ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2026 р. м. Рівне Справа № 918/1249/25

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Н.Церковної при секретарі судового засідання І.Шилан, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача 1 Державної екологічної інспекції Поліського округу, позивача 2 Головинської сільської ради до відповідача Державного спеціалізованого Господарського підприємства "Ліси України", в особі філія "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого Господарського підприємства про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу в сумі 371 024,02 грн.

за участю представників сторін:

від прокуратури - Ваколюк Ю.О. (в залі суду)

від позивача 1 - Лисий В.І. (в залі суду)

від відповідача - Власюк А.О. (поза межами зали суду)

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2025 року Керівник Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача 1 Державної екологічної інспекції Поліського округу, позивача 2 Головинської сільської ради звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до відповідача Державного спеціалізованого Господарського підприємства "Ліси України", в особі філії "Поліський лісовий офіс" Державного спеціалізованого Господарського підприємства про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу в сумі 371 024,02 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що Здолбунівською окружною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», за результатами вивчення матеріалів кримінального провадження за ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, внесеного до ЄРДР за № 0000296 щодо факту незаконної порубки дерев, внаслідок якої державі заподіяно збитки, встановлено підстави для вжиття заходів представницького характеру.

Прокурор зазначає, що філією «Костопільське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», правонаступником якої є філія «Поліський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (далі - філія «Поліський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України»), порушено вимоги законодавства у сфері охорони, захисту та використання лісів при веденні лісового господарства, а саме: не здійснено комплекс заходів, спрямованих на збереження лісів, запобігання незаконних порубок.

Згідно інформації філії «Поліський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» від 11.07.2025, матеріалів лісовпорядкування, даних Публічної кадастрової карти, які відображають відомості про межі територіальних громад, що визначаються по зовнішніх межах юрисдикції рад територіальних громад, які об`єдналися відповідно до Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», територія кварталу 2, виділу 39 Базальтівського лісництва реорганізованої філії «Костопільське лісове господарство» ДСГП «Ліси України», перебуває в межах земельної ділянки з кадастровим номером :06:003:0002 в адміністративних межах Головинської сільської територіальної громади.

Територія кварталу 2, виділу 39, в межах якого виявлено факт незаконної порубки дерева, відноситься до об`єкту природно-заповідного фонду України, а саме, державного заповідного урочища (лісового) місцевого значення «Базальтівська дача».

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка, на якій здійсненно незаконну порубку дерев з кадастровим номером :06:003:0002, перебуває в постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

16.07.2024 інженером охорони та захисту лісу філії «Костопільське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» Таргонієм Р.М., за участю лісничого Базальтівського лісництва Войта Р.В. та майстра лісу Бречка В.О., складено Акт огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства, відповідно до якого виявлено незаконну порубку 1 сироростучого дерева породи «дуб» в кварталі 2 виділі 39 Базальтівського лісництва з діаметром пня 85 см., відповідальність за яке передбачена ст. 246 Кримінального кодексу України, а також повідомлено працівників поліції про вчинення злочину.

Згідно розрахуну, проведеного працівниками державної лісової охорони на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 575 від 10.05.2022 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», вказаним правопорушенням заподіяно шкоду лісовому господарству на загальну суму 371024,02 грн.

26 січня 2026 року через підсистему електронний суд від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву , в якому останній зокрема зазначає, що позовні вимоги не містять доказів, які б вказували на неправомірність поведінки Відповідача та не зазначено, які саме дії Відповідач повинен був вчинити відповідно до вимог ведення лісового господарства з метою забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок, однак їх не вчинив. Крім того, зазначив, що словосполучення «зобов`язаний охороняти» відносно території лісу не є конкретним обов`язком за порушення якого, особливо з урахуванням не розробки центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства на виконання ч. 2 ст. 86 ЛК України переліку таких заходів, може наступати відповідальність за протиправну бездіяльність. В кожному такому випадку, позивач має доводити, які саме дії повинні були вжиті лісокористувачем і в чому полягає їх невжиття.

Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.

Ухвалю суду від 12.01.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №918/1249/25.Постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи призначено на 11 лютого 2026 року на 10:00 год.

26 січня 2026 року відповідачем подано відзив на позовну заяву згідно якої, останній не визнає позовні вимоги.

11 лютого 2026 року прокурором подано відповідь на відзив.

11 лютого 2026 року судове засідання не відбулось у зв`язку технічними несправностями у програмному забезпеченні "VKZ", про що складено відповідний акт.

Ухвалою суду від 11 лютого 2026 року розгляд справи призначено на 23.02. 2026 року.

16 лютого 2026 року відповідачем подано суду заперечення на відповідь на відзив.

Щодо представництва прокурором інтересів держави у суді суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі охорони навколишнього природного середовища віднесено, зокрема формування і використання місцевих фондів охорони навколишнього природного середовища у складі місцевих бюджетів.

Згідно із статтею 6 Закону України "Про рослинний світ" органи місцевого самоврядування включено до переліку органів, що здійснюють державне управління у сфері охорони, використання та відтворення рослинного світу.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Наявність підстав для звернення до суду із позовами про стягнення шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону довкілля передбачена підпунктом "б" статті 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", відповідно до якого місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством.

Внаслідок несплати заподіяної незаконною порубкою лісу, місцевий бюджет (всі кошти за заподіяну екологічну шкоду стягуються за місцем заподіяння шкоди на один казначейський рахунок спеціального фонду, відкритий на відповідну раду) Головинська сільська рада не отримує відповідні кошти.

Так, листом від 07.07.2025 за № 54/4-881вих-25 повідомлено Головинську сільську раду про виявлений факт незаконної рубки дерева породи «дуб» на території Головинської територіальної громади.

У відповіді на вказаний лист, сільська рада повідомила, що нею не вживалися заходи щодо стягнення з постійного лісокористувача шкоди, заподіяної внаслідок незаконного вирубування дерев та просить окружну прокуратуру вжити відповідних заходів.

Отже, ні органом місцевого самоврядування, ні Державною екологічною інспекцією Поліського округу не вживалися заходи щодо звернення до суду з позовом до Державного спеціалізованого господарського підприємство «Ліси України» в особі філії «Поліський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» про примусове стягнення шкоди, завданої незаконною рубкою лісу, що свідчить про їх бездіяльність.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у п.5.6 постанови від 16.04.2019 у справі №910/3486/18 зазначив, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому, прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

У постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що сам факт не звернення до суду ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси територіальної громади, свідчить про те, що зазначений орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Розумність строку звернення визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту в даному випадку через закінчення перебігу позовної давності, а також таких чинників, як значущість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. (Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

Отже, відповідно до ст. 53 ГПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор правомірно звернувся із даним позовом для захисту інтересів держави в особі Державної екологічної інспекції Поліського округу та Головинської сільської ради.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Заслухавши в судовому засіданні прокурора, позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

Згідно інформації філії «Поліський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» від 11.07.2025, матеріалів лісовпорядкування, даних Публічної кадастрової карти, які відображають відомості про межі територіальних громад, що визначаються по зовнішніх межах юрисдикції рад територіальних громад, які об`єдналися відповідно до Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад», територія кварталу 2, виділу 39 Базальтівського лісництва реорганізованої філії «Костопільське лісове господарство» ДСГП «Ліси України», перебуває в межах земельної ділянки з кадастровим номером :06:003:0002 в адміністративних межах Головинської сільської територіальної громади.

Крім того, територія кварталу 2, виділу 39, в межах якого виявлено факт незаконної порубки дерева, відноситься до об`єкту природно-заповідного фонду України, а саме, державного заповідного урочища (лісового) місцевого значення «Базальтівська дача».

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка, на якій здійсненно незаконну порубку дерев з кадастровим номером :06:003:0002, перебуває в постійному користуванні Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Встановлено, що 16.07.2024 інженером охорони та захисту лісу філії «Костопільське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» Таргонієм Р.М., за участю лісничого Базальтівського лісництва Войта Р.В. та майстра лісу ОСОБА_1 , складено Акт огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства, відповідно до якого виявлено незаконну порубку 1 сироростучого дерева породи «дуб» в кварталі 2 виділі 39 Базальтівського лісництва з діаметром пня 85 см., відповідальність за яке передбачена ст. 246 Кримінального кодексу України, а також повідомлено працівників поліції про вчинення злочину.

Згідно розрахунку, проведеного працівниками державної лісової охорони на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 575 від 10.05.2022 «Про затвердження спеціальних такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», вказаним правопорушенням заподіяно шкоду лісовому господарству на загальну суму 371024,02 грн.

До відділення поліції № 2 Рівненського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Рівненській області (далі - ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області) надійшло повідомлення філії «Костопільське лісове господарство» ДСГП «Ліси України» про те, що 16.07.2024 працівниками лісової охорони філії в кварталі 2 виділ 39 Базальтівського лісництва, виявлено незаконну порубку одного дерева дуба сироростучого.

Відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань і зареєстровано кримінальне провадження №0000296 від 16 07.2024 за ч.1 ст. 246 КУ України.

Під час досудового розслідуваня кримінального провадження №0000296 від 16 07.2024 здійснено огляд місця події, а саме кварталу 2 виділ 39 Базальтівського лісництва ДП «Костопільське лісове господарство», в ході якого виявлено пеньок дерева породи «дуб» діаметрами 85 см., стовбур дерева довжиною 16 м із кроною та ще 3 частини стовбура вказаного дерева.

З метою встановлення розміру шкоди, експертом Рівненського віділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз проведено судову інженерно- екологічну експертизу у ході якої проведено розрахунок розміру шкоди заподіяної лісу внаслідок незаконної порубки 1 сироростучого дерева породи «дуб» в кварталі 2 виділі 39 Базальтівського лісництва.

Згідно висновку експерта від 17.06.2025 №2263-Е, експертом документально та розрахунково підтверджено розмір шкоди заподіяної внаслідок незаконної порубки 1 дерева породи «дуб» у сумі 371 024,02 грн.

Враховуючи викладене, відповідач, як постійний лісокористувач, допустивши протиправну бездіяльність у вигляді невчинення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконного вирубування на підвідомчій йому території земель лісового фонду, діяв неправомірно, що призвело до незаконної вирубкт 1 дерева породи «дуб» у кварталі 2 виділ 39 Базальтівського лісництва Костопільського надлісництва філії «Поліський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України».

На даний час у вказаному кримінальному провадженні №0000296 від 16.07.2024 досудове розслідування триває, жодній особі про підозру не повідомлено, завдана внаслідок незаконної порубки шкода в сумі 371 024,02 грн. не відшкодована, що є підставою для її стягнення у судовому порядку.

Отже, філія «Костопільське лісове господарство» ДСГП «Ліси України», та її правонаступники згідно ч. 2 ст. 19 Лісового кодексу зобов`язані: забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.

Відповідно до положень ст.104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Відповідно до наказу генерального директора ДП «Ліси України» від 18.10.2024 за № 1868 «Про припинення філії «Костопільське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», прийнято рішення про припинення філії «Костопільське лісове господарство», шляхом її закриття.

В результаті реорганізації філії «Костопільське лісове господарство» ДСГП «Ліси України», усі майнові та немайнові права, інтереси та обов`язки перейшли до правонаступника - філії «Поліський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України». Філія «Поліський лісовий офіс» ДСГП «Ліси України» заснована на державній власності та являється відокремленим підрозділом ДСГП «Ліси України» згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Факт незаконної вирубки 1 дерева породи «дуб» в кварталі 2 виділі 39 Базальтівського лісництва є підтвердженим та визначено розмір шкоди яка була заподіяна, що свідчить про те, що постійним лісокористувачем порушено вимоги ст. ст. 19, 69 Лісового кодексу України.

Норми права, що підлягають до застосування, мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Надаючи оцінку обставинам справи в межах доводів сторін, суд зазначає, що за приписами статті 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Предметом судового розгляду є поданий прокурором позов в інтересах держави в особі позивача до відповідача, як постійного лісокористувача, про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу шляхом незаконної порубки дерев.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Згідно з статтею 16, частиною 1 статтею 17 Лісового кодексу України, право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи. У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Водночас, пунктом 1 частини 2 статті 19 Лісового кодексу України унормовано, що постійні лісокористувачі зобов`язані забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку.

Частиною 1 статтею 86 Лісового кодексу України, організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб. У відповідності до ч. 5 ст. 86 Лісового кодексу України, забезпечення охорони і захисту лісів покладається на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства та органи місцевого самоврядування, власників лісів і постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

Статтею 90 Лісового кодексу України, основними завданнями державної лісової охорони є: здійснення державного контролю за додержанням лісового законодавства; забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, захист від шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу.

Пунктами 1, 5 частини 2 статті 105 Лісового кодексу України визначено, що відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у: незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників; винні у порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Статтею 107 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Частиною 1 статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди містяться у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставами для покладення відповідальності на особу, яка заподіяла шкоду, за змістом статті 1166 Цивільного кодексу України є: протиправна поведінка особи, що заподіяла шкоду, шкідливий результат такої поведінки, тобто настання, наявність самої шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою і настанням шкоди та вина особи у заподіянні шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

З аналізу вищенаведених норм права вбачається, що обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев. Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами. При цьому, не важливо, хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення постійним лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній постійному лісокористувачу ділянці лісу. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.03. 2018 в справі № 909/1111/16.

Зважаючи на предмет доведення прокуратурою в позовній заяві обставин відшкодування збитків та заперечення відповідача, щодо відсутності доказів, які б вказували саме на протиправність поведінки відповідача, суд досліджуючи наявні в матеріалах справи докази, щодо складу цивільного правопорушення зазначає наступне.

Протиправна поведінка - це протиправне, шкідливе діяння фізичної або юридичної особи, що тягне застосування правовідновлюючих заходів.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці. Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Протиправна поведінка найчастіше виражається в активних діях, які спричинили збитки в майновій сфері особи чи немайнових відносинах.

Водночас, поведінка заподіювача шкоди може полягати не тільки в його активних діях, а й у бездіяльності. Бездіяльність визнається протиправною, якщо особа, яка зобов`язана вчинити певні дії, свідомо їх не виконує.

Бездіяльність - це пасивна поведінка особи, яка проявилася в невиконанні нею дій, які вона повинна та могла в даній ситуації здійснити.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (наслідки об`єктивно походять від певної дії чи бездіяльності).

Факт незаконної вирубки у кварталі 2 виділу 39 Базальтівського лісництва 1 сироростучого дерева породи «дуб» є підтвердженим. Як встановлено з доказів, загальний розмір шкоди, завданої навколишньому природному середовищу становить 371 024,02 гривень. Вказані обставини підтверджуються наданими прокурором доказами, які дослідженні в судовому засіданні.

Отже, відповідно до норм вищевказаного законодавства та положення статей 105, 107 Лісового кодексу України, статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", суд зазначає, що відповідач (правонаступник) допустивши протиправну бездіяльність у вигляді невчинення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчій йому території земель лісового фонду, діяв неправомірно, що призвело до незаконної вирубки .

За таких обставин, суд констатує, що цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а також постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні та не перешкоджанні їх працівниками незаконному вирубуванню лісових насаджень (пошкодженню дерев) внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обов`язків. Тобто, проявом їх протиправної бездіяльності є незабезпечення працівниками постійних лісокористувачів охорони і захисту лісів, внаслідок чого відбувається вирубування дерев (пошкодження дерев) третіми (невстановленими) особами.

Аналогічні висновки при розгляді даної категорії справ містяться і у постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 23 серпня 2018 року справа № 917/1261/17, від 20 вересня 2018 року справа №909/495/17, від 07 червня 2019 року справа №914/1960/17.

Підсумовуючи вище викладене суд констатує, що організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів. Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності.

Cуд підкреслює, що не важливо, хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на ділянках лісу, наданих у постійне користування, оскільки визначальним є факт порушення постійним лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній постійному лісокористувачу ділянці лісу.

Аналогічні правові позиції щодо застосування норм матеріального права, зокрема, статей 19, 63, 64, 105, 107 Лісового кодексу України, статті 1166 Цивільного кодексу України, наведені Верховним Судом у складі Касаційного господарського суду в постановах від 15 лютого 2018 року справа № 927/1096/16, від 20 лютого 2020 року справа № 920/1106/17, від 24 лютого 2021 року у справі № 906/366/20

Беручи до уваги вищенаведене, суд зазначає, що відповідач не виконав обов`язків, покладених на нього законодавством з охорони лісу, що призвело до незаконної рубки лісу. Зокрема відповідач не виконав обов`язків щодо охорони та захисту лісових насаджень, контролю, обліку та оформлення виявлених лісопорушень. Внаслідок невиконання своїх обов`язків завдано шкоди навколишньому природному середовищу.

Відповідно до статті 1192 Цивільного кодексу України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Розмір шкоди, заподіяний лісу, визначається на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665 "Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу".

Сума збитків, встановлена у висновку експерта від 17.06.2025 №2263-Е Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз ( а.с. 42-53).

У матеріалах справи наявні необхідні відомості для встановлення дійсного розміру заподіяної шкоди. Разом з тим, відповідачем не подано доказів на спростуваннясуми збитків.

Із встановлених обставин справи вбачається, що відповідач як постійний користувач лісу не дотримався нормативно визначених правил щодо збереження лісу.

Недотримання відповідачем нормативно визначених правил збереження лісу є протиправною формою поведінки в результаті якої була проведена рубка дерев.

Наслідком протиправної поведінки відповідача є шкода, заподіяна лісу в результаті проведення вирубки дерев не призначених для вирубки. Така шкода перебуває у безпосередньому причинному зв`язку з протиправною поведінкою відповідача, адже її заподіяння зумовлено невиконанням ним обов`язкових умов щодо збереження лісу.

Вина відповідача у здійсненні незаконної рубки дерев презюмується та ним не спростована, адже відповідно до пунктів 1, 2 частини другої статті 19, пункту 5 частини першої статті 64 Лісового кодексу України, він як постійний користувач лісу не виконав свого обов`язку щодо здійснення охорони лісу від незаконних рубок та дотримання правил і норм використання лісових ресурсів. А тому, відповідач як постійний користувач несе цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства, що мало наслідком незаконної вирубки дерева.

Щодо інших аргументів, на які посилалися учасники справи та яким не була дана оцінка, то Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справах "Проніна проти України", "Серявін та інші проти України", "Ruiz Torija v. Spain" тощо).

З огляду на викладене, зважаючи на встановлені обставини щодо протиправної бездіяльності у вигляді невчинення дій, направлених на забезпечення охорони і збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчій відповідачу території земель лісового фонду, суд робить висновок, що відповідач діяв неправомірно, що призвело до заподіяння шкоди лісу, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача шкоди завданої природному середовищу в сумі 371 024 грн. 02 коп.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 4 452,29 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (, 01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, 9А) в особі філії «Поліський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (, 43010, м. Луцьк просп. Волі, 30, Волинська область) на користь держави в особі Головинської сільської ради(, Рівненська область, Рівненський район, с. Головин, вул. Вишнева, 1) 371 024,02 грн. шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, які перерахувати на розрахунковий рахунок UA0017481; одержувач коштів Казначейство України (ЕАП), код одержувача (ЄДРПОУ) 38012494, код платежу 24062100, з подальшим перерозподілом до бюджетів відповідних рівнів.

3. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (, 01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, 9А) в особі філії «Поліський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (, 43010, м. Луцьк просп. Волі, 30, Волинська область) на користь Рівненської обласної прокуратури (р/р UA0015371, МФО 820172, , банк одержувач Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету 2800) понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 4 452,29 грн.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 23.02.2026 року.

Суддя Н.Церковна