ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2026 Справа № 917/1667/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовною заявою Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул.Старий Поділ, 5, м. Полтава, Полтавська область, 36022) в особі Полтавської об`єднаної філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Решетилівська, 47а, м. Полтава, 36007)

до відповідача Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", вул. Пилипа Орлика, 40-а, м. Полтава, Полтавська область, 36000

про стягнення 4 069 747,21 грн,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Представники учасників процесу: відповідно протоколу,

установив:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Акціонерне товариство "Полтаваобленерго" в особі Полтавської об`єднаної філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" просить суд стягнути з відповідача Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" 4 069 747,21 грн заборгованості по Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 22300094 від 25.02.2019, з яких : 4 055 703,28 грн заборгованість за послуги з розподілу електричної енергії за липень 2025 та 14 043,93 грн 3% річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором в частині своєчасної та повної оплати послуги з розподілу електричної енергії за липень 2025.

Правовими підставами позову вказано, зокрема, ст. 520, 525, 526, 530, 599, 610-612, 625, 629, 633, 634, 641, 642, 903 Цивільного кодексу України, положення Закону України "Про ринок електричної енергії", п. 2.1.6, 4.12, 4.33, 5.1.1, 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав, зокрема, наступні докази в копіях (т.с. 1, арк.с. 10-176): Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №22300094 від 25.02.2019 з додатками та додатковими угодами, розпорядження Полтавської обласної ради № 40 від 14.02.2024, лист КП ПОР "Полтававодоканал" №11/909 від 04.03.2024, довіреність КП ПОР "Полтававодоканал" від 26.07.2024, лист КП ПОР "Полтававодоканал" №11/2926 від 24.07.2024, наказ КП ПОР "Полтававодоканал" № 193-АГ від 22.09.2017, показники електролічильників, виписка з програмного комплексу АТ "Полтаваобленерго" (докази направлення рахунків), розрахунок суми заборгованості з оплати за послугу з розподілу електричної енергії, розрахунок 3 % річних за несвоєчасне проведення платежів за послугу з розподілу електричної енергії, рахунок №ТК22300094 від 31.07.2025 з Актом, рахунок №3%ТК222300094 від 01.08.2025 3% річних за несвоєчасне проведення платежів за послугу з розподілу електричної енергії, докази отримання споживачем рахунків під підпис та через програмний комплекс «М.Е.Dос».

Інших заяв по суті спору не надходило.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

28.08.2025 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до відповідача Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" про стягнення 4 069 747,21 грн заборгованості по Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 22300094 від 25.02.2019, з яких : 4 055 703,28 грн заборгованість за послуги з розподілу електричної енергії за липень 2025 та 14 043,93 грн 3% річних.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2025 справу № 917/1667/25 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 02.09.2025 року позовну заяву Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" в особі Полтавської об`єднаної філії Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" залишив без руху, встановив спосіб усунення недоліків та надав позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

04.09.2025 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 02.09.2025 року про залишення позовної заяви без руху (вх. № 11378), недоліки усунуті в строк та спосіб, встановлений судом.

Суд ухвалою від 08.09.2025 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, постановив розглядати справу у порядку загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у справі на 07.10.2025 року на 10:00 год та встановив сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

Відповідач надав суду за вх № 12531 від 01.10.2025 клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на перебування його представника у відпустці.

Через оголошення сигналу "повітряна тривога" призначене на 07.10.2025 року на 10:00 год судове засідання не відбулося.

Суд ухвалою від 07.10.2025 постановив призначити дату підготовчого засідання на 06.11.2025 на 10:00.

Відповідач надав суду за вх № 14189 від 06.11.2025 клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на перебування його представника у відрядженні.

Позивач за вх № 14218 від 06.11.2025 надав суду заяву про проведення підготовчого судового засідання за відсутності його представників.

У судовому засіданні 06.11.2025 року суд протокольною ухвалою задовольнив означені клопотання та заяву, оголосив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та про відкладення підготовчого засідання на 04.12.2025 на 09:00 год.

Відповідач надав суду за вх № 16353 від 17.12.2025 клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на перебування його представника в іншому судовому засіданні.

Позивач надав суду за вх №16594 від 23.12.2025 клопотання (т.с. 2, арк.с. 28-33), відповідно до якого з посиланням на часткову оплату відповідачем заборгованості просить суд закрити провадження у справі в частині стягнення заборгованості за послугу з розподілу електричної енергії в розмірі 2 473 6936,31 грн, стягнути з відповідача решту заборгованості на загальну суму 1 596 053,9 грн, з них: 1 582 009,97 грн. за послугу з розподілу електричної енергії, 14 043,93 грн. 3% річних, та повернути судовий збір у розмірі 37 105,40 грн.

Позивач за вх № 16609 від 23.12.2025 надав суду заяву про проведення підготовчого судового засідання за відсутності його представників, у якій повідомив про те, що не заперечує проти закриття підготовчого провадження та переходу до розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 22.01.2026 року суд відмовив у задоволенні означеного вище клопотання відповідача та з огляду на вчинення усіх необхідних процесуальних дій у даній справі для виконання завдань підготовчого провадження, встановлених частиною 1 статті 177 ГПК України, та закінчення встановленого строку підготовчого провадження, суд оголосив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 17.02.2026 року на 10:00.

Відповідач надав суду за вх № 1774 від 11.02.2026 клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на перебування його представника у відпустці.

Позивач за вх № 2111 від 17.02.2026 надав суду заяву про проведення судового засідання за відсутності його представників.

Відповідач представництво у жодне судове засідання з розгляду цієї справи не забезпечив, відзив на позов не надав.

Останній був належним чином та завчасно повідомлений про покладені на нього обов`язки та строк їх виконання, про що свідчать матеріали справи (довідки про доставку електронного листа ухвал суду у цій справі - т.с. 1, арк.с. 209, 223, т.с. 2, арк.с. 13, 18, 37, 43). Крім того, ухвала суду у даній справі була своєчасно розміщена судом в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Про обізнаність відповідача з існуванням цього позовного провадження також свідчать означені вище процесуальні клопотання відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 08.09.2025, якою встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позов, була вручена відповідачу 08.09.2025 (т.с. 1, арк.с. 209).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень ГПК України строк не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 17.02.2026 суд ухвалив рішення згідно зі ст. 233, ст. 240 ГПК України без його проголошення з огляду на неявку всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

Комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" з 01.01.2019 приєдналося до умов публічного Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №22300094 (далі Договір) шляхом подання заяви-приєднання від 28.12.2018 .

При цьому сторони узгодили, зокрема, таке:

- Оператор системи (Акціонерне товариство "Полтаваобленерго") надає Споживачу (Комунальне підприємство Полтавської обласної ради "Полтававодоканал") послуги з розподілу електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №309, та Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу електричної енергії за об`єктом Споживача, який є додатком 2 до цього Договору, та в особовому рахунку Споживача, облікових базах даних Оператора системи (п. 2.1 Договору);

- Споживач оплачує за розподіл електричної енергії згідно з умовами глави 5 цього Договору та інші послуги Оператора системи згідно з Додатком 4 "Порядок розрахунків" (п. 2.3 Договору);

- розрахунки за послуги з розподілу електричної енергії проводяться Споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора системи (п. 7 Додатку № 4 до Договору);

- Споживач, який згідно п. 5.4 Договору оплачує послугу з розподілу безпосередньо Оператору системи, здійснює на поточний рахунок Оператора системи повну оплату вартості послуги з розподілу електричної енергії, заявленого на наступний розрахунковий період за формою попередньої оплати. Попередня оплата за послуги з розподілу електричної енергії здійснюється Споживачем до 25 числа включно місяця, що передує розрахунковому, на підставі отриманого у Оператора системи рахунка, в якому зазначається кінцева дата його оплати. Остаточний розрахунок за минулий розрахунковий період здійснюється Споживачем на підставі виставленого Оператором системи рахунка відповідно до даних про покази засобів обліку, які фіксуються у термін та способи, передбачені Договором. За підсумками розрахункового місяця Оператор системи оформлює та направляє (надає) Споживачу акт прийняття-передавання наданої послуги з розподіл електричної енергії. Оформлені належним чином Акти Споживач повертає Оператору системи у п`ятиденний термін. У разі неповернення Споживачем належно підтвердженого Акта та відсутності заперечень, останній вважається підтвердженим (п. 8 Додатку № 4 до Договору);

- остаточний розрахунок за послуги з розподілу електричної енергії, оформлений рахунком Оператора системи, здійснюється протягом 5-ти робочих днів з дня отримання рахунку непобутовим споживачем (п. 9 Додатку № 4 до Договору);

- за внесення платежів, передбачених цим Договором, з порушенням термінів, Споживач сплачує Оператору системи пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати та три проценти річних від простроченої суми. Споживач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (п. 14 Додатку № 4 до Договору);

- при виконанні умов Договору можуть обмінюватись документами у паперовому та/або електронному вигляді відповідно до чинного законодавства. Електронний документообмін здійснюється за допомогою інтернет-сервісів електронного документообігу «Paperless», програмного забезпечення «M.E.Doc» чи інших ІТ-засобів (Додатку № 12 до Договору).

В подальшому між сторонами було підписано ряд додаткових угод до Договору.

На виконання умов Договору у липні 2025 року Акціонерним товариством "Полтаваобленерго" були надані Комунальному підприємству Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" послуги з розподілу та перетікання електричної енергії на суму 4 055 703,28 грн, про що свідчить акт наданих послуг від 31.07.2025 (т.с. 1, арк.с. 156), який підписаний представником оператора системи, підпис скріплений печаткою. Оскільки матеріалами справи підтверджується направлення цього акту споживачеві, заперечень щодо акту до справи не додано, на наявність таких сторони не посилаються, останній є належним доказом на підтвердження вартості наданих послуг в силу п. 8 Додатку № 4 до Договору.

Обсяги спожитої електричної енергії підтверджуються наданими Споживачем показниками електролічильників (т.с. 1, арк.с. 151-152).

Як стверджує у позовній заяві позивач, станом на 01.08.2025 року у відповідача виникла заборгованість перед АТ "Полтаваобленерго" за надані послуги з розподілу електричної енергії у сумі 4 055 703,28 грн з оплати рахунку № ТR22300094 від 31.07.2025 за послугу з розподілу електричної енергії (т.с. 1, арк.с. 155), який був направлений споживачеві через програмний комплекс «M.E.Doc», на електронну адресу, отримані споживачем під підпис, що підтверджується виписками з програмного комплексу «M.E.Doc», виписками з програмного комплексу позивача (журнал рахунків, відправлених електронною поштою, т.с. 1, арк.с. 150).

Часткова оплата відповідачем означеного рахунку підтверджується матеріалами справи: 21.08.2025 платіжною інструкцією № 38306 сплачено 2 473 693,31 грн (т.с. 2, арк.с. 8, 32).

Внаслідок прострочення відповідачем своєчасної оплати рахунку за послугу з розподілу електричної енергії згідно договору № 22300094 від 25.02.2019 позивач нарахував відповідачу 3% річних за період з 01.07.2025 року по 31.07.2025 року в розмірі 14 043,93 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач 28.08.2025 року звернувся до Господарського суду Полтавської області з вимогами про стягнення з відповідача 4 069 747,21 грн заборгованості по Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 22300094 від 25.02.2019, з яких : 4 055 703,28 грн заборгованість за послуги з розподілу електричної енергії за липень 2025 та 14 043,93 грн 3% річних (в редакції клопотання вх №16594 від 23.12.2025 клопотання - заборгованості на загальну суму 1 596 053,9 грн, з них: 1 582 009,97 грн. за послугу з розподілу електричної енергії, 14 043,93 грн. 3% річних).

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Суд встановив, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, який регулюється нормами §5 глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань відповідно до ЦК України, і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Відповідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач виконав зобов`язання за вищезазначеним Договором щодо надання послуг з розподілу електричної енергії відповідачу у липні 2025.

Строк виконання зобов`язань з оплати отриманих послуг відповідачем в силу приписів наведених норм права та узгоджених сторонами у Договорі строків є таким, що настав.

Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором не оплатив отримані послуги у встановлені строки, заборгованість останнього на час пред`явлення цього позову складала 1 582 009,97 грн (4 055 703,28 грн вартість послуги 2 473 693,31 грн часткова оплата до подання позову). Ця обставина відповідачем не спростована.

Відповідачем не надано суду жодних доказів, що підтверджують факт своєчасного виконання своїх зобов`язань за Договором, пред`явлення претензій щодо якості та кількості, неотримання послуг за вказаним актом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 1 582 009,97 грн основного боргу є правомірними.

Стосовно клопотання позивача за вх №16594 від 23.12.2025 про закриття провадження у справі в порядку п.2 ч.1 ст.231 ГПК України в частині позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за послугу з розподілу електричної енергії в розмірі 2 473 6936,31 грн суд зауважує таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акту державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №13/51-04, а також у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.07.2018 у справі №910/23359/15, від 18.06.2019 у справі №914/891/16, від 18.07.2019 у справі №916/3147/16, від 26.11.2019 у справі № 920/240/18, від 18.07.2023 у справі №906/1357/20, від 16.08.2023 у справі №910/5571/22, від 20.02.2024 у справі №916/1042/22.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття рішення у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Як встановив суд під час розгляду цієї справи, сплата відповідачем частини основного боргу за послугу з розподілу електричної енергії за липень 2025 року в розмірі 2 473 693,31 грн проведена 21.08.2025 платіжною інструкцією № 38306, позивач звернувся до суду з цим позовом 28.08.2025, про що свідчить відмітка канцелярії суду на позовній заяві вх№ 1731/25, провадження у справі відкрито 08.09.2025.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у цій справі в частині стягнення з відповідача основного боргу за послугу з розподілу електричної енергії за липень 2025 року в розмірі 2 473 693,31 грн на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету позову на момент звернення до суду.

Отже, означене клопотання позивача задоволенню не підлягає, в частині позовних вимог про стягнення з відповідача основного боргу за послугу з розподілу електричної енергії за липень 2025 року в розмірі 2 473 693,31 грн слід відмовити, оскільки на момент звернення з цим позовом право позивача в цій частині судовому захисту не підлягало, оскільки не було порушено.

За приписами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18.

У п. 14 Додатку № 4 до Договору сторони узгодили, що за внесення платежів, передбачених цим Договором, з порушенням термінів, Споживач сплачує Оператору системи пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати та три проценти річних від простроченої суми. Споживач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Позивач заявив до стягнення з відповідача 3% річних за період з 01.07.2025 року по 31.07.2025 року в розмірі 14 043,93 грн, нарахованих за несвоєчасну сплату вартості послуг за липень 2025.

З огляду на вимоги ч.5 ст. 236, ст. 237 і ст. 86 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань.

Суд, перевіривши розмір заявлених вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних визнає їх неправомірними.

Так, за умовами укладеного між сторонами Договору остаточний розрахунок за послуги з розподілу електричної енергії, оформлений рахунком Оператора системи, здійснюється протягом 5-ти робочих днів з дня отримання рахунку непобутовим споживачем (п. 9 Додатку № 4 до Договору).

З наданих позивачем доказів вбачається, що рахунок № ТR22300094 від 31.07.2025 за послугу з розподілу електричної енергії був направлений споживачеві 06.08.2025.

Проте розрахунок 3% річних зроблений позивачем за період прострочення з 01.07.2025 по 31.07.2025, тобто, до виникнення прострочення з оплати послуги за липень 2025 року.

Крім того, у розрахунку 3% річних зазначено розмір заборгованості 3 604 245,79 грн за період з 01.07.2025 по 12.07.2025, 7 508 538,50 грн за період з 13.07.2025 по 25.07.2025, 4 893 213,45 за період з 26.07.2025, 4 250 873,45 за 31.07.2025 без надання жодного доказу на підтвердження таких відомостей.

Суд зауважує, що позовна вимога про стягнення грошових коштів може бути задоволена лише за умови, якщо її розмір суд може перевірити математично. Якщо ж заявлена до стягнення сума не може бути верифікована та перевірена у ході судового розгляду, така вимога не підлягає задоволенню.

Розрахунок заявленої до стягнення суми 3% річних не може ґрунтуватися на припущеннях позивача, оскільки вони не є фактичними даними в розумінні ст.73 ГПК України, а наведені позивачем у розрахунку відомості не можуть бути перевірені судом з огляду на відсутність їх документального обґрунтування.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Відповідач контррозрахунку ціни позову не надав, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку у відзиві не висловив, вимогу не заперечив.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення 1 582 009,97 грн основного боргу підтверджені документально та відповідають нормам матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню. В іншій частині у позові слід відмовити.

Стосовно розподілу судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при укладенні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні з позовом до суду згідно платіжної інструкції № 1195699 від 25.08.2025 позивач сплатив судовий збір у розмірі 61 046,21 грн (т.с. 1, арк.с. 7). Зарахування судового збору у розмірі 61 046,21 грн до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджується відповідними довідками (т.с. 1, арк.с. 176).

Виходячи з результатів вирішення цього спору сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача в розмірі 23 730,15 грн, решта витрат по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 231, 232-233, 236-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (вул. Пилипа Орлика, 40-а, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) на користь Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, Полтавська область, 36022, , поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № НОМЕР_1 в АТ "ТАСКОМБАНК", МФО 339500) 1 582 009,97 грн основного боргу та 23 730,15 витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Рішення надіслати учасникам справи в порядку, встановленому ст. 242 ГПК України.

Рішення підписано 23.02.2026

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик