквідаційної процедури, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.02.2026 р. позовну заяву передано на розгляд судді Бутирському А.А.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, у пункті 1 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України зазначається, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Із змісту позовних вимог слідує, що позивач заявляє вимогу майнового характеру на суму 32 903,12 грн.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

При цьому, як передбачено частиною першою статті 4 названого Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" установлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року складає 3 328 гривень.

З урахуванням викладеного, позивачу при поданні даної позовної заяви в електронній формі належало подати докази сплати судового збору в сумі 2 662,40 грн.

Відтак, позивачем не додано до позову доказів сплати судового збору або документів, що підтверджують звільнення від його сплати, а також позивач не звертався до суду з клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог пункту 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України та не додано до позову доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Частиною першою статті 174 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Боянівка" слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків.

Поряд з цим, суд вважає за належне роз`яснити позивачу, що якщо усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду (частина третя статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 162, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Боянівка" до фізичної особи - підприємця Ферреро Тетяни Сергіївни про стягнення заборгованості в сумі 32 903,12 грн. залишити без руху.

2. Для усунення зазначених недоліків позивачу належить надати суду докази сплати судового збору в розмірі 2 662,40 грн або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

3. Встановити строк для виправлення недоліків позовної заяви десять днів з дня отримання даної ухвали.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Бутирський А.А.