ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення заяви

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

"23" лютого 2026 р.м. ХарківСправа № 922/361/26

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

розглянувши заяву фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про неплатоспроможність (вх. № 361/26 від 04.02.2026)

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Харківської області відповідно до положень Кодексу України з процедур банкрутства із заявою, в якій просить суд: відкрити провадження у справі про неплатоспроможність, затвердити кандидатуру Белінської Наталії Олександрівни та призначити керуючим реструктуризацією боргів; оприлюднити оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на офіційному сайті Вищого господарського суду України; визнати заявницю неплатоспроможною; прийняти її пропозиції та план реструктуризації (проект пропозицій) в частині стягнення коштів у сумі 203 160 грн. та списання коштів у сумі 273 140,85 грн.; зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти, (загальний мораторій).

09.02.2026 ухвалою Господарского суду Харківської області заяву (вх. № 361/26 від 04.02.2026) фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху. Встановлено заявнику для усунення недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність п`ятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання до Господарського суду Харківської області:

- виклад конкретних обставин (фактів) про те, що існують інші (конкретні і підтверджені доказами) обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржниця не зможе виконати грошові зобов`язання перед кредиторами (загроза неплатоспроможності);

- декларації відносно членів сім`ї боржниці, в яких повинна міститися інформація щодо їх майна, доходів та витрат членів сім`ї боржниці, яка перевищує 30 розмірів мінімальної заробітної плати, доходів від відчуження майна та з підписом особи, що їх подає;

- первинні документи в підтвердження наявності боргу кредиторами, які стали підставою для виникнення грошових зобов`язань та підтверджують розмір заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штраф, пеня) по кожному кредитору (у тому числі виписки за картковими рахунками; правочини; первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи)) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань;

- довідки про рух коштів на картках/рахунках боржниці, станом на дату звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;

- докази, які підтверджують припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, як цього вимагає п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, з доданням належного розрахунку такої заборгованості та строків припинення погашення;

- детальну інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від фінансових установ;

- докази авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у розмірі або договір про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про неплатоспроможність, який відповідатиме приписам діючого законодавства, зокрема, докази на підтвердження наявності можливості для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі (докази можливості виконати умови договору про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про неплатоспроможність);

- проєкт плану реструктуризації боргів, оформлений з урахуванням вимог ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства.

Роз`яснено заявнику, що у разі не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою.

17.02.2026 до суду заявником подано заяву про усунення недоліків (вх. № 3933).

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи, суд зазначає, що боржником були не усунуті недоліки, визначені в ухвалі Господарського суду Харківської області від 09.02.2026.

В ухвалі Господарского суду Харківської області від 09.02.2026 зазначено, що звертаючись до суду, заявниця вказує на те, що згідно з даними УБКІ та особистими підрахунками, розмір її заборгованості складає приблизно 476 300,85 грн. Так, ОСОБА_1 уклала кредитні договори, по яких існує заборгованість, згідно конкретизованого списку кредиторів та боржників з 15 фінансовоми установами, а саме: ТОВ "ФК "ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ", ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", ТОВ "БІЗПОЗИКА", ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ", ТОВ "СОС КРЕДИТ", ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", ТОВ "СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН", ТОВ "ФК "ТАЙГЕР ФІНАНС", ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР", ТОВ "ФК "ПРОЦЕНТ", ТОВ "ФК "ТЕХНОФІНАНС", ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", ТОВ "ФК "СОЛВЕНТІС", АТ "КБ "ПРИВАТБАНК", ТОВ "ФК "ЕЛ.ЕН.ГРУП".

При цьому вказує, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , у будинку, який належить ОСОБА_2 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 , відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони об`єктів нерухомого майна № 452649728 від 19.11.2025.

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої від 25.07.2025, з нею зареєстровані та проживають за фактичним місцем проживання: мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до паспорту № НОМЕР_3 ; бабуся - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до паспорту серії НОМЕР_4 , виданого Комінтернівським РВХМУ УМВСУ в Харківській області; син - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , № актового запису 69, виданого Новобаварським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 12.02.2019; не зареєстровані й не проживають, однак мають родинні зв`язки: батько - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , відмовився надавати відомості; чоловік - ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_6 .

Суд зазначав, що надання до суду розписки, в якій заявниця вказує, що не підтримує стосунки зі своїм батькоми та чоловіком, іншими членами родини, не є підставою, яка звільняє заявницю від обов`язку надати до суду відповідну інформацію.

Також в розділах декларації у графах щодо членів сім`ї у відповідних рядках проставлена відмітка «Члени сім`ї не надали інформації, або вказаний код РНОКПП». При цьому інформація щодо майна та грошових коштів членів родини відсутня.

Водночас, заявницею не додано доказів звернення до відповідних офіційних джерел про отримання інформації щодо членів сім`ї боржника, та доказів вчинення нею дій щодо отримання інформації, яка необхідна для заповнення розділів декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність.

Отже, відсутність доказів наявності первісної документації, на підставі якої виникла заборгованість та суми такої заборгованості позбавляє можливості суду надати оцінку щодо права боржника звернутись до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Суд зауважував, що заявницею не надано до суду довідки про рух коштів на картках/рахунках боржниці, які повинні бути надані до заяви, станом на дату звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Крім того, суд зауважував на тому, що відповідно до ч. 5 ст. 34 Кодексу України з процедур банкрутства боржник подає заяву до господарського суду за наявності майна, достатнього для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Також суд звертав увагу на те, що відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Судом зазначалось, що у відповідності до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Отже, план реструктуризації повинен містити умови відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Поданий заявницею проект плану реструктуризації боргів не відповідає передбаченим Кодексом України з процедур банкрутства вимогам до змісту зазначеного документа, оскільки не передбачає реального (виконуваного) механізму реструктуризації його боргів перед кредиторами, а передбачає лише прощення (списання) заборгованості заявника, а також не містить відомостей про реалізацію належного нерухомого майна в процедурі реструктуризації боргів та погашення за рахунок отриманих коштів заборгованості.

У заяві про усунення недоліків (вх. № 3933 від 17.02.2026), заявниця зазначає, що визнає, що нею не було вказано окремі графи, як-от обставини, які спричинили неплатоспроможність боржника відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 124 КУзПБ тощо, які вона могла зазначити, тому виправлені в оновленому проекті плану реструктуризації та зазначає, що заявниця не може надати суду примірний план реструктуризації, а надає лише проект плану реструктуризації.

При цьому, заявниця в поясненнях та наданому проекту плану реструктуризації посилається в основному на прощення (списання) боргів чи їх частини та не наводить заходів погашення, зміну способу та порядку виконання зобов`язання, відстрочення чи розстрочення боргів, виконання зобов`язань третіми особами, перекваліфікація, працевлаштування на іншу більш оплачувану роботу та інші заходи, передбачені ст. 124 КУзПБ. Отже поданий заявницею проект плану реструктуризації боргів не відповідає передбаченим Кодексом України з процедур банкрутства вимогам до змісту зазначеного документа, оскільки не передбачає реального (виконуваного) механізму реструктуризації його боргів перед кредиторами, а передбачає лише прощення (списання) заборгованості заявника, а також не містить відомостей про реалізацію належного нерухомого майна в процедурі реструктуризації боргів та погашення за рахунок отриманих коштів заборгованості.

Також у проекті плану реструктуризації боргів не зазначено, яким чином вона сплачуватиме грошову винагороду арбітражному керуючому у справі про неплатоспроможність останньої.

Як вказує заявниця, на підтвердження авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень остання надає суду договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого укладений між сторонами договору, якими є арбітражний керуючий Белінська Наталія Олександрівна та ОСОБА_1 , відповідно до пункту 37 Постанови ВСУ у справі № 91072620 від 19 листопада 2020 року та вказує, що здійснила першу оплату за укладеним договором з арбітражним керуючим, у розмірі 4542,00 грн., на виконання повноважень арбітражного керуючого.

Суд зазначав про те, що відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема, докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Обов`язок боржника авансувати вищенаведену винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою частиною 3 статті 116 зазначеного Кодексу. При цьому, ані Кодекс, ані інші діючі норми законодавства, не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають і умов, за яких суд може відстрочити, розстрочити чи звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №910/2629/20, від 23.11.2020 у справі №922/1734/20, від 19.11.2020 у справі №927/203/20, від 17.02.2021 у справі №927/166/20).

Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" встановлено у 2026 році місячний прожитковий мінімум для працездатних осіб: 3328,00 грн. Отже, станом на дату звернення заявника із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність розмір авансування винагороди керуючому реструктуризацією повинен становити: 3328,00 грн. прожитковий мінімум для працездатних осіб, станом на дату звернення із заявою х 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) х 3 місяці виконання повноважень керуючим реструктуризацією).

Так, пунктом 1-6 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що стосовно боржника справу про банкрутство (неплатоспроможність) може бути відкрито без здійснення авансування передбаченої цим Кодексом винагороди арбітражному керуючому на депозитний рахунок суду. У такому разі до заяви про відкриття справи про банкрутство (неплатоспроможність) додається копія укладеної заявником угоди з обраним ним арбітражним керуючим про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про банкрутство (неплатоспроможність) до її закриття з виплатою на умовах, визначених цією угодою, винагороди в розмірі, що не має перевищувати розмір, встановлений цим Кодексом. Господарський суд, відкриваючи провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) відповідно до цього пункту, призначає розпорядником майна або керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого, з яким заявником укладено угоду.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/726/20 від 19.11.2020 було зроблено висновок, що: « 37. Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи та відповідного звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) до суду про призначення його керуючим реструктуризацією у справу про банкрутство фізичної особи, яке подається разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Місцевий суд може розглянути подані документи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому, та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи.» (п. 37 постанови).

Вказана правова позиція касаційного суду допускає можливість мирного врегулювання між боржником та арбітражним керуючим питання авансування грошової винагороди, однак ставить таку можливість у залежність від наявності у Боржника майна, яке буде реалізовано у перспективі (відстрочка платежу) у справі про неплатоспроможність. Крім того, Верховний Суд зазначає, що місцевий суд приймає рішення про надання такої можливості за результатами дослідження усієї сукупності наданих документів.

Вказані положення КзПБ та судова практика передбачають оцінку на належність наданої суду угоди між боржником та арбітражним керуючим з іншими матеріалами справи як можливості прийняття альтернативного виконання обов`язку щодо здійснення авансування винагороди арбітражного керуючого, а не автоматичне її застосування.

Суд зазначав, що однією з обов`язкових передумов для звернення фізичної особою з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Щодо долученого заявником договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого, суд зазначає, що умови такого договору суперечать умовам Кодексу України з процедур банкрутства, яким чітко встановлений розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією і не передбачено зменшення цього розміру, допускається лише можливість мирного врегулювання між боржником та арбітражним керуючим питання авансування грошової винагороди, шляхом відстрочки авансового платежу.

Крім того суд зауважував, що арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого санацією, ліквідатора, керуючого реалізацією за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі: невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого; зловживання правами арбітражного керуючого; подання до суду неправдивих відомостей; відмови арбітражному керуючому в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом; припинення діяльності арбітражного керуючого; наявності реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Таким чином, у разі непризначення арбітражного керуючого, з яким підписано договір, або його відсторонення судом, фактично призведе до того, що призначеному/новопризначеному судом арбітражному керуючому у разі відсутності авансованої боржником винагороди не буде гарантовано оплату праці.

Також, суд зауважував, що відповідно до ч. 3 ст. 28 КзПБ розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі, які є заінтересованими особами у цій справі. На думку суду, укладення договору про надання послуг між боржником та арбітражним керуючим з оплатою послуг у меншому розмірі ніж встановлено законом, може сприяти неналежному виконанню обов`язків останнім, оскільки арбітражний керуючий може бути зацікавлений в однобічному розгляді справи, нехтуючи законними очікуваннями кредиторів щодо повернення боргу.

В зв`язку з означеним суд приходить до висновку, що доданий до заяви договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого не є належним доказом альтернативного виконання обов`язку щодо здійснення авансування винагороди арбітражного керуючого.

Суд зазначав, що боржниця має подати до суду докази авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, або договір про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про неплатоспроможність, який відповідатиме приписам діючого законодавства.

Проте, всупереч доводам суду зазначеним в ухвалі суду від 09.02.2026, заявниця разом із заявою про усунення недоліків (вх. № 3933 від 17.02.2026)не надала докази авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, або договір про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про неплатоспроможність, який відповідатиме приписам діючого законодавства.

Заявниця визначає в якості підстави звернення із заявою п. 2 ч. 2 ст. 115 КУзПБ, а саме: боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Згідно із п. 14 ч. 3 ст. 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються: інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Всупереч п. 2 ч. 2 ст. 115 КУзПБ та п. 14 ч. 3 ст. 116 КУзПБ заявник не надає відомостей щодо розміру місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань, а також пояснень чим саме підтверджується припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

У зв?язку із цим, зокрема, суд залишив заяву без руху з метою надання заявником відомостей щодо розміру місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань, а також пояснень чим саме підтверджується припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Однак, як вбачається із заяви про усунення недоліків (вх. № 3933 від 17.02.2026) заявниця надала інформацію лише щодо заборгованості за кредитними договорами, строк повернення кредитних коштів за якими сплив, проте не надала інформацію щодо інших кредитних договорів, отже не усунула зазначені недоліки, а саме не надала відомості щодо розміру місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань, а також пояснень чим саме підтверджується припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяці, що визначається КУзПБ як одну з підстав для звернення із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Крім того, суд зауважував, що задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (п. 3 ч. 2 ст. 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо.

Відтак ухвалою суду від 09.02.2026 постановлено надати суду детальну інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від фінансових установ.

В заяві про усунення недоліків (вх. № 3933 від 17.02.2026) заявниця зазначає, що надала виписки по рахунках, проте не зазначила та не надала докази на які цілі були витрачені кредитні кошти.

Отже, не усунула недоліки заяви з надання детальної інформації щодо витрачання коштів, отриманих від фінансових установ.

За таких обставин суд констатує, що заявницею не виконано вимоги ухвали в частині надання до суду доказів, які підтверджують припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, як цього вимагає п. 2 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, з доданням належного розрахунку такої заборгованості та строків припинення погашення; детальної інформації щодо витрачання коштів, отриманих від фінансових установ; доказів авансування на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень у розмірі або договір про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про неплатоспроможність, який відповідатиме приписам діючого законодавства, зокрема, докази на підтвердження наявності можливості для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі (докази можливості виконати умови договору про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про неплатоспроможність); а також проекту плану реструктуризації боргів, який відповідатиме вимогам ст. 124 Кодексу України з процедур банкрутства.

Частинами 1, 2, 3 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про відкриття провадження у справі або закінчення строку на усунення недоліків заяви повертає її та додані до неї документи без розгляду.

Повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Враховуючи, що заявницею недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність усунуто не в повному обсязі, суд вважає за необхідне повернути фізичній особі ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також звернути увагу заявницю на те, що відповідно до частини 3 статті 38 Кодексу України з процедур банкрутства повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Керуючись ст.ст. 2, 38, 113, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 118, ст. 174, 234-235 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути фізичній особі ОСОБА_1 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність (вх. № 361/26 від 04.02.2026) із додатками.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків (ст.174 ГПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня підписання повного тексту ухвали в порядку, передбаченому ст.ст. 254-259 ГПК України та ст. 9 КУзПБ.

Ухвалу складено та підписано 23.02.2026.

СуддяНовікова Н.А.