ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 рокум. ОдесаСправа № 916/5313/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Павленко Н.А.

суддів - Лічмана Л.В., Богатиря К.В.

за участю секретаря судового засідання Пелешка Т.С.

за участю представників учасників справи:

від прокуратури Єгорова Н.Ю.; Терлецька І.І.

від Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» Черкасова О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» та Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК»

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.01.2026 про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, постановлену суддею Волковим Р.В., м. Одеса, повний текст якої складено та підписано 12.01.2026

по справі №916/5313/25

за позовом Заступника керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі:

1. Фонду державного майна України;

2. Міністерства розвитку громад та територій України

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1. Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК»;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський Портовий Оператор»

про скасування державної реєстрації права власності, зобов`язання вчинити певні дії,

Короткий зміст вимог позовної заяви та ухвали суду, що оскаржується в апеляційному порядку:

Заступник керівника Одеської обласної прокуратури (надалі по тексту постанови - прокурор) в інтересах держави в особі Фонду державного майна України (надалі по тексту постанови - позивач-1), Міністерства розвитку громад та територій України (надалі по тексту постанови - позивач-2) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» (надалі по тексту постанови відповідач, товариство), в якому просив суд:

1) скасувати державну реєстрацію права власності товариства на нежитлові будівлі перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1/5, із закриттям відповідного розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101);

2) зобов`язати товариство повернути державі в особі позивача-1 об`єкт нерухомого майна - частину будівлі механізації, реєстровий номер майна 01125666.1.АААИГА489, інв. № 066561, площею 1 051,9 кв.м, за адресою: м. Одеса, пл. Митна, 1/5;

3) зобов`язати товариство звільнити: площу з північної сторони механізації, реєстровий номер майна 01125666.1.АААИГА271, інв. № 066573, площею 2 521 кв.м за адресою: м. Одеса, пл. Митна, 1/5 та частину площі в тилу причалу № 5-6, реєстровий номер майна 01125666.1.АААИГА412, інв. № 061534, площею 5 671 кв.м, за адресою: м. Одеса, пл. Митна, 1/5, шляхом демонтажу об`єктів, що на них розташовані.

В обгрунтування підстав позову прокурор стверджує, що ТОВ «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» незаконно, за відсутності на те правових підстав, включивши до складу перевантажувального комплексу об`єкти державного нерухомого майна, які перебували в останнього у користуванні на підставі договору оренди, зареєструвало за собою право власності на державне майно, а також використовує площі (майданчики), що є об`єктами державної власності за відсутності на те правових підстав.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05 січня 2026 року серед іншого, було постановлено залучити до участі у справі №916/5313/25 Державне підприємство «ОДЕСЬКИЙ МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивачів та залучити Публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК», Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ПОРТОВИЙ ОПЕРАТОР» в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

09.01.2026 Заступник керівника Одеської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Одеської області із заявою, в якій просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на нежитлові будівлі перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв. м, що розташований за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- накладення заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нежитлових будівель перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв. м, що розташовані за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Необхідність вжиття заявлених заходів забезпечення позову прокурор аргументував тим, що:

- на даний час власником 954/1000 часток нежитлових будівель перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв.м є ТОВ «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА»; власником 46/1000 часток нежитлових будівель перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв.м є ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ПОРТОВИЙ ОПЕРАТОР»;

- можлива незаконна реєстрація переходу права власності на спірний об`єкт під час розгляду цієї справи до третіх осіб, що не є сторонами за даним позовом, унеможливить реальне те ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде ухвалено на користь позивача, враховуючи, що перехід 46/1000 часток власності спірного комплексу вже відбувся;

- необхідність у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на спірний об`єкт нерухомого майна та заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нього викликана тим, що його може бути відчужено на користь третіх осіб з послідуючою реєстрацією за ними права власності; нова реєстрація права власності на нерухоме майно за вказаною адресою призведе до необхідності звернення до суду з новим позовом до іншого, ще одного відповідача;

- вимога про забезпеченні позову шляхом накладення арешту на спірний об`єкт нерухомого майна та вимога про заборону вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нього не є тотожними і не можуть бути похідними одна від одної.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.01.2026 у справі №916/5313/25 заяву заступника керівника Одеської обласної прокуратури про забезпечення позову задоволено частково, вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо 954/1000 частки нежитлових будівель перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв. м, що розташовані за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» (65026, Одеська обл., м. Одеса, пл. Митна, буд. 1; ). В решті вимог заяви - відмовлено.

Ухвала суду про відмову у забезпечені позову шляхом накладення арешту на нежитлові будівлі перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв. м, що розташований за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/5, мотивована відсутністю зв`язку між обраним прокурором заходом забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно і предметом позовних вимог.

Суд першої інстанції вказав, що предметом позову у справі № 916/5313/25 є, зокрема, вимога про скасування державної реєстрації права власності відповідача на нежитлові будівлі перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1/5, із закриттям відповідного розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101). Саме щодо вказаного об`єкта нерухомого майна прокурор просить вжити запропоновані ним заходи забезпечення позову (накладення арешту та заборона вчинення реєстраційних дій). Втім, позовна вимога прокурора, з якою фактично пов`язані заходи забезпечення позову, не має майнового характеру та не стосується безпосередньо повернення/витребування об`єкта нерухомого майна - нежитлових будівель перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1/5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101) на користь позивача.

Задовольняючи частково вимогу прокурора про забезпечення позову у вигляді заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нежитлових будівель перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) суд зазначив, що запропонований прокурором захід забезпечення позову щодо об`єкта в цілому, суперечитиме принципу співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

В мотивування означеного висновку суд зазначив, що відповідно до матеріалів справи відповідач та ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ПОРТОВИЙ ОПЕРАТОР» на праві спільної часткової власності володіють нежитловими будівлями перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1/5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101), а саме:

- 46/1000 належить ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ПОРТОВИЙ ОПЕРАТОР»;

- 954/1000 належить відповідачу.

В свою чергу питання щодо скасування права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ПОРТОВИЙ ОПЕРАТОР», не входить до предмета спору у даній справі.

При цьому суд дійшов висновку, що у разі невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони вчинення реєстраційних дій щодо вказаного об`єкта нерухомого майна в частині, належній саме відповідачу, існує ймовірність вчинення інших правочинів щодо нього з можливим подальшим відчуженням належної відповідачу частки на користь інших осіб, що, у разі задоволення позову, унеможливить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких звернувся прокурор, без нових звернень до суду.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги:

Апеляційна скарга ТОВ «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА»:

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.01.2026 у справі №916/5313/25 та ухвалити нове рішення, яким заяву заступника керівника Одеської обласної прокуратури про забезпечення позову у справі №916/5313/25 залишити без задоволення.

Обгрунтовуючи підстави апеляційного оскарження, ТОВ «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» зазначає, що відповідно до норм ГПК України та практики Верховного Суду накладення арешту на майно має стосуватися саме майна, яке належить до предмета спору, а у даній справі існує різність між об`єктом нерухомості, що є предметом позову та об`єктом, щодо якого заявлено вимоги про забезпечення. За твердженнями ТОВ «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» прокурором виходячи із змісту позовної заяви, фактично заявлено вимоги про захист права власності трьох конкретних об`єктів нерухомості, при цьому загальна площа об`єктів, які прокурор вважає власністю держави складає 9243,9 кв.м, в той час як об`єкт нерухомості ТОВ «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» має загальну площу 1688,4 кв.м.

ТОВ «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» вказує, що оскаржувана ухвала суду не має обгрунтування співмірності і адекватності заходу забезпечення позову із предметом позову, з урахуванням того, що заходи застосовано до майна відповідача, яке не співпадає із предметом спору.

За твердженнями ТОВ «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» відсутні підстави вважати, що заходи забезпечення позову у вигляді заборони здійснення реєстраційних дій, є необхідною умовою можливості виконання рішення у даній справі.

Апеляційна скарга ПАТ «МТБ БАНК»:

Не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою суду Публічне акціонерне товариство «МТБ БАНК» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.01.2026 у справі №916/5313/25 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви заступника керівника Одеської обласної прокуратури про забезпечення позову у справі №916/5313/25.

ПАТ «МТБ БАНК» в апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції при застосуванні заходів забезпечення позову, не встановив дійсних обставин, правову природу вказаного нерухомого майна та не звернув увагу на той факт, що спірне майно не може бути відчужене в силу положень Закону України «Про іпотеку» , враховуючи, що відповідно до договору іпотеки від 27.11.2024 укладеного між ПАТ «МТБ БАНК» (іпотекодержатель) та ТОВ «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» (іпотекодавець), ТОВ «ОДЕСЬКИЙ ПОРТОВИЙ ОПЕРАТОР» (іпотекодавець), предметом іпотеки є 954/1000 частка нежитлових будівель перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв. м та 46/1000 частка нежитлових будівель перевантажувального комплексу, загальною площею 1688, кв.м. що розташовані за адресою: м.Одеса, площа Митна, 1/5.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційні скарги:

12.02.2026 від Заступника керівника Одеської обласної прокуратури надійшов відзив (вх.№258/26/Д1) на апеляційні скарги ПАТ «МТБ БАНК» та ТОВ «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА», в якому прокурор просить оскаржувану ухвалу суду залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Так, стосовно апеляційної скарги ТОВ «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА», прокурор зазначає на помилковості тверджень щодо різності між об`єктом нерухомості, що є предметом позову та об`єктом, щодо якого заявлено вимоги про забезпечення позову. Прокурор вказує, що у справі предметом спору є не кількість квадратних метрів, а законність формування та реєстрації об`єкта нерухомого майна як єдиного комплексу, до якого увійшло майно, що належить до державної власності.

На думку прокурора забезпечення позову у вигляді заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо спірного об`єкта, спрямоване на збереження його фактичного та правового стану до вирішення справи по суті та запобігання зміні складу, конфігурації або часток у праві власності на такий об`єкт.

Відносно апеляційної скарги ПАТ «МТБ БАНК», прокурор вказує, що обраний захід забезпечення позову є співмірним заявленим вимогам, не порушує прав іпотекодержателя та спрямований виключно на збереження існуючого стану правовідносин до вирішення спору по суті.

Рух справи у Південно-західному апеляційному господарському суді:

20.01.2026 (вх. №258/26 від 22.01.2026 ПЗАГС) до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.01.2026 у справі №916/5313/25.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.01.2026, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді - Павленко Н.А., суддів: Богатиря К.В., Лічмана Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.01.2026 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.01.2026 у справі №916/5313/25 до надходження копій матеріалів, необхідних для розгляду скарги на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду, доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати копії матеріалів справи №916/5313/25, необхідних для розгляду скарги на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

29.01.2026 копії матеріалів справи №916/5313/25 надійшли на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 02.02.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.01.2026 у справі №916/5313/25.

28.01.2026 (вх. №370/26 ПЗАГС) до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.01.2026 у справі №916/5313/25.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.01.2026, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді - Павленко Н.А., суддів: Богатиря К.В., Лічмана Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.02.2026 було постановлено відкрити апеляційне провадження по справі №916/5313/25 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.01.2026 та постановлено об`єднати апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.01.2026 у справі №916/5313/25 в одне апеляційне провадження для їх сумісного розгляду. Призначено справу №916/5313/25 до розгляду на 24.02.2026 о 14:30.

24.02.2026 у судовому засіданні прийняли участь представник ПАТ «МТБ БАНК» та прокурори.

Представники інших учасників справи у судове за сідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Відповідно до довідок про доставку електронного листа, наявних у матеріалах апеляційного провадження, всі учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 24.02.2026, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційні скарги ТОВ «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» та ПАТ «МТБ БАНК» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.01.2026 у справі №916/5313/25, до суду не повідомлялося.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційних скарг ТОВ «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» та ПАТ «МТБ БАНК» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.01.2026 у справі №916/5313/25 по суті, не дивлячись на відсутність представників сторін, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність зазначених представників у даному випадку не повинно заважати здійсненню правосуддя.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції:

Прокурор в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, Міністерства розвитку громад та територій України звернувся до суду з трьома позовними вимогами відповідачем за якими прокурором визначено ТОВ «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА».

Зокрема однією з позовних вимог є вимога скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» на нежитлові будівлі перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1/5, із закриттям відповідного розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101).

В обгрунтування підстав позову прокурор стверджує, що ТОВ «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» незаконно, за відсутності на те правових підстав, включивши до складу перевантажувального комплексу об`єкти державного нерухомого майна, які перебували в останнього у користуванні на підставі договору оренди, зареєструвало за собою право власності на державне майно, а також використовує площі (майданчики), що є об`єктами державної власності за відсутності на те правових підстав.

Саме щодо означеної позовної вимоги прокурор просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на нежитлові будівлі перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв. м, що розташований за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101);

- накладення заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нежитлових будівель перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв. м, що розташовані за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Суд акцентує увагу, що зі змісту доводів апеляційних скарг ТОВ «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» та ПАТ «МТБ БАНК» вбачається, що скаржники не погоджуються з ухвалою суду саме в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо 954/1000 частки нежитлових будівель перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв. м, що розташовані за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА». В апеляційних скаргах скаржники не наводять мотиви незгоди з ухвалою суду в частині відмови суду у вжитті заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові будівлі перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв. м, що розташований за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) Поряд з цим, в прохальних частинах апеляційних скарг скаржники просять скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.01.2026 у справі №916/5313/25.

Представник ПАТ «МТБ БАНК» в судовому засіданні 24.02.2026 надав пояснення, за якими ПАТ «МТБ БАНК» не погоджується з оскаржуваною ухвалою суду саме в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо 954/1000 частки нежитлових будівель перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв. м, що розташовані за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА».

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1. ст.269 ГПК України).

Враховуючи вимоги апеляційних скарг про скасування ухвали Господарського суду Одеської області від 12.01.2026 у справі №916/5313/25, суд перевіряє законність і обгрунтованість оскаржуваної ухвали у повному обсязі, а не лише тієї частини ухвали про незаконність якої зазначають скаржники в описових частинах апеляційних скарг.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному ст.ст. 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову у судовому процесі.

Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20). Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити тощо.

Інститут забезпечення позову регулюється гл. 10 розд. I ГПК України.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст. 136 ГПК України (тут і далі - в редакції, чинній на час звернення із відповідною заявою та її розгляду у суді), згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, але не виключно, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (п.1 ч.1 ст.137 ГПК України); забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання (п.4 ч.1 ст.137 ГПК України).

Статтею 137 ГПК України встановлено, що заходи забезпечення позову мають бути пропорційними заявленим вимогам та спрямованими на захист прав сторін у справі.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України). Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Велика Палата Верховного Суду та Верховний Суд неодноразово висновували таке:

- розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (Постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22);

- як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22);

- не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору. Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Разом з тим законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди в кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності (Постанова Верховного Суду від 04.09.2024 у справі № 915/249/24);

- під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті, та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову (Постанови Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 910/15328/23, від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Щодо відмови судом першої інстанції у задоволенні заяви прокурора про вжиття заходів забезпечення позову вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові будівлі перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв. м, що розташований за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101):

Колегія суддів зазначає, що за змістом пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися коштами або майном, тому може застосуватися у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, коштів або про стягнення коштів. Арешт має стосуватися майна, яке належить до предмета спору, наведене узгоджується з Постановою Верховного Суду від 04.06.2025 по справі №918/1063/24. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 24.05.2021 у справі № 910/3158/20, від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20, від 25.09.2020 у справі № 925/77/20, означене обгрунтовано враховано господарським судом першої інстанції під час постановлення ухвали в частині відмови прокурору у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові будівлі перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв. м, що розташований за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Щодо часткового задоволення заяви прокурора про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нежитлових будівель перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв. м, що розташовані за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101):

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Як встановлено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі та не заперечується учасника справи, після реєстрації за собою права власності на зазначений об`єкт нерухомого майна, відповідач відчужив 46/1000 частки цього об`єкта іншій особі - Товариству з обмеженою відповідальністю «ОДЕСЬКИЙ ПОРТОВИЙ ОПЕРАТОР» на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.2024.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що запропонований прокурором захід забезпечення позову у вигляді заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта в цілому нежитлових будівель перевантажувального комплексу, загальною площею 1648,9 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/5, суперечитиме принципу співмірності заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, оскільки 46/1000 нежитловими будівлями перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1/5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101) належить «ОДЕСЬКИЙ ПОРТОВИЙ ОПЕРАТОР», право власності якого на вказану частку у спрірному об`єкті не є предметом спору у даній справі.

Оскільки предметом позову у даній справі, зокрема, є вимоги немайнового характеру - скасування державної реєстрації права власності товариства на нежитлові будівлі перевантажувального комплексу, то в цьому випадку місцевий господарський суд правомірно обмежився дослідженням такої підстави вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що запропонований позивачем захід забезпечення позову щодо частки (954/1000) нерухомого майна відповідача є обґрунтованим, розумним, адекватним і співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки у разі ймовірного вчинення відповідачами дій з передачі нежитлових будівель перевантажувального комплексу третім особам, їх відчуження, зміни конфігурації (поділу, приєднання тощо) чи можливої передачі речових прав на нежитлові будівлі перевантажувального комплексу іншим особам, стане неможливим захист або поновлення прав і законних інтересів позивачів в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду із заявами про доповнення підстав позову.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком Господарського суду Одеської щодо наявності підстав для забезпечення позову у даній справі шляхом заборони будь-яким суб`єктам реєстрації здійснювати реєстраційні дії щодо належної відповідачу частки спірного майна.

Вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо нежитлових будівель перевантажувального комплексу спрямоване виключно на збереження існуючого становища предмету спору до прийняття рішення у цій справі та на ефективний захист порушених прав та інтересів заявника у випадку задоволення поданого позову.

Мотиви відхилення аргументів викладених в апеляційних скаргах:

Південно-західний апеляційний господарський суд вважає безпідставними твердження ТОВ «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА», що накладення арешту на майно має стосуватися саме майна, яке належить до предмета спору, враховуючи, що судом було відмовлено прокурору у накладанні арешту на майно в якості заходу забезпечення позову. Так, в оскаржуваній ухвалі, суд першої інстанції постановив відмовити прокурору у вжитті такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на нежитлові будівлі перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв. м, що розташований за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Твердження ТОВ «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» мовою оригіналу: «різність між об`єктом нерухомості, що є предметом позову та об`єктом, щодо якого заявлено вимоги про забезпечення, унеможливлювали задоволення заяви про забезпечення», не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали.

Як вже зазначалось, предметом позову у даній справі, серед іншого, є вимога про скасування державної реєстрації права власності товариства на нежитлові будівлі перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, Митна площа, 1/5, із закриттям відповідного розділу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101).

Саме щодо означеної позовної вимоги прокурор просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нежитлових будівель перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв. м, що розташовані за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Суд в оскаржуваній ухвалі, частково задовольняючи заяву прокурора про вжиття заходів забезпечення позову, постановив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо 954/1000 частки нежитлових будівель перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв. м, що розташовані за адресою: м. Одеса, площа Митна, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА».

Наведене спростовує твердження ТОВ «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» про те, що заходи забезпечення позову заявлено щодо об`єкта, який не є предметом позову.

Суд не приймає до уваги твердження ПАТ «МТБ БАНК» відносно того, що заборона органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо 954/1000 частки нежитлових будівель перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв. м, що розташовані за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/5, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» є незаконною, оскільки фактично вказане майно і так не може бути відчужено, як майно яке є предметом іпотеки, в силу положень Закону України «Про іпотеку».

На означені твердження ПАТ «МТБ БАНК» колегія суддів висновує наступне.

У статті 1 Закону України «Про іпотеку» закріплено такі визначення: пріоритет - переважне право однієї особи відносно права іншої особи на те ж саме нерухоме майно (абз. 11); вищий пріоритет - пріоритет, встановлений раніше будь-якого іншого пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна (абз. 12); нижчий пріоритет - пріоритет, встановлений пізніше пріоритету будь-якого іншого пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна (абз. 13). Конструкція пріоритету спрямована на вирішення колізії прав (як цивільних, так і публічних) на той же самий предмет іпотеки. Особа, право якої виникло раніше, має переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, перед іншими суб`єктами. Пріоритет є втіленням ще римського принципу - qui prior est tempore, potior eat jure (перший в часі - сильніший по праву).

Верховний Суду у постанові від 05.05.2025 по справі №466/2651/23 вказав, що у випадку забезпечення позову у справі, де іпотекодержатель не є учасником справи, та в якій забезпечується позов щодо майна, переданого в іпотеку, та право іпотекодержателя ця особа набула до забезпечення позову, права та інтереси іпотекодержателя захищені правилами пріоритетності іпотеки, й потреби в оскарженні будь-якого забезпечення позову, з огляду на порушення прав іпотекодержателя немає.

ПАТ «МТБ БАНК» у даній справ виступає в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача, однак скаржником не надало жодних доказів, які б свідчили про те, що застосований судом першої інстанції захід забезпечення позову шляхом заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо 954/1000 частки нежитлових будівель перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв. м, що розташовані за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/5, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА», порушує його права як іпотекодержателя, утруднює або блокує господарську діяльність ПАТ «МТБ БАНК» та відповідно порушує права третіх осіб.

Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», регулює правовідносини що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і він не впливає на закріплене в Законі України «Про іпотеку» визначення пріоритету прав іпотекодержателя.

Заборона на реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - це захід, що блокує зміну власника або обтяжень нерухомості, але даний захід не скасовує вже існуючи обтяження нерухомого майна.

Необхідно зауважити, що відповідно до п.1 ч.1 ст.25 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили, проведення реєстраційних дій зупиняється, що в свою чергу також є підтвердженням того, що вжитий оскаржуваною ухвалою суду захід забезпечення позову носить тимчасовий характер, та не впливає на права ПАТ «МТБ БАНК» як іпотекодержателя щодо спірного майна.

Вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо 954/1000 частки нежитлових будівель перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв. м, що розташовані за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/5, яка належить ТОВ «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» спрямовані виключно на збереження існуючого становища предмету спору до прийняття рішення у цій справі та на ефективний захист порушених прав та інтересів заявника у випадку задоволення поданого позову.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг:

Враховуючи наведене вище та виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема, статей 136,137 ГПК України, судом встановлено наявність зв`язку між заявленими заходами до забезпечення позову в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо 954/1000 частки нежитлових будівель перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв. м, що розташовані за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» і предметом позову, співмірність та адекватність названих заходів із позовними вимогами, з огляду на що наявні правові підстави для задоволення поданої заяви про забезпечення позову в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо 954/1000 частки нежитлових будівель перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв. м, що розташовані за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА».

Судом береться до уваги те, що заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Одеської області від 12.01.2026 у справі №916/5313/25 у даній справі, достатньо для забезпечення виконання рішення суду в майбутньому у разі задоволення позовних вимог Заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, Міністерства розвитку громад та територій України.

Доводів скаржників по суті апеляційних скарг, які б спростували законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо 954/1000 частки нежитлових будівель перевантажувального комплексу, загальною площею 1688,4 кв. м, що розташовані за адресою: м. Одеса, площа Митна, 1/5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» (65026, Одеська обл., м. Одеса, пл. Митна, буд. 1; ) в апеляційних скаргах суду не наведено.

Колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, надав оцінку поданим сторонами доказам та вірно застосував норми матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали.

Оцінюючи ухвалу суду першої інстанції через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», судова колегія зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

Отже, доводи, викладені скаржниками у апеляційних скаргах, не спростовують правомірність застосування норм чинного законодавства, якими обґрунтована оскаржувана ухвала суду першої інстанції, а тому колегія суддів погоджується з позицією Господарського суду Одеської області та висновує про необхідність відмовити у задоволенні апеляційних скарг та залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції:

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржників.

Керуючись ст.ст. 269, 271, 275, 276, 283, 284 ГПК України, Південно західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРІСТА ОЙЛ-УКРАЇНА» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «МТБ БАНК» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.01.2026 у справі №916/5313/25 залишити без змін.

Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 12.01.2026 у справі №916/5313/25 повернути до Господарського суду Одеської області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду.

Порядок та строк оскарження постанови Південно-західного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст Постанови складено та підписано 25 лютого 2026 року.

Головуючий суддя Н.А. Павленко

Судді: К.В. Богатир

Л.В. Лічман