ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2026 Справа № 914/3653/25

місто Львів

за позовом: Акціонерного товариства «Ідея Банк», м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Никитюк Тетяни Миколаївни, м. Львів

про: стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 333260,62 грн.

Суддя Олена ЩИГЕЛЬСЬКА

Секретар с/з Надія ВАШКЕВИЧ

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

1. ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

2. Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Никитюк Тетяни Миколаївни про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 333260,62 грн.

4. Ухвалою суду від 03.12.2025 позовну Акціонерного товариства «Ідея Банк» залишено без руху.

5. 09.12.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх.№32930/25).

6. Ухвалою суду від 12.12.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.01.2026.

7. Ухвалою суду від 14.01.2026 підготовче засідання відкладено на 04.02.2026.

8. Ухвалою суду від 04.02.2026 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 04.03.2026.

9. Позивач явку представника в судове засідання 04.03.2026 не забезпечив, у позовній заяві позивач просив здійснювати розгляд справи без участі його представника в судовому засіданні.

10. Відповідач явки представника в судове засідання 04.03.2026 не забезпечив, про причини неявки суду не повідомив.

11. Ухвали суду надіслані позивачу та відповідачу до їхніх електронних кабінетів, в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. Докази надіслання та отримання ухвал суду сторонами долучено до матеріалів справи.

12. Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

13. Судом встановлено, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, у відповідності до ст.13 ГПК України, учасникам справи створювались необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

14. В судовому засіданні 04.03.2026 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

15. АРГУМЕНТИ СТОРІН.

16. Аргументи позивача.

17. Позов обґрунтовано тим, що 10.11.2023 сторони у справі уклали кредитний договір № КБ03.00206.010511046, згідно із яким позивач (кредитор) зобов`язався надати відповідачу (позичальнику) кредит в розмірі 300000,00 грн із процентною ставкою 0,01% річних з кінцевою датою повернення по 10.11.2026 (включно).

18. Позивач свої зобов`язання виконав належним чином та перерахував на користь відповідача суму кредиту. Однак, відповідач належним чином взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконав, у результаті чого станом на 08.12.2025 утворилася заборгованість на загальну суму 333260,62 грн., з якої: 216625,98 грн простроченого боргу, 24,64 грн прострочених відсотків, 116610,00 грн простроченої плати за обслуговування кредиту. Таким чином, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача зазначеної суми заборгованості.

19. Аргументи відповідача.

20. Відповідач відзиву на позовну заяву у строк, визначений судом, не подав, проти позову не заперечив.

21. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

22. 10.11.2023 між Акціонерним товариством «Ідея Банк» (надалі по тексту рішення - позивач, згідно з договором - кредитор) та фізичною особою-підприємцем Никитюк Тетяна Миколаївна, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; адреса за реєстрацією: АДРЕСА_1 ; (позичальник) укладено кредитний договір № КБ03.00206.010511046, відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 якого кредитор надає позичальнику грошові кошти (надалі кредит) у розмірі та на умовах, обумовлених даним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти та комісії за користування ним. Своїм підписом у даному договорі клієнт засвідчує, що до укладання цього договору він ознайомлений з інформацією про банк, як надавача платіжних послуг, умовами та тарифами банку на офіційному веб-сайті банку www.ideabank.ua.

23. Згідно з п. 2.1. договору, банк видає позичальнику кредит, а позичальник приймає його на наступних умовах:

2.1.1. Розмір та валюта кредиту 300 000,00 (триста тисяч 00 копійок);

2.1.2. Ціль кредиту поповнення обігових коштів;

2.1.3. Процентна ставка фіксована, 0,01 % річних;

2.1.4. Комісія за видачу кредитних коштів - 1,1% від суми кредиту;

2.1.5. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 2,99 % від суми кредиту;

2.1.6. термін кредиту - по 10.11.2026 (включно);

2.1.7. Порядок видачі кредиту - перерахунок коштів на поточний рахунок позичальника НОМЕР_2 ;

2.1.8. Графік повернення кредиту - додаток №1 до договору кредиту.

24. Пунктами 2.4. та 2.5. договору сторони погодили, що кредит видається на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання. Датою видачі кредиту вважається день списання коштів з позичкового рахунку позичальника.

25. Відповідно до п. 3.1. договору позичальник сплачує банку вказані у п. 2.1. комісії в наступному порядку: 3.1.1. комісія за видачу кредитних коштів утримується банком з суми кредиту в день видачі кредитних коштів; 3.1.2. комісія за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати надання кредиту та сплачується позичальником щомісячно в терміни та в розмірах, вказаних у графіку щомісячних платежів, який наведений в додатку №1 до даного договору (далі «графік»). Базою для нарахування комісії є початкова сума кредиту.

26. Згідно з пунктами 3.2.-3.4. договору проценти нараховуються два рази на місяць за методом «факт/факт». Базою для нарахування процентів є залишок заборгованості за кредитом. Графік платежів позичальника за договором кредиту в розрізі сум погашення кредиту, процентів і комісії за обслуговування кредитної заборгованості є невід`ємною частиною договору кредиту. Нарахування процентів за п.2.1.3. та комісії за обслуговування кредитної заборгованості за п. 2.1.5 припиняється з настанням терміну повернення кредиту.

27. Згідно з пунктами 4.1.-4.3. договору позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором. Позичальник повертає кредит разом з процентами та щомісячною комісією за обслуговування кредитної заборгованості до дня/числа кожного місяця, згідно з графіком. Якщо будь-який термін здійснення платежів за графіком припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, то платежі повинні бути здійснені у попередній робочий день.

28. Відповідно до п. 4.4. договору позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку НОМЕР_2 ; грошових коштів у сумі, необхідній для сплати щомісячних платежів згідно графіку.

29. Згідно з п. 4.5. договору сторони погодили, що сплата заборгованості за цим договором здійснюється у такій черговості:

- 4.5.1. Позичальник забезпечує наявність коштів згідно п.4.4. договору для забезпечення виконання вимог п.4.2. договору. Погашення заборгованості за договором кредиту здійснюється банком через транзитний рахунок та, у разі недостатності на поточному рахунку коштів для виконання зобов`язання за договором кредиту у повному обсязі, ця сума направляється на погашення заборгованості у такій черговості: 1) для оплати простроченої заборгованості за основним боргом по кредиту; 2) для оплати прострочених процентів, простроченої комісії за обслуговування кредитної заборгованості за договором кредиту; 3) для погашення строкової заборгованості за основним боргом по кредиту; 4) для погашення строкових процентів, строкової комісії за обслуговування кредитної заборгованості за договором кредиту, строк сплати яких не минув; 5) для сплати, неустойки (штрафу, пені), передбачених цим договором за невиконання грошових та інших зобов`язань згідно даного договору; б) для погашення іншої заборгованості (в тому числі дострокове погашення заборгованості за кредитом).

- 4.5.2. Погашення простроченої заборгованості за договором кредиту (крім штрафних санкцій) здійснюється шляхом списання банком з транзитного рахунку суми простроченої заборгованості в день надходження грошових коштів на транзитний рахунок. Погашення строкової заборгованості, штрафних санкцій та іншої заборгованості (в тому числі дострокове погашення заборгованості за кредитом) здійснюється в найближчу дату платежу, визначену графіком.

30. Відповідно до п. 4.6. договору з укладенням цього договору, позичальник доручає банку здійснювати договірне списання коштів з власного поточного рахунку НОМЕР_2 ; та з усіх інших рахунків позичальника, (в тому числі рахунків позичальника як фізичної особи), відкритих в АТ «Ідея Банк» для виконання будь-яких грошових зобов`язань за цим договором, строк виконання яких настав. При цьому договірне списання строкових платежів за договором здійснюється банком в день настання терміну сплати, якщо така сплата не була здійснена позичальником в інший спосіб. Таке договірне списання може здійснюватися банком на підставі цього договору будь-яку кількість разів, Також, підписанням цього договору, позичальник не заперечує, що на виконання рішень судів (рішень інших органів), що були ухвалені про стягнення коштів (у тому числі з АТ «Ідея Банк») на його користь, зазначені кошти зараховуються (сплачуються) на його банківський поточний рахунок в АТ «Ідея Банк» з дотриманням вимог податкового законодавства.

31. Відповідно до п. 5.1.1. договору банк зобов`язаний, зокрема, за умови беззастережного виконання позичальником прийнятих на себе зобов`язань за цим договором, надати позичальнику кредитні кошти в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі.

32. Згідно з п. 5.2.5. договору банк має право, зокрема, вимагати дострокового повернення позичальником кредиту за цим договором у випадках: надання позичальником для отримання кредиту документів/інформації, що виявились недостовірними; виявлення обставин, які свідчать про те, що наданий позичальникові кредит не буде повернуто у строки, визначені цим договором; невиконання/неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених цим договором; наявності арешту грошових коштів позичальника на його поточних рахунках в банку; порушення проти позичальника справи про банкрутство або прийняття рішення про його припинення/ліквідацію; в інших випадках, передбачених Законом. При цьому датою, з якої у банку виникає право вимагати у позичальника погашення заборгованості за цим договором в повному обсязі, є наступний банківський день за днем, коли банку стало відомо про хоча б один з зазначених у п.5.2.5. цього договору фактів. Сторони домовилися, що виникнення зобов`язання позичальника достроково повернути кредитору всю заборгованість за цим договором згідно п.5.2.5. цього договору, тягне за собою виконання всіх передбачених цим договором платіжних зобов`язань позичальника в строк, що зазначений у відповідній вимозі банку, яка направляється позичальнику в порядку, передбаченому п.11.1. цього договору. В разі направлення банком вимоги про дострокове погашення заборгованості - термін повернення кредиту та виконання інших грошових зобов`язань за договором є таким, що настав.

33. Відповідно до п. 5.3. договору позичальник зобов`язаний, зокрема, одержати і використати кредитні кошти за цільовим призначенням, вказаним в п. 2.1.2. даного договору. Повернути кредит та сплатити проценти та комісію за обслуговування кредитної заборгованості до дня/числа кожного місяця, згідно з графіком. Негайно повідомити банк у письмовій формі про зміну адреси реєстрації, фактичної адреси, електронної адреси (пошти), номерів контактних телефонів та про інші обставини, які можуть вплинути на виконання зобов`язань за цим договором.

34. Пунктом 8.2. договору сторони погодили, що позовна давність за цим договором, встановлюється сторонами тривалістю у 20 (двадцять) років.

35. У додатку 1 до договору № КБ03.00206.010511046 від 10.11.2023 сторонами узгоджено та підписано графік щомісячних платежів за кредитним договором.

36. ФОП Никитюк Тетяна Миколаївна отримала кредит на суму 300000,00 грн.

37. Станом на дату подання позовної заяви до суду, вказану суму повністю не повернув, останній платіж за договором здійснено ним 10.10.2024.

38. Згідно довідки-розрахунку заборгованість ФОП Никитюк Тетяна Миколаївна за кредитним договором № КБ03.00206.010511046 від 10.11.2023 станом на 07.11.2025 складає 216625,98 грн прострочений борг, 24,64 грн прострочені проценти, 116610,00 грн прострочена плата за обслуговування кредиту.

39. Враховуючи порушення відповідачем умов договору, 07.10.2025 позивач направив ФОП Никитюк Тетяна Миколаївна вимогу про дострокове виконання зобов`язань за вих. №12.4.2КБ03.00206.010511046 від 01.10.2025, у якій зазначив про існування заборгованості за договором та вимагав достроково погасити її в 30-денний термін від дня надіслання вимоги. Докази направлення вимоги долучено до матеріалів справи,

40. Відповіді на вимогу позивач не отримав.

41. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача 333260,62 грн заборгованості за кредитним договором № КБ03.00206.010511046 від 10.11.2023, з якої: 216625,98 грн простроченого боргу, 24,64 грн прострочених відсотків, 116610,00 грн простроченої плати за обслуговування кредиту.

42. ОЦІНКА СУДУ.

43. Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 Господарського процесуального кодексу України).

44. Частиною першою статті 29 Господарського процесуального кодексу України встановлено право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

45. Відповідно до частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

46. Тобто нормами процесуального права позивачу надано право за певних умов вибирати між господарськими судами, яким підсудна справа.

47. Відповідно до частини 1 статті 532 Цивільного кодексу України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.

48. Правила статті 532 Цивільного кодексу України застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці.

49. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

50. У п. 8.1.1. та п. 8.3. кредитного договору № КБ03.00206.010511046 від 10.11.2023 сторони погодили, що вимоги, які виникають при виконанні цього договору, або у зв`язку з ним, або випливають з нього, та становлять предмет спору, можуть розглядатись на вибір сторони цього договору у господарському суді (іншому місцевому суді згідно вимог закону, зокрема процесуального, на дату подачі позову), в тому числі, але не виключно за місцем виконання цього договору. Сторони підтверджують, що цей договір виконується за місцем знаходження банку: 79008, місто Львів, Галицький район, вулиця Валова, 11, та у випадку спору між сторонами за цим договором, позов може пред`являтися також за місцем виконання договору.

51. У позовній заяві АТ Ідея Банк при зверненні до суду із даним позовом, визначаючи територіальну підсудність справи у Господарському суду Львівської області, покликається на місце виконання кредитного договору - у Львівській області.

52. Відтак, спір у цій справі виник з договору, в якому визначено місце його виконання.

53. Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

54. Згідно частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

55. Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є зокрема, договори та інші правочини.

56. Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

57. Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

58. Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

59. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

60. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частини 1, 2 статті 639 Цивільного кодексу України).

61. Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

62. Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є кредитний договір № КБ03.00206.010511046 від 10.11.2023.

63. Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

64. Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором та надав відповідачу кредит за договором у розмірі 300 000,00 грн.

65. Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

66. Згідно із частинами 1, 3 статті 10561 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.

67. Сторони досягли домовленості про те, що процента ставка за договором є фіксованою та становить 0,01%. Проценти нараховуються два рази на місяць за методом «факт/факт». Базою для їх нарахування є залишок заборгованості за кредитом.

68. Крім цього, сторони домовились про встановлення у договорі комісії за видачу кредитних коштів, а саме 1,1% від суми кредиту, а також комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99% від суми кредиту.

69. Умовами п. 3.1. договору позичальник сплачує банку вказані у п, 2.1. комісії в наступному порядку: 3.1.1. комісія за видачу кредитних коштів утримується банком з суми кредиту в день видачі кредитних коштів; 3.1.2. комісія за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, починаючи з дати надання кредиту та сплачується позичальником щомісячно в терміни тал в розмірах, вказаних у графіку щомісячних платежів, який наведений в додатку №1 до даного договору (далі «графік»). Базою для нарахування комісії є початкова сума кредиту.

70. Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

71. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

72. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти та комісії за користування ним у термін по 10.11.2026 включно.

73. У додатку №1 до договору сторони погодили графік щомісячних платежів за кредитним договором, у якому визначено періоди та суми погашення кредиту, процентів і щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

74. Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

75. Нормою статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

76. Судом встановлено, що відповідач не дотримався виконання своїх обов`язків за договором та допустив прострочення по сплаті платежів, передбачених у графіку щомісячних платежів за кредитним договором.

77. Вказана обставина підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку, з якої вбачається, що станом на момент подання позовної заяви, останній платіж за договором проведено відповідачем 10.10.2024.

78. У зв`язку із цим, позивач направив ФОП Никитюк Т.М. вимогу про дострокове виконання зобов`язань за вих.№ №12.4.2КБ03.00206.010511046 від 01.10.2025, у якій зазначив про існування заборгованості за договором та вимагав достроково погасити її в 30-денний термін від дня надіслання вимоги, а саме на адресу реєстрації: АДРЕСА_1 .

79. Факт надіслання вказаної вимоги відповідачу підтверджується наявними в матеріалах справи: описом вкладення в цінний лист від 07.10.2025; списком згрупованих відправлень (ф.103А) від 07.10.2025. Однак відповіді на вказану вимогу позивач не отримав.

80. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

81. Слід зауважити, що сторони у договорі також передбачили право позивача вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів у разі неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором.

82. Суд зазначає, що пред`явлення кредитором вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором фактично змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення кредитора з такою достроковою вимогою до позичальника в порядку частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України вважається, що строк виконання кредитного договору в повному обсязі є таким, що настав.

83. При цьому, у разі пред`явлення до позичальника вимоги в порядку частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України право кредитора нараховувати передбачені кредитним договором відсотки за користування кредитом припиняється, а кредитор втрачає право нараховувати відсотки після настання терміну повернення, який зазначений ним у відповідному повідомленні/претензії на адресу боржника, оскільки такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови виконання основного зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, змінив порядок і строк його виконання, припинив подальше кредитування позичальника, змінив строк дії кредитної лінії та термін повернення кредиту. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 13.11.2024 у справі №916/1950/16 (916/4694/15).

84. У договорі сторони також передбачили, що виникнення зобов`язання позичальника достроково повернути кредитору всю заборгованість за договором тягне за собою виконання всіх передбачених договором платіжних зобов`язань позичальника в строк або термін, що зазначений у відповідній вимозі банку. У випадку порушення позичальником встановленого у відповідній вимозі строку або терміну для погашення всієї заборгованості кінцевий термін погашення кредиту вважається таким, що настав, та позичальник зобов`язаний не пізніше наступного банківського дня після закінчення такого строку або терміну, зазначеного у відповідній вимозі, погасити кредит, нараховані проценти, комісії та інші платежі, встановлені договором.

85. У вимозі від 01.10.2025, направленій відповідачу 07.10.2025, позивач встановив тридцятиденний строк від дня надіслання вимоги для дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами та комісії за договором.

86. Такими діями позивач змінив строк виконання кредитного зобов`язання.

87. Зважаючи на викладене вище, відповідач зобов`язаний був виконати зобов`язання за договором у повному обсязі у строк до 06.11.2025 включно.

88. Судом встановлено, що відповідач не дотримався обов`язку щодо повернення грошових коштів у визначений вимогою строк, що свідчить про прострочення ним виконання зобов`язань за договором.

89. Згідно із наданими позивачем розрахунками, станом на 07.11.2025, у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором № КБ03.00206.010511046 від 10.11.2023, а саме: 216625,98 грн простроченого боргу, 24,64 грн прострочених відсотків, 116610,00 грн простроченої плати за обслуговування кредиту.

90. Кредитний договір укладений між сторонами недійсним не визнавався, відтак заборгованість, яка виникла згідно нього підлягає стягненню.

91. Відповідач наявності заборгованості зі сплати заборгованості за кредитним договором № КБ03.00206.010511046 від 10.11.2023, не спростовував, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду, відзиву на позовну заяву у строк, визначений судом, не подав, проти позову не заперечив, власного контррозрахунку не надав.

92. Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

93. Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

94. За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

95. Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення 216625,98 грн простроченого боргу, 24,64 грн прострочених відсотків, 116610,00 грн простроченої плати за обслуговування кредиту є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

96. Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

97. Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

98. У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

99. Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

100. Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

101. У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

102. Стандарт доказування «вірогідності доказів» на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020.

103. Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

104. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

105. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

106. Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено належними, допустимими, достовірними та вірогідними, доказами наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

107. Відповідач не спростував позовних вимог належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами.

108. СУДОВІ ВИТРАТИ.

109. Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3999,13 грн відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України необхідно покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 233-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Никитюк Тетяни Миколаївни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» (79008, Львівська область, місто Львів, вулиця Валова, будинок 11; ідентифікаційний код юридичної особи 19390819) 216625,98 грн простроченого боргу, 24,64 грн прострочених відсотків, 116610,00 грн простроченої плати за обслуговування кредиту та 3999,13 грн судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили, відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 05.03.2026.

Суддя Щигельська О.І.