РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.02.2026Справа № 910/15985/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., за участю секретаря судового засідання Салацької О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (пр. Степана Бандери, буд. 22, м. Київ, 04073; ідентифікаційний код 36086124)

до Моторного (транспортного) страхового бюро України (Русанівський бульвар, буд. 8, м. Київ, 02154; ідентифікаційний код 21647131)

про стягнення 66 380, 16 грн,

Представники сторін: не викликались

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з додатковою відповідальністю «Експерс Страхування» (далі за текстом - ТДВ «Експрес Страхування», Позивач) з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі за текстом - МТСБУ, Відповідач) про стягнення 66 380, 16 грн шкоди, заподіяної страхувальнику Позивача особою, яка є військовим та не має договору страхування, що згідно доводів Позивача свідчить про наявність підстав для здійснення виплати Відповідачем в силу положень пункту 41 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

2. Стислий виклад позиції Відповідача

Заперечуючи щодо задоволення позову Відповідач зазначає, що згідно вимог чинного законодавства у нього відсутні підстави для виплати Позивачу кошів у якості відшкодування виплаченої страхової суми.

При цьому, нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції чинній на момент ДТП осіб в категорії учасники бойових дій не звільнено від обов`язку укладання договорів обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що виключає відповідальність Відповідача в межах спірних правовідносин.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

29.12.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

30.12.2025 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

19.03.2024 між Позивачем та ОСОБА_1 (з урахуванням внесених до договору змін) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 77.24.00754, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом Mercedes-Benz GLE 350, державний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 .

Згідно постанови Приморського районного суду м. Одеси № 522/1350/25 від 20.02.2025 ОСОБА_2 20.01.2025 о 10:55 год., керував транспортним засобом «Ford Focus», державний номер НОМЕР_3 , в м. Одесі, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes-Benz GLE 350 de», н/з НОМЕР_1 .

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП, в результаті якої пошкоджено застрахований Позивачем транспортний засіб.

До ТДВ «Експрес Страхування» страхувальником подано заяву про виплату страхового відшкодування та рахунок на ремонт Mercedes-Benz GLE 350, державний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 .

Згідно рахунку - фактури № від 24.02.2025 відновлювальна вартість пошкодженого автомобіля Mercedes-Benz GLE 350, державний номер НОМЕР_1 становить 66 380, 16 грн.

На підставі страхового акту № 3.25.00304-1 від 29.01.2025 та № 3.25.00304-2 від 05.03.2025 Позивачем прийнято рішення та виплачено на користь СТО суму страхового відшкодування в розмірі 64 334, 92 грн та 2 045, 24 грн згідно платіжних інструкцій № 4081821 від 29.01.2025 та № 10136451 від 05.03.2025.

Згідно акту наданих послуг № від 04.03.2025 відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля Mercedes-Benz GLE 350, державний номер НОМЕР_1 склав 66 380, 16 грн.

Позивач посилаючись на положення статті 993 ЦК України, стверджує, що внаслідок виплати суми страхового відшкодування до нього перейшло вимоги в розмірі виплаченої суми до винної особи у спричиненні ДТП, в даному випадку до Відповідача оскільки ОСОБА_2 є військовим, перебуває в зоні бойових дій, а також є учасником бойових дій згідно посвідчення серії НОМЕР_4 .

Так, Позивачем подано заяву № С-3.25.00304-УБД від 18-07-2025 до МТСБУ, у відповідь на яку Відповідач листом від 22.07.2025 № 3-01/18109 відмовив у відшкодуванні шкоди із посиланням на положення статті 43 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Звертаючись до суду з даним позовом Позивач просить суд стягнути з Відповідача суму виплаченого страхового відшкодування оскільки саме Відповідач є відповідальною особою, враховуючи статус особи винного.

Заперечуючи по суті заявлених вимог, Відповідач у відзиві стверджує, що відповідальність за наслідки спричиненої ДТП має нести безпосередньо винна особа - ОСОБА_2 .

Посилаючись на положення частини 1 статті 43 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№ 3720-IX, який набрав чинності 01.01.2025) Відповідач стверджує, що регламентні виплати, передбачені цією частиною, здійснюються виключно безпосередньо потерпілій особі, її законним представникам або спадкоємцям, правонаступнику потерпілої юридичної особи, погодженим з потерпілою особою особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, особам, які проводять лікування потерпілої фізичної особи, або особам, які здійснили витрати з лікування потерпілої фізичної особи. Допускається здійснення регламентної виплати, визначеної пунктом 4 частини першої цієї статті, страховику потерпілої особи, який здійснив страхову виплату відповідно до статті 19 цього Закону, або страховику, який здійснив страхову виплату у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за іншим договором страхування щодо відповідних транспортного засобу та дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, пунктом 4 частини 1 статті 43 вказаного закону визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди укладено внутрішній договір страхування із страховиком, який на дату подання заяви про регламентну виплату не мав права здійснювати обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності у зв`язку з припиненням членства в МТСБУ, і такий страховик (його правонаступник) із закінченням строку, визначеного цим Законом для прийняття рішення щодо здійснення страхової виплати, не прийняв відповідного рішення або прийняв рішення про здійснення страхової виплати, але не здійснив її, а також у разі відкриття провадження у справі про банкрутство такого страховика чи ліквідації такого страховика - для виконання його зобов`язань за внутрішніми договорами страхування.

Так, Відповідач стверджує, що чинна редакція Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не передбачає можливості здійснення виплати МТСБУ на користь страховика потерпілої особи.

Що стосується наявності статусу учасника бойових дій у винуватця ДТП, то такий статус не звільняє дану особу від обов`язку укладати договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір страхової премії за яким зменшується на 50 відсотків для страхувальника у відповідності до положень статті 13 вказаного закону.

Так, заперечення Відповідача фактично зводяться до того, що Позивач не надав доказів того, що на момент ДТП у відповідальної за завдання збитків особи були підстави для звільнення від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і доказів того, що МТСБУ має обов`язок здійснити виплату на користь Позивача як страховика в цьому випадку.

Сума відшкодування Відповідачем не заперечується та не спростовується, а є підтвердженою належними та достатніми доказами.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини 1 статті 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України.

До страховика, який здійснив страхову виплату (відшкодування) за договором страхування майна, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхову виплату (відшкодування), має до особи, відповідальної за завдані збитки (частина 1 статті 993 ЦК України).

Згідно зі статтею 108 Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

З огляду на викладене, враховуючи виплату Позивачем суми страхового відшкодування за договором добровільного страхування за ремонт пошкодженого транспортного засобу, суд погоджується з доводами Позивача, що нього перейшло право вимоги до винної у ДТП особи, вина якої в свою чергу встановлена у судовому порядку.

Відповідно до частини 6 статті 75 ГПК України обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№ 3720-IX) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення здійснення виплати за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб під час використання наземних транспортних засобів в Україні.

Згідно статті 4 вказаного закону предметом договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України дозволяється використання виключно забезпечених транспортних засобів.

Що стосується відповідальної за заподіяний збиток особи суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, транспортний засіб «Ford Focus», державний номер НОМЕР_3 не є предметом договору добровільного страхування та/або обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Однак, водій вказаного транспортного засобу, з вини якого заподіяно шкоду, щодо виплати якої наразі виник спір, є учасником бойових дій згідно посвідчення серії НОМЕР_4 від 19.12.2023, що не спростовується та не заперечується сторонами.

У попередній редакції статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№1961-IV), який втратив чинність 01.01.2025 учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Станом на дату ДТП вказаний закон втратив чинність, а статтею 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№ 3720-IX), який набрав чинності з 01.01.2025 встановлено, що розмір страхової премії за внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків для страхувальника, який є громадянином України - учасником бойових дій, особою з інвалідністю внаслідок війни, постраждалим учасником Революції Гідності, учасником війни, особою з інвалідністю II групи, особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесеною до I або II категорії, пенсіонером, - щодо транспортного засобу, який має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних або потужність електродвигуна до 100 кіловат включно та належить йому на праві власності, за умови керування таким транспортним засобом виключно страхувальником або особою, яка також належить до категорій, визначених цією частиною, та використання транспортного засобу без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів та/або вантажу.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№ 3720-IX) у разі заподіяння внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди майну потерпілої особи такій особі відшкодовуються матеріальні збитки, пов`язані з пошкодженням чи знищенням транспортного засобу потерпілої особи.

Пунктом 1 частини 1 статті 27 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№ 3720-IX) страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із: відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному частинами другою і третьою цієї статті.

Пунктом 3 частини 1 статті 41 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№ 3720-IX) закріплено, що до основних завдань МТСБУ належить: здійснення регламентних виплат у випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 43 вказаного закону (в редакції чинній на момент настання ДТП) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України: транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому.

Регламентні виплати, передбачені цією частиною, здійснюються виключно безпосередньо потерпілій особі, її законним представникам або спадкоємцям, правонаступнику потерпілої юридичної особи, погодженим з потерпілою особою особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, особам, які проводять лікування потерпілої фізичної особи, або особам, які здійснили витрати з лікування потерпілої фізичної особи. Допускається здійснення регламентної виплати, визначеної пунктом 4 частини першої цієї статті, страховику потерпілої особи, який здійснив страхову виплату відповідно до статті 19 цього Закону, або страховику, який здійснив страхову виплату у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за іншим договором страхування щодо відповідних транспортного засобу та дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно положень статті 19 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№ 3720-IX) у разі дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю лише двох забезпечених транспортних засобів або за участю лише двох транспортних засобів, з яких забезпеченим є транспортний засіб, власником якого є потерпіла особа, і в якій потерпілій особі заподіяно шкоду виключно у вигляді пошкодження або фізичного знищення такого транспортного засобу, потерпіла особа має право на пряме врегулювання страхового випадку.

Пряме врегулювання страхового випадку передбачає виконання страховиком потерпілої особи визначених цим Законом прав і обов`язків страховика відповідальної особи щодо розгляду заяви про страхову виплату, прийняття рішення за результатами її розгляду та здійснення страхової виплати в разі прийняття відповідного рішення.

У разі якщо шкоду забезпеченому транспортному засобу потерпілої особи заподіяно транспортним засобом у випадках, передбачених пунктами 1, 3-5 частини першої статті 43 цього Закону, обов`язки страховика відповідальної особи покладаються на МТСБУ.

З огляду на зазначене, суд вказує, що як встановлено судом вище, відшкодування шкоди потерпілій особі відбулося її страховиком за договором добровільного відшкодування, що жодним чином не спростовує факт здійснення такої виплати за шкоду спричинену особою, цивільно-правову відповідальність якої не застраховано за полісом обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Крім того розділ VI Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№ 3720-ІХ) доповнено пунктом 41 згідно із Законом України № 4369-IX від 17.04.2025 «Про внесення змін до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" щодо компенсації витрат певних категорій осіб», а саме: з 1.01.2025 року до 31 грудня року, наступного після року припинення чи скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, страхувальники - учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни мають право на отримання повної компенсації сплаченої ними страхової премії за внутрішнім договором страхування, укладеним відповідно до статті 13 цього Закону. Порядок та умови виплати такої компенсації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У разі відсутності внутрішнього договору страхування у особи, яка належить до категорій, зазначених в абзаці першому цього пункту, за шкоду, заподіяну такою особою у період з 1.01.2025 до 30.06.2025, здійснюється регламентна виплата за рахунок коштів фонду захисту потерпілих на умовах, встановлених цим Законом, з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 43 цього Закону. При цьому МТСБУ не має права зворотної вимоги, визначеного пунктом 1 частини другої статті 37 цього Закону, до особи, яка належить до категорій, зазначених в абзаці першому цього пункту, крім випадків:

1) керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції;

2) керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом, у тому числі відповідної категорії;

3) після дорожньо-транспортної пригоди за її участю самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди чи відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, або така особа до проведення зазначеного огляду вжила алкоголь, наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, а також лікарські засоби (лікарські препарати), виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником);

4) використовувала транспортний засіб для вчинення кримінального правопорушення."

Враховуючи викладене вище, вимоги Позивача в частині стягнення з Відповідача суми страхового відшкодування є обґрунтованими та правомірними, а у період з 1.01.2025 до 30.06.2025, тобто станом на дату ДТП, вимогами чинного законодавства допускався момент відсутності у винної особи - учасника бойових дій внутрішнього договору страхування його відповідальності, що тим самим спростовує заперечення Відповідача у цій частині.

Крім того, суд погоджується з позицією Позивача, що метою і завданням Закону України № 4369-IX від 17.04.2025 є зокрема посилення соціального захисту учасників бойових дій та тимчасове звільнення таких осіб від обов`язку мати договір обов`язкового страхування до 30.06.2025, що дозволить уникнути додаткового фінансового навантаження на родину учасників бойових дій у складний період воєнного стану.

Відтак, суд не погоджується з позицією Відповідача щодо необхідності стягнення шкоди безпосередньої із винної особи, враховуючи специфічний статус особи винуватого та зазначені вище положення законодавства.

При цьому посилання Відповідача на можливість застосування пункту 41 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№ 3720-ІХ) лише у випадку дотримання вимог, визначених пунктом 4 частини 1 статті 43 вказаного закону є необґрунтованим та взаємовиключними в частині існування внутрішнього договору страхування, що в свою чергу виключається при застосуванні пункту 41 зазначеного закону.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище та з огляду на встановлені судом обставини за сукупність наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що Позивачем доведено суду наявність законних підстав для стягнення з Відповідача суми виплаченого страхового відшкодування у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Судовий збір відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» - задовольнити.

2. Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (Русанівський бульвар, буд. 8, м. Київ, 02154; ідентифікаційний код 21647131) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (пр. Степана Бандери, буд. 22, м. Київ, 04073; ідентифікаційний код 36086124) суму страхового відшкодування - 66 380 (шістдесят шість тисяч триста вісімдесят) грн 16 коп та судовий збір - 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 24.02.2026

Суддя Антон ПУКАС