УХВАЛА

про визнання заяви про відвід необґрунтованою

м. Київ

04.03.2026Справа № 910/15809/25
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛАР ФЕМІЛІ»

про відвід судді Бондаренко-Легких у справі №910/15809/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛАРІТІ Україна» (03115, м. Київ, вул. Святошинська, буд. 5, кв. 234)

До Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛАР ФЕМІЛІ» (04119, м. Київ, вул. Джонсона Ґарента, буд. 8, офіс 312)

про стягнення 2 054 370, 80 грн

Суддя Бондаренко - Легких Г. П.

Без виклику представників.

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛАРІТІ Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛАР ФЕМІЛІ» про стягнення 2 054 370, 82 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач здійснив поставку відповідачу обумовленого товару на загальну суму 7 005 101, 07 грн, а останній здійснив оплату на загальну суму 4 955 101, 07 грн.

З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача 2 054 370, 82 грн, з яких: 2 050 000, 00 грн - основний борг; 4 380, 00 грн - 3% річних.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд залишив її без руху, про що постановив ухвалу від 23.12.2025, якою встановив заявнику строк на усунення недоліків позовної заяви - п`ять днів з дня вручення цієї ухвали.

24.12.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 23.12.2025.

09.01.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати у порядку загального позовного провадження, та підготовче засідання у справі призначив на 17.02.2026.

28.01.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому одночасно відповідачем заявлено клопотання про врегулювання спору за участю судді.

28.01.2026 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, в якому також заявлено клопотання про поновлення строку для подання таких доказів.

17.02.2026 через систему «Електронний суд» від надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В підготовче судове засідання 17.02.2026 прибув представник позивача. Представник відповідача у підготовче судове засідання не прибув. Суд на місці ухвалив: (1) задовольнити клопотання позивача про поновлення строку для подання доказів та поновити такий строк; (2) відмовити у задоволенні клопотання відповідача про відкладення підготовчого судового засідання; (3) закрити підготовче судове засідання та призначити розгляд справи по суті на 31.03.2026.

23.02.2026 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява про відвід судді Бондаренко-Легких Г.П. від розгляду справи №910/15809/25.

Суд, розглянувши заяву відповідача про відвід судді, після виходу судді Бондаренко-Легких Г.П. з відпустки (яка тривала з 24.02.2026 по 03.03.2026) зазначає наступне.

Право на подання заяви про відвід судді є однією із гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення цього Суду у справі "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.10.2010, для забезпечення неупередженості суду у розумінні положень пункту 1 статті 6 Конвенції необхідно виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо безсторонності суду.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Заявник в обґрунтування підстав для відводу судді Бондаренко - Легких Г. П. посилається на пункт 5 частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, згідно якого суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Такими обставинами, на думку заявника, є:

- Не вирішення суддею по суті клопотання про врегулювання спору за участю судді;

- Закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті незважаючи на клопотання відповідача про відкладення розгляду справи;

- Суд безпідставно поновив позивачу процесуальний строк для подання доказів.

Суд вважає такі обставини необґрунтованими та такими, що не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 35 Господарського процесуального кодексу України для відводу судді.

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Головуючий, керуючись частиною 3 статті 198 Господарського процесуального кодексу України відповідно до завдання господарського судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд зазначає, що процедура врегулювання спору за участю судді врегульована Главою 4 Господарського процесуального кодексу України (статті 186 - 190).

Так, частиною 1 статті 186 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті.

В підготовчому судовому засіданні 17.02.2026, представник позивача заперечив щодо можливості проведення врегулювання спору за участю судді, що в свою чергу відображено у протоколі судового засідання від 17.02.2026.

У зв`язку з тим, що зі сторони позивача не було згоди щодо врегулювання спору за участю судді в суду не було підстав для постановлення ухвали про врегулювання спору за участі судді.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та клопотання позивача про долучення доказів та поновлення процесуального строку для подання таких доказів, судом розглянуто в підготовчому судовому засіданні та прийняті відповідні рішення у формі протокольних ухвал.

З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що не можуть бути підставами для відводу судді, прийняття суддею в межах дискреційних повноважень наданих Господарським процесуальним кодексом України, які спрямовані на забезпечення своєчасного вирішення судом спорів, а зазначені заявником підстави для відводу судді статтями 35 та 36 Господарського процесуального кодексу України не передбачені та фактично є незгодою сторони з ходом судового засідання, яким керує безпосередньо суд та прийнятими процесуальними рішеннями.

Суд вважає за необхідне вказати також, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Окрім цього, заявник вказує на неотримання технічного запису судового засідання від 17.02.2026.

Відповідно до частини 1, 6, 7 статті 222 Господарського процесуального кодексу України, суд під час судового розгляду справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). За заявою будь-кого з учасників справи або за ініціативою суду повне фіксування судового засідання здійснюється за допомогою відеозаписувального технічного засобу (за наявності в суді технічної можливості та за відсутності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу). Учасник справи має право отримати копію технічного запису судового процесу. Розмір судового збору за видачу в електронній формі копії технічного запису судового засідання, в тому числі шляхом надання доступу до Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля) для його завантаження, встановлюється законом.

Пунктом 56 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджене рішенням Вищої ради правосуддя №1845/0/15-21 від 17.08.2021 (зі змінами) (надалі - Положення про ЄСІТС) встановлено, що за заявою учасника справи та після сплати відповідного судового збору такий учасник може отримати копію технічного запису судового засідання на власний вибір шляхом: 1) отримання засобами підсистеми відеоконференцзв`язку доступу до технічного запису судового засідання в Електронному кабінеті користувача; 2) отримання запису на оптичному диску у виді файлу. У разі сплати судового збору безпосередньо в Електронному кабінеті учаснику справи автоматично надається доступ для скачування технічного запису судового засідання в Електронному кабінеті. При цьому до АСДС автоматично надсилаються відповідне повідомлення про видачу копії технічного запису судового засідання та квитанція про сплату судового збору.

23.02.2026 від представника відповідача надійшло клопотання про надання копії технічного запису судового засідання (доступу до ЄСІТС для його завантаження) до якого додано квитанцію про сплату судового збору. Вказане клопотання було передано до сектора судді Бондаренко-Легких Г.П. 24.02.2026 та на підставі якого представнику відповідача наданий доступ до технічного запису судового засідання.

Суд звертає увагу, що згідно вищезазначеного пункту Положення про ЄСІТС мав можливість автоматично отримати доступ до технічного запису судового засідання за умови сплати судового збору в «електронному кабінеті» ЄСІТС.

Відтак, вказані у заяві про відвід судді Бондаренко-Легких Г. П. доводи фактично зводяться до незгоди заявника із процесуальними діями судді та прийнятими суддею процесуальними рішеннями під час початку розгляду даної справи.

Жодних інших підстав для відводу судді Бондаренко-Легких Г. П., з наданням належних та допустимих доказів існування упередженості судді, заявником суду не надано.

Підсумовуючи, суд дійшов висновку, про безпідставність заявленого відводу, що має наслідком визнання заяви про відвід необґрунтованою.

Згідно частин 1-3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки, заява про відвід судді Бондаренко-Легких Г. П. у справі №910/15809/25 є необгрунтованою та надійшла раніше (24.02.2026), ніж за три робочі дні до призначеного у справі судового засідання (31.03.2026), то дана заява про відвід судді підлягає переданню на авторозподіл для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 11 статті 39 Господарського процесуального кодексу України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 35, 38, 39, 243 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Визнати заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЛАР ФЕМІЛІ» про відвід судді Бондаренко - Легких Г.П. у справі №910/15809/25 - необґрунтованою.

2. Заяву про відвід судді передати для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

3. Згідно частини 1 статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Г. П. Бондаренко - Легких