ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2026 року Справа № 918/605/25

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Саврій В.А. , суддя Павлюк І.Ю.

секретар судового засідання Дика А.І.

без участі представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18.11.25, повний текст складено 24.11.25 у справі № 918/605/25 (суддя Качур А.М.)

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 18.11.25 у справі № 918/605/25 у задоволенні заяви про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів відмовлено. Припинено процедуру реструктуризації боргів боржника. Припинено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Припинено повноваження керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Драгун І.І.. Провадження у справі №918/605/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 закрито.

Не погоджуючись із оскаржуваним судовим рішенням, апелянт звернувся до суду апеляційної інстанції. Із підстав висвітлених у апеляційній скарзі апелянт просить прийняти апеляційну скаргу до провадження. Скасувати ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18 листопада 2025 р. у справі № 918/605/25. Прийняти по справі нове рішення, яким визнати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) банкрутом та перейти до процедури погашення боргів боржника.

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.12.2025 було витребувано матеріали справи № 918/605/25. 10.12.2025 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи з Господарського суду Рівненської області.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.12.25 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18 листопада 2025 р. у справі № 918/605/25. Розгляд апеляційної скарги призначено на "13" січня 2026 р. об 16:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань № 1. Запропоновано учасникам справи № 918/605/25 у строк до 31.12.25 надати суду обґрунтований відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому статтею 263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів учасникам справи.

Учасники справи не скористалися правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

13.01.26 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії Саврія В.А. у період з 13.01.2026 по 15.01.2026 року включно, судове засідання не відбулося.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.26 розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18.11.25 у справі № 918/605/25 призначено на 17.02.2026 р. об 15:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м. Рівне, вул. Яворницького, 59, у залі судових засідань №1.

17.02.26 через підсистему "Електронний Суд" від представника ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Представник апелянта просив перенести розгляд справи № 918/605/25 на іншу дату у зв`язку із участю представника апелянта у іншому судовому засіданні.

Відповідно до норм ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання не перешкоджає розгляду справи, оскільки визначальним є не явка представників, а достатність матеріалів справи для ухвалення судового рішення у справі.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що з моменту відкриття апеляційного провадження у даній справі пройшло понад 60 днів. Суд апеляційної інстанції враховує приписи п. 10 ч. 3 ст. 3 ГПК України згідно яких основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є розумність строків розгляду справи судом. Відтак суд апеляційної інстанції виснує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду. До того ж, згідно ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.01.26 явка повноважних представників учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції виснує про можливість розгляду справи без участі представників сторін, а тому відмовляє представнику ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 269, 270 ГПК України, апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Під час дослідження матеріалів справи колегією суддів апеляційної інстанції встановлено наступне.

03.07.2025 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Рівненської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 07.07.2025 року суд прийняв заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до розгляду, підготовче засідання призначив на 15.07.2025 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15.07.2025 року суд відкрив провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_1 , ввів процедуру реструктуризації боргів та мораторій на задоволення вимог кредиторів. Призначив керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Драгун Ірину Іванівну, визначив дату проведення попереднього судового засідання 09.09.2025 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 23.09.2025 року місцевий господарський суд: відхилив вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІН Фінанс" в розмірі 525 150,15 грн; визнав вимоги кредитора Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" у розмірі 261 527,27 грн заборгованості та 1 730,00 грн судових витрат у справі №2-2387, як вимоги 2 черги задоволення, включив до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" у розмірі 4 844,80 грн, вимоги кредитора Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" у розмірі 5 999 258,34 грн відхилені; визнав вимоги кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" в розмірі: 16 429,99 грн (2 черга), включив до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про неплатоспроможність витрати на оплату судового збору Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" у розмірі 4 844,80 грн.

Також місцевий господарський суд зобов`язав керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутися не пізніше 14 днів з дня постановлення даної ухвали, надати суду реєстр вимог кредиторів боржника та докази організації та проведення зборів кредиторів, призначив судове засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 11 листопада 2025 року.

07.10.2025 року ТОВ "Коллект Центр" подано заяву по суті справи.

22.10.2025 року арбітражний керуючий надав пояснення щодо результатів проведення зборів кредиторів.

10.11.2025 року Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" подало до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі подання боржником недостовірної інформації в деклараціях та недобросовісної поведінки в процедурі реструктуризації.

10.11.2025 року боржником подана заява про визнання банкрутом та введення процедури погашення боргів.

14.11.2025 року арбітражним керуючим подано клопотання про долучення звіту про результати перевірки декларацій, проект плану реструктуризації.

17.11.2025 року АТ КБ "ПриватБанк" подало до суду додаткові пояснення до клопотання про закриття провадження у справі на підставі подання боржником недостовірної інформації в деклараціях та недобросовісної поведінки в процедурі реструктуризації.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 18.11.25 у справі № 918/605/25 у задоволенні заяви про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів відмовлено. Припинено процедуру реструктуризації боргів боржника. Припинено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Припинено повноваження керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Драгун І.І.. Провадження у справі №918/605/25 про неплатоспроможність ОСОБА_1 закрито.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з недобросовісною поведінкою боржника та невідповідністю поданого ним плану реструктуризації вимогам Кодекс України з процедур банкрутства, зокрема статті 124 цього Кодексу. Місцевий господарський суд установив, що боржник у проєкті плану реструктуризації зазначив щомісячний дохід у розмірі 25 035,25 грн, однак згідно з даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків фактичні доходи боржника у червнівересні 2025 року суттєво перевищували зазначену суму. Попри це боржник не повідомив суд, арбітражного керуючого та кредиторів про реальний розмір доходів, продовжуючи наполягати на фіксованій сумі щомісячного доходу навіть після направлення плану кредиторам та подання заяви про визнання банкрутом. Крім того, подані декларації про майновий стан містили неповні та суперечливі відомості: - у декларації за 2025 рік не відображено фактичні доходи за червень; - доходи за 2022 2024 роки вказані в однаковому розмірі без належного підтвердження джерел; - розмір задекларованих витрат дорівнює розміру доходів, що ставить під сумнів реальність намірів здійснювати погашення боргу. Місцевий господарський суд також зазначив, що план реструктуризації: -не містить належного обґрунтування суми, яка спрямовується на погашення вимог кредиторів; - не визначає порядок і пропорції розподілу коштів між кредиторами; - передбачає погашення лише близько 4% загальної заборгованості протягом п`яти років; - не містить переконливого розкриття обставин, що спричинили неплатоспроможність, як того вимагає закон.

Такі обставини свідчать, що поданий план має формальний характер, не відповідає меті процедури реструктуризації боргів та спрямований фактично на створення підстав для переходу до процедури погашення боргів із подальшим списанням заборгованості.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про порушення боржником принципів добросовісності, повного та достовірного розкриття інформації, що є обов`язковою передумовою застосування процедур неплатоспроможності фізичної особи. За таких умов відсутні правові підстави для затвердження плану реструктуризації або переходу до наступної процедури. З огляду на це суд відмовив у задоволенні заяви про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів, припинив процедуру реструктуризації і мораторій на задоволення вимог кредиторів, припинив повноваження керуючого реструктуризацією та закрив провадження у справі. Водночас суд зауважив, що закриття провадження не позбавляє боржника права повторно звернутися до суду за умови подання належно обґрунтованого та добросовісно сформованого плану реструктуризації, який відповідатиме вимогам законодавства та забезпечуватиме баланс інтересів сторін.

Не погоджуючись із оскаржуваним судовим рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції. Апелянт вважає, що ухвала місцевого господарського суду про закриття провадження у справі про неплатоспроможність є незаконною та необґрунтованою, постановленою з неправильним застосуванням норм КУзПБ та з порушенням принципу повного й всебічного з`ясування обставин справи. Основні доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

1) Відсутність ознак недобросовісності боржника. Апелянт зазначає, що не мав наміру приховувати доходи чи вводити суд та кредиторів в оману. Розбіжності між задекларованими та фактичними доходами виникли внаслідок об`єктивних причин, а не через умисне приховування інформації.

2) Неправильна оцінка доказів судом першої інстанції. Місцевий господарський суд, на думку апелянта, зробив передчасні висновки про недостовірність поданих декларацій без належної оцінки всіх поданих документів та пояснень боржника. Не було встановлено факту умисного подання неправдивих відомостей, що є обов`язковою умовою для висновку про недобросовісність.

3) Формальний підхід до аналізу плану реструктуризації. Апелянт вказує, що поданий план відповідає вимогам статті 124 КУзПБ та містить усі необхідні елементи. Обставини, які стали підставою для критики плану, могли бути усунуті шляхом його доопрацювання або внесення змін, а не закриття провадження у справі.

4) Невідповідність обраного процесуального наслідку. На думку апелянта, навіть у разі наявності недоліків у плані реструктуризації суд мав застосувати інші процесуальні механізми (надати строк для усунення недоліків, продовжити процедуру тощо), а не закривати провадження у справі. Закриття справи є надмірним заходом і суперечить меті процедури неплатоспроможності фізичної особи - відновленню платоспроможності або справедливому врегулюванню боргів.

5) Порушення права на доступ до процедури банкрутства. Апелянт наголошує, що закриття провадження фактично позбавляє його можливості скористатися передбаченим законом механізмом врегулювання боргових зобов`язань, хоча закон не встановлює безумовної заборони на продовження процедури за наявності технічних або уточнюючих розбіжностей у деклараціях.

Із огляду на викладене апелянт просить апеляційний суд скасувати ухвалу місцевого господарського суду та направити справу для продовження розгляду (або вирішити питання по суті щодо переходу до наступної процедури), вказуючи, що підстав для закриття провадження у справі не було, а висновки суду першої інстанції є передчасними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Інші учасники справи не скористалися правом на надання відзиву на апеляційну скаргу.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ), а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 6 ст. 12 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених КУзПБ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України.

Особливості відновлення платоспроможності боржника, який є фізичною особою, врегульовано Книгою п`ятою КУзПБ.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Отже, ця судова процедура є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів з урахуванням його об`єктивних можливостей і прагнення до розрахунку з кредиторами, маючи гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб та може отримати прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

Саме на цьому акцентував Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20, вказавши, що з огляду на мету та цілі КУзПБ інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів і належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

Щодо незгоди ОСОБА_1 із ухвалою Господарського суду Рівненської області від 18.11.25 у справі № 918/605/25, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Згідно ч. 7 ст. 123 КУзПБ суд приймає рішення про закриття провадження у справі за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, якщо:

1) боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї;

2) майно членів сім`ї боржника було придбано за кошти боржника та/або зареєстровано на іншого члена сім`ї з метою ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами;

3) судовим рішенням, що набрало законної сили та не було скасоване, боржник був притягнутий до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю.

Як убачається із оскаржуваного судового рішення місцевим господарським судом установлена недобросовісна поведінка боржника. Суд прийшов до висновку, що боржник у цій справі не був відкритим, чесним та добросовісним. Боржник ініціював провадження про власну неплатоспроможність, а згодом наполягав на визнанні банкрутом та процедурі погашення боргів, маючи намір звільнитися від боргів, але прагнучи водночас не зазнавати негативних майнових наслідків.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що представником боржника були подані уточнені декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність 23.07.25 (том 1, а.с. 139-150).

У свою чергу матеріали справи містять звіт про результати перевірки декларації фізичної особи ОСОБА_1 керуючого реструктуризацією І. Драгун. Арбітражний керуючий зазначає, що за наявними матеріалами декларації відповідають вимогам наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5 "Про затвердження форми декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність" та не має підстав вважати, що інформація з них може бути визнана недостовірною (том 3, а.с. 49).

Приписи п. 1 ч. 7 ст. 123 КУзПБ визначають умову, на підставі якої за клопотанням зборів кредиторів, сторони у справі або з власної ініціативи, суд приймає рішення про закриття провадження у справі, а саме у разі, якщо боржником у декларації про майновий стан зазначена неповна та/або недостовірна інформація про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, якщо боржник упродовж семи днів після отримання звіту керуючого реструктуризацією про результати перевірки такої декларації не надав суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на правовий висновок, висвітлений у постанові Верховного Суду від 14.08.2025 у справі № 917/2378/24:

"Згідно з положеннями ст. 1, ч. 2 ст. 6, ч. 5 ст. 119 КУзПБ процедура реструктуризації боргів боржника є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів. При цьому, враховуються об`єктивні можливості і прагнення боржника до розрахунку з кредиторами, а також забезпечуються гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб, прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

Верховний Суд зауважує, що декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність є документом, що заповнюється та подається боржником для мети розкриття перед судом та кредиторами свого реального майнового стану та дослідження питання можливості реструктуризації боргів. Декларація про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність повинна відповідати принципам повноти та достовірності. Порушення цих принципів може свідчити про недобросовісність або необачність боржника. При цьому, встановлюючи обов`язковість надання суду декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, законодавець передбачив можливість подання виправленої декларації. Подібний за змістом висновок викладено у постанові Верховного Суду у постанові від 22.12.2022 у справі №916/1482/21, про неврахування висновків якої стверджує скаржник.

За змістом положень п. 11 ч. 3 ст. 116, п. 1 ч. 7 ст. 123 КУзПБ законодавець визначив певну послідовність дій учасників у справі про неплатоспроможність фізичної особи, а саме: - боржник подає суду декларації; - керуючий реструктуризацією перевіряє надані боржником декларації та виявляє наявність у них неповної та/або недостовірної інформації, а у випадку підтвердження такого факту за результатом перевірки повідомляє боржника у формі відповідного звіту; - отримавши звіт керуючого реструктуризацією про результати перевірки декларацій, боржник упродовж семи днів (з дати отримання звіту) має право подати суду виправлену декларацію про майновий стан з повною та достовірною інформацією щодо майна, доходів та витрат боржника та членів його сім`ї з урахуванням наданих керуючим реструктуризацією зауважень.

Отже, керуючий реструктуризацією здійснює перевірку декларації боржника, оформлює висновки за результатами проведеної перевірки та, у разі виявлення ним неповної та/або недостовірної інформації про майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, обов`язково її доводить до відома боржнику, у результаті чого в останнього виникає право виправити декларацію у строк, встановлений законом".

У свою чергу матеріали справи свідчать про те, що керуюча реструктуризацією Драгун І.І. визнає подані ОСОБА_1 декларації як належні та достовірні.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі №903/806/20 звернув увагу на те, що конструкція частини 7 статті 123 КУзПБ побудована як безумовний захід відповідальності боржника за дії на шкоду кредиторам, тому не передбачає альтернативного вирішення та необхідності з`ясування мотивів боржника - фізичної особи, за встановлення відповідних фактів господарським судом. До того ж розширене коло ініціаторів застосування вказаної норми та відсутність процесуальних обмежень щодо її реалізації на всіх стадіях справи про неплатоспроможність фізичної особи забезпечують невідворотність такого наслідку очевидно недобросовісних дій боржника.

Враховуючи призначення зазначеної норми та можливість застосування її судом з власної ініціативи, Верховний Суд наголосив на тому, що господарський суд не може залишити поза увагою обставини, які вказують на наявність підстав для закриття провадження у справі за частиною 7 статті 123 КУзПБ, тому з власної ініціативи, зокрема, вирішуючи питання про перехід до судової процедури погашення боргів, зобов`язаний перевірити такі обставини справи та надати їм юридичну оцінку, про що зазначити у відповідному судовому рішенні.

Щодо застосування частини 11 статті 126 КУзПБ Верховний Суд у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 сформував висновок, за яким у випадку неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити за наявними у матеріалах справи доказами причини неподання погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів, які можуть полягати за одних обставин у діях/бездіяльності кредиторів, за інших обставин - у діях/бездіяльності боржника, при цьому враховуючи добросовісність поведінки учасників провадження у справі про неплатоспроможність.

У розвиток цієї правової позиції Верховний Суд у постанові від 26.05.2022 у справі №903/806/20 наголосив, що добросовісність боржника - фізичної особи є визначальним критерієм для оцінки обставин і підстав, якими КУзПБ зумовлює вирішення судом питання щодо подальшого руху справи, зокрема закриття провадження про неплатоспроможність фізичної особи у випадках, передбачених статтями 123, 126, 128 КУзПБ. Тому обставини, що свідчать про недобросовісну поведінку боржника у сукупності з іншими обставинами справи підлягають врахуванню господарським судом як підстави для ухвалення рішення про закриття провадження у справі, замість переходу до процедури погашення боргів боржника.

Такими обставинами можуть бути, серед іншого, ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо); зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин, або у інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом, економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.

У оскаржуваному судовому рішенні місцевий господарський суд зазначив наступне: "Разом з тим суд також ураховує наявність певних життєвих обставин та проблем, наведених боржником у заяві про відкриття провадження у справі та інших процесуальних документах, як то: хвороби близьких осіб, отримання поранень в ході бойових дій по захисту суверенітету та територіальної цілісності України, пошкодження майна боржника, неможливість мати інший заробіток у даний час тощо. А проте вказані життєві обставини не можуть бути причиною невиконання вимог закону щодо відновлення платоспроможності боржника на взаємовигідних як для самого боржника так і умовах які вигідні кредиторам, оскільки в іншому випадку будуть порушені їхні права, а відновлення платоспроможності боржника за рахунок кредиторів не відповідає принципам добросовісності, справедливості та розумності".

На переконання суду апеляційної інстанції такі висновки місцевого господарського суду є загальними, при цьому належного обґрунтування щодо відхилення значної кількості доводів апелянта оскаржуване судове рішення не містить, що підтверджується наступним.

13.10.25 арбітражним керуючим Драгун І.І. було надіслано представнику боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 лист, у якому керуючий реструктуризацією просить надати пояснення/інформацію щодо заявлених кредитором ТОВ "Коллект Центр" питань, зазначених у бюлетні голосування на зборах кредиторів, направлених 07.10.2025 сторонам у справі.

На виконання зазначеної вимоги представником боржника були надані письмові пояснення та інформація щодо доходів та витрат боржника (том 2, а.с. 100-226).

Боржник звертає увагу, що 18.01.25 його було мобілізовано до Збройних Сил України і на даний час він проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 (місце постійної дислокації якої АДРЕСА_2 ). Єдиним доходом боржника є грошова винагорода, яку він отримує як солдат у військовій частині НОМЕР_2 , щомісячний розмір якої становить 25035, 25 грн згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Дружина ОСОБА_3 є безробітньою, здійснює догляд за батьком похилого віку ОСОБА_4 , який потребує стороннього догляду відповідно до висновку про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких він потребує надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від 10.04.2025. При цьому 05.03.2023 у ОСОБА_5 було діагностовано захворювання рак передміхурової залози 2 стадія 2 клінічна група. 25.04.2023 проведено операцію в ДП "Інститут урології Національної академії медичних наук України". У березні 2025 ОСОБА_5 переніс гострий мозковий інсульт. Окрім того 01.04.2025 ОСОБА_3 була проведена операція хлоцистектомія. Відповідно до виписного епікризу їй рекомендовано дотримуватись режиму праці та відпочинку, обмежити фізичне навантаження.

Сукупні місячні витрати ОСОБА_1 становлять 25035, 25 грн та складаються із витрат на утримання дружини ( ОСОБА_3 ), яка є безробітною, та яка змушена здійснювати постійний догляд за хворим батьком; витрат на задоволення особистих побутових потреб та пов`язані з несенням військової служби з захистом держави в умовах воєнного стану.

Особливої уваги на переконання суду апеляційної інстанції є розрахунок витрат, про які зазначає боржник у письмових поясненнях:

Витрати на утримання дружини. Послуги ОСББ "Студентська 2" - 306, 60 грн; Централізоване постачання холодної води, централізоване водовідведення, плата за абонентське обслуговування - 272, 90 грн; послуги за постачання тепла (2091, 80 грн щомісячні вартість в опалювальний період * 6 місяців як тривалість опалювального періоду : 12 місяців) - 1069, 95 грн; абонентська плата за теплопостачання - 33, 98 грн; електроенергія - 560, 36 грн; послуги з управління побутовими відходами - 56, 72 грн; спожитий газ - 159, 14 грн: послуги з розподілу газу - 41, 99 грн. Всього на житлово-комунальні послуги - 2501, 64 грн. Відповідно до розрахунку прожиткового мінімуму у розрахунку на місяць на одну особу та для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення (у цінах червня 2025 року) Державної служби статистики України вартість мінімального набору продуктів харчування для працездатних осіб становить 4794, 13 грн, вартість наборів непродовольчих товарів 1315, 18 грн. Щодо транспортних послуг боржник зазначає, що витрати на проїзд визначені з розрахунку 2 поїздки на день найдешевшим транспортом (тролейбус): 14 грн (вартість однієї поїздки) * 2 (кількість поїздок в день) * 30 днів = 840 грн. Послуги зв`язку: вартість місячної плати оператора мобільного зв`язку "Київстар" 200 грн. Лікування ОСОБА_3 - 115, 76 грн.

Тобто загальна сума становить 9766 71 грн (оплата комунальних послуг - 2501, 64 грн; продукти харчування - 4794, 13 грн; непродовольчі товари - 1315, 18 грн; транспортні послуги - 840, 800 грн; зв`язок - 200 грн; лікування - 115, 76 грн).

Щодо витрат на задоволення особистих побутових потреб ОСОБА_1 та витрат, які пов`язані з несенням військової служби, боржник зазначив наступне. Проживання та харчування. Боржник зауважує, що станом на сьогоднішній день розпорядженням Головнокомандувача Збройних Сил України та начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 24.03.2024 № 3589/ОКП ГШ ЗСУ, від 19.04.2024 № 3493/С/ДСК, від 02.05.2025 № 19006ДСК/П, від 11.06.2024 №5154/С/ДСК щодо недопущення втрат особового складу, озброєння і віськової техніки під час застосування противником ракетного озброєння та ударних БпЛА заборонено масове скупчення військовослужбовців, проживання в казармах та гуртожитках. Розміщення військовослужбовців здійснюється за принципом розосердження.

Представник боржника звертає увагу, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , місце постійної дислокації якої є АДРЕСА_2 , яке є прифронтовим містом, яке зазнає щоденних обстрілів. Зазначене зумовлює боржника орендувати разом з побратимом житло. Місячний розмір витрат на оренду житла становить 5000 грн, а також оплата 1/2 вартості комунальних послуг (1225, 80 грн/2). Місячний розмір вартості комунальних послуг визначений відповідно до розрахунку прожиткового мінімуму у розрахунку на місяць на одну особу та для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення (у цінах червня 2025 року) Державної служби статистики України.

Також боржником деталізовано розписані суми на витрати транспортних послуг, послуг зв`язку, лікування та реабілітації (30 судинорозширювальних таблеток на місяць та 10 жарознижувальних таблеток на місяць вітчизняного виробника), витрат на додаткове військове спорядження, що не надається державою, зокрема, індивідуальні засоби захисту, тактичне спорядження, спеціальний одяг, тощо.

Загальна сума щомісячних витрат ОСОБА_1 становить 15 260 84, а із урахуванням витрат на утримання дружини ОСОБА_3 (9766, 71 грн) загалом становить 25 027, 55 грн.

До того ж судом апеляційної інстанції враховуються долучені до зазначених письмових пояснень копії документів, а саме: копія довідки № 08/2330 від 05.07.2025; копія паспорта ОСОБА_6 ; копія посвідчення ветерана ОСОБА_7 ; копія посвідчення НОМЕР_3 ОСОБА_6 ; копія військового квитка серії НОМЕР_4 ; копія первинної медичної картки № 4666; копія індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_6 з реєстру застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового страхування; копія інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №435710982; копія інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 447869906; копія тимчасового реєстраційного талона серії ДАР № 008384; копія рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11.04.2017 по справі № 569/1825/17 згенероване з підсистеми "Єдиний державний реєстр судових рішень"; копія судового наказу Рівненського міського суду Рівненської області від 04.05.2018 року по справі № 569/7147/18 згенероване з підсистеми "Єдиний державний реєстр судових рішень"; актовий запис про народження № 2785 ОСОБА_8 ; копія паспорта ОСОБА_9 ; копія індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_9 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового страхування; копія медичної картки стаціонарного хворого № 225; копія паспорта ОСОБА_4 ; копія посвідчення серії НОМЕР_5 ; копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 ; копія епікриза виписного №2776; копія виписки із історії хвороби № 1225; копія консультації спеціаліста кардіолога; копій квитанцій на оплату комунальних послуг на 25 арк.; розрахунок прожиткового мінімуму у розрахунку на місяць на одну особу та для осіб, які відносяться до основних і демографічних груп населення; інформація щодо середніх цін на товари та послуги в Рівненській області у серпні 2025 року; копія чеку переказу коштів за послуги ТОВ "Нова пошта"; розрахунок середньої вартості витрат на придбання тактичного спорядження, спеціального одягу; копія чеку № 0736 від 01.07.25; копія чеку № 0107 від 12.10.2025; копії фіскальних чеків на 4 арк.; копія платіжної інструкції № 74НА-58АР-54OP-6E26 від 15.10.2025; розрахунок середньої вартості оренди житла в місті Краматорськ Донецької області; оголошення про оренду житла в м. Краматорськ взяті із Телеграм-каналу "Нерухомість Краматорськ" на 5 арк.; оголошення про оренду житла в м. Краматорськ, взяті із сайту OLX на 37 арк.; копія витягу з розпорядження № 27/47931/25-Вн від 20.09.2025 (том 2, а.с. 111-226).

Вищезазначені докази були покладені в основу запропонованого плану реструктуризації боргів, а також розміру суми, яку боржник пропонує погашати щомісяця. Оскаржуване судове рішення взагалі не містить покликань на докази, про які боржник наголошував як на підставу того чому він може сплачувати лише 200 грн щомісяця протягом 5 років.

При цьому колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на правовий висновок, який висвітлено у постанові Верховного Суду від 09.10.25 у справі № 903/1015/24:

"Поряд з наведеним, Верховний Суд у цій справі, вважає за необхідне також зауважити, що у випадку пропонування боржником плану реструктуризації, який передбачає повне списання боргів, питання обставин неплатоспроможності набуває особливого значення. У цій категорії справ кредитори часто наполягають на необхідності досягнення компромісу між ними та боржником, без якого нібито апріорі не може бути нормального процесу неплатоспроможності. Суд зауважує, що компроміс, безумовно, представляє собою базовий варіант розвитку справи про неплатоспроможність фізичної особи. Проте досягнення компромісу може бути неможливим у певних справах з огляду як на об`єктивні (військові дії, зміна складу родини, яка не пов`язана з поведінкою боржника, втрата джерела існування внаслідок об`єктивних причин тощо), так і на суб`єктивні (вік боржника, стан його здоров`я, втрата джерела існування внаслідок суб`єктивних причин тощо) чинники. За таких обставин завданням суду у справі про неплатоспроможність фізичної особи є встановлення, у тому числі й на підставі даних, зазначених кредиторами у клопотаннях про закриття, поясненнях, запереченнях всієї сукупності істотних обставин, що характеризують поведінку боржника. При цьому суд має керуватися також принципом судового розсуду, який ґрунтується на природньому сприйнятті суддею обставин конкретної справи про неплатоспроможність фізичної особи. Водночас, висновки, яких доходить суд мають бути в достатній мірі ним обґрунтовані задля уникнення сумнів в реабілітації судом недобросовісного боржника засобами неплатоспроможності".

Верховний Суд сформував критерії щодо визначення недобросовісності дій боржника. Серед них, зокрема, є обставини:

- ненадання боржником обґрунтованих пояснень стосовно обставин неплатоспроможності (руху активів, витрачання отриманих від кредиторів коштів тощо).

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_1 із наданням доказів. Дані пояснення із доказами, на переконання колегії суддів, не були належним чином оцінені місцевим господарським судом;

- зазначення у декларації працездатного боржника відомостей про доходи, що значно менші за відповідний середній показник у регіоні та за відповідною спеціальністю; посилання у декларації про майновий стан на ненадання інформації членом сім`ї боржника за умови, що така інформація є необхідною для з`ясування суттєвих для справи обставин.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що матеріали справи свідчать про те, що керуюча реструктуризацією Драгун І.І. визнає подані ОСОБА_1 декларації як належні та достовірні.

Суд апеляційної інстанції враховує обставини, які встановлені місцевим господарським судом, а саме що згідно відповіді № 1980215 від 06.11.2025 з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи у червні 2025 року боржник отримав кошти у розмірі 65836, 71 грн, у липні 2025 - 55168.73 грн, у серпні 2025 - 55168, 73 грн, у вересні 2025 року - 46459.05 грн (том 3, а.с. 68-69). У даному випадку місцевий господарський суд правильно, крізь призму судового контролю, встановив додаткові відомості, які мають бути враховані.

У той же час колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на наказ Міністерства юстиції України "Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність" №21.08.2019 № 2627/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 23 серпня 2019 р за № 964/33935. Згідно даного наказу затверджено форму декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність. Згідно примітки 2 до декларації боржник подає декларацію за три роки (за кожен рік окремо), що передували року подання до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Боржник також подає декларацію за рік, в якому подається заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, станом на перше число місяця, що передує місяцю подання заяви до суду.

Заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність була подана 03.07.2025, а тому декларація за 2025 рік мала бути подана із фінансовими відомостями боржника до 01.06.2025 року включно. У такому випадку виправлення до декларацій щодо розміру доходів боржника мали б вноситись до 01.06.2025 включно, про що слушно наголошує апелянт у апеляційній скарзі.

Разом із тим після отримання інформації з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, місцевий господарський суд не витребував пояснення у представника боржника щодо можливого покращення фінансового стану або наявності відомостей у нього про зазначене. Твердження про те, що боржник не повідомив суд, арбітражного керуючого та кредиторів про реальний розмір своїх доходів за червень-вересень 2025 року пояснюються апелянтом тим, що боржник перебуває в зоні виконання бойових завдань, а комунікація ОСОБА_1 з банками, фінансовими та іншими державними органами є обмеженою. Зазначене також враховується колегією суддів апеляційної інстанції, адже військовослужбовці, які перебувають у зоні бойових дій можуть перебувати на позиціях без засобів зв`язку невизначену кількість часу, що є загальновідомою обставиною для усіх громадян України.

Разом із тим оскаржуване судове рішення не містить інформації чи було заслухано представника боржника щодо змін фінансового становища боржника (ураховуючи те, що ОСОБА_1 було також притягнуто до дисциплінарної відповідальності через влучання FPV дрона у майно, яке перебувало у його віданні) та причин неподання ним додаткової інформації щодо змін його фінансового стану;

- інший спосіб ухилення боржника від конструктивної співпраці з кредиторами, керуючим реструктуризацією чи від відкритої взаємодії з судом. Економічна необґрунтованість та/або очевидна невиконуваність плану реструктуризації, яка може призвести до явного порушення прав кредиторів щодо отримання боргу в розумні строки.

Колегією суддів апеляційної інстанції враховується, що економічна обґрунтованість плану реструктуризації була висвітлена у письмових поясненнях боржника. У свою чергу місцевий господарський не надав належної правової оцінки доказам, які містяться в зазначених поясненнях. До зазначених пояснень були долучені такі докази, зокрема: - витяг з розпорядження заступника коменданта третьої прикордонної комендатури швидкого реагування з морально-психологічного забезпечення НОМЕР_6 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про надання інформації щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з влучанням комбінованого ворожого вогненвоого ураження БпЛА типу "Шахед" та не створенні боржником необхідних умов для забезпечення безпеки, в тому числі збереження закріпленого за ним транспортного засобу; -виписка із середніми цінами на товари та послуги в Рівненській області згідно Методологічного положення статистичного спостереження зміни ціни; - платіжні інструкції, які підтверджують розмір коштів, які підлягають сплаті за комунальні послуги; - розмір суми, яку боржник сплачує з метою власного екіпірування задля безпечної участі в бойових діях в якості військовослужбовця, що перебуває в складі Збройних Сил України; - епікриз дружини, тестя та загалом історія їхніх хвороб (чи справді тесть підлягає опіки і його стан є критичним); скріншоти з застосунку Telegram про оренду житла і ряд інших доказів, які входять в предмет доказування.

Згідно ч. 1 ст. 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Із урахуванням зазначеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд не застосував у повній мірі концепцію вірогідності доказів, на підставі якої суд, через призму судового контролю, повинен за своїм внутрішнім переконанням оцінити докази, які містяться в матеріалах даної справи, адже як вже зазначалось вище колегією суддів апеляційної інстанції, належної перевірки цих доказів та обґрунтуваних мотивів щодо їх відхилень оскаржуване судове рішення не містить.

На переконання суду апеляційної інстанції наслідки встановлення господарським судом недобросовісної поведінки боржника є значними, адже боржник не зможе ініціювати неплатоспроможність відносно себе протягом року. Тому мотиви, на підставі яких місцевий господарський суд може виснувати про недобросовісність дій боржника мають бути обґрунтованими та перевіреними на підставі поданих доказів повно і всебічно. У свою чергу ряд обставин, які були вище встановлені судом апеляційної інстанції, на переконання колегії суддів, взагалі були залишені судом першої інстанції поза увагою. Зазначене на переконання суду апеляційної інстанції підлягає додатковому та детальному дослідженню місцевим господарським судом із заслуховуванням доводів усіх учасників судового процесу у даній справі.

З огляду на це, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задоволити частково, а ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18.11.25 у справі № 918/605/25 скасувати із направленням до Господарського суду Рівненської області для розгляду на стадію процедури реструктуризації боргів.

Керуючись ст. ст. 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18.11.25 у справі № 918/605/25 задоволити частково.

2. Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 18.11.25 у справі № 918/605/25 скасувати.

3. Справу № 918/605/25 направити до Господарського суду Рівненської області для продовження розгляду на стадію процедури реструктуризації боргів.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складений "24" лютого 2026 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Павлюк І.Ю.