ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
================================================================
УХВАЛА

06 березня 2026 року м. Миколаїв Справа № 915/1708/25

Господарський суд Миколаївської області у складі:

судді Л.М. Ільєвої

при секретарі судового засідання І.С. Степановій

за участю представників:

від позивача Кавун І.О.,

від відповідача не з`явився,

розглянувши у підготовчому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Альтаір 2020 до Миколаївської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Альтаір 2020 звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Миколаївської міської ради про:

- визнання протиправною бездіяльність Миколаївської міської ради щодо неприйняття рішення за заявою ТОВ АЛЬТАІР 2020 від 04.07.2025 року №19.04-06/35686/2025 про надання дозволу на укладення договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером :01:017:0036;

- зобов`язання Миколаївської міської ради на найближчому пленарному засіданні сесії ради розглянути заяву ТОВ Альтаір 2020 від 04.07.2025 року №19.04-06/35686/2025 та прийняти рішення щодо надання дозволу ТОВ Альатаір 2020 на укладення договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером :01:017:0036.

В обґрунтування позову заявник зазначає, що 03 жовтня 2012 року між Миколаївською міською радою та Приватним акціонерним товариством Миколаївське обласне підприємство автобусних станцій був укладений договір оренди земельної ділянки за №9046 загальною площею 13608 кв.м, кадастровий номер :01:017:0036, строком на 10 років для обслуговування міжміського автовокзалу за адресою місто Миколаїв, проспект Жовтневий, 21 (на даний час проспект Богоявленський, 21). Строк дії договору закінчився 03.10.2022 року. В подальшому, як зазначає позивач, відповідно до акту приймання-передачі майна від 08.12.2020 року як вклад до статутного капіталу ПрАТ МОПАС передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю Альтаір 2020 прийняло об`єкт нерухомого майна комплекс будівель та споруд центрального автовокзалу м. Миколаєва, який розташований за адресою: м. Миколаїв, проспект Богоявленський, буд. 21. Згодом, з метою упорядкування існуючих правовідносин, а також забезпечення належного правового оформлення користування земельною ділянкою, позивач звернувся до Миколаївської міської ради зі зверненням від 04 липня 2025 року за №19.04- 06/35686/2025 для надання дозволу на укладення договору оренди земельної ділянки (кадастровий номер :01:017:0036), що перебуває у комунальній власності та на якій розташована будівля автовокзалу, що перебуває у власності ТОВ Альтаір 2020 за адресою м. Миколаїв, проспект Богоявленський, 21. За ствердженнями позивача, до заяви були додані всі необхідні документи. Наразі, як зазначає позивач, станом на 31.07.2025 року цю заяву не було розглянуто, а відповідне рішення не ухвалено. Водночас позивач зазначає, що ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.10.2025 у справі №400/11281/25 відмовлено у відкритті провадження у справі за цим позовом.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.12.2025 р. вказану позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Альтаір 2020 (вх. № 16565/25 від 28.11.2025 р.) залишено без руху, оскільки заявником в порушення вимог ч. 3 ст. 162, ч. 2 ст. 164 ГПК України не вказано не містить обґрунтування щодо обраного позивачем способу захисту його порушеного права шляхом визнання в порядку господарського судочинства протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення про надання дозволу на укладення договору оренди та зобов`язання відповідача на найближчому пленарному засіданні сесії ради розглянути заяву позивача; не вказано правові підстави позову; не надано належних доказів сплати судового збору за поданий позов у встановленому законом розмірі.

09.12.2025 від представника позивача Кавуна І.О. до господарського суду надійшла заява про усунення недоліків (вх. №17548/25), в якій позивачем надано пояснення щодо обраного способу захисту та правових підстав позову, також до заяви подано до суду докази доплати судового збору у розмірі 1816,80 грн.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.12.2025 р. вказану позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Альтаір 2020 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 915/1708/25, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, при цьому підготовче засідання призначено на 23.01.2025 р. о 14:30.

01.01.2026 від представника відповідача Грумінської Д.О. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшов відзив на позовну заяву (вх. №2/26), у якому відповідач зазначає, що вважає вимоги позивача необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки вирішення та врегулювання земельних відносин є виключними повноваженнями міської ради. Як стверджує відповідач, наразі міська рада здійснює відповідні дії щодо розгляду заяви про поновлення договору оренди земельної ділянки, у зв`язку з чим задоволення заявлених позовних вимог є передчасним та буде наслідком порушених прав Миколаївської міської ради на врегулювання даних питань, передбачених статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні. Разом з цим, позивачем з посиланням на приписи ст. 2, 5, 19, 160 КАС України також зазначено, що даний спір має розглядатися у порядку адміністративного судочинства.

01.01.2026 від представника відповідача Грумінської Д.О. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява (вх.. №3/26), в якій відповідач просив суд закрити провадження у даній справі на підставі ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки даний спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства з підстав, викладених в заяві.

07.01.2026 р від представника позивача Кавуна І.О. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла відповідь на відзив (вх. №311/26), в якій позивач зазначає, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди земельної ділянки для обслуговування комерційного об`єкту (автовокзалу), що є прямою господарською діяльністю. Як зазначає позивач, бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо виконання своїх обов`язків у договірних, або прирівняних до них земельних відносинах підлягає розгляду саме у господарському суді. Таким чином, на думку позивача, такий спір має приватноправовий, а не публічно-правовий характер.

07.01.2026 р від представника позивача Кавуна І.О. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшли заперечення на заяву про закриття провадження у справі (вх. №316/26), в яких позивач зазначає, що підстави для закриття провадження передбачені статтею 231 ГПК України у даній справі відсутні, оскільки спір є приватноправовим та підлягає вирішенню саме у господарському суді, а вимоги про визнання протиправною бездіяльності та вимагання вчинити дії (розглянути заяву та прийняти рішення щодо надання дозволу на укладення договору оренди земельної ділянки за кадастровим номером :01:017:0036) спрямовані на захист цивільних прав та законних інтересів суб`єкта господарювання щодо користування майном комунальної власності.

23.01.2026 від представника відповідача Грумінської Д.О. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшло клопотання (вх. №1065/26), в якому заявник зазначає, що відповідач підтримує позицію, викладену у відзиві та у заяві про закриття провадження у справі, та просить відмовити у задоволенні позовних вимог і розглядати справу без участі представника відповідача.

Під час підготовчого засідання 23.01.2026 судом було розглянуто заяву відповідача про закриття провадження у справі (вх. №3/26 від 01.01.2026), за результатами чого судом постановлено протокольну ухвалу про відмову у задоволенні вказаної заяви, оскільки даний спір підлягає вирішенню саме у господарському суді з урахуванням характеру спору, також судом враховано, що аналогічний позов вже подавався позивачем до адміністративного суду, за наслідками чого ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду було постановлено ухвалу від 28.10.2025 у справі №400/11281/25 про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

Під час підготовчого засідання 23.01.2026 судом було розглянуто заяву відповідача про закриття провадження у справі (вх. №3/26 від 01.01.2026), за результатами чого судом постановлено протокольну ухвалу про відмову у задоволенні вказаної заяви, оскільки даний спір підлягає вирішенню саме у господарському суді з урахуванням характеру спору, також судом враховано, що аналогічний позов вже подавався позивачем до адміністративного суду, за наслідками чого ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду було постановлено ухвалу від 28.10.2025 у справі №400/11281/25 про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі.

Так, у підготовчому засіданні 23.01.2026 року по справі № 915/1708/25 за участю представника позивача судом було протокольно оголошено перерву до 05.02.2026 року о 12 год. 00 хв. в порядку ч. 5 ст. 183 ГПК України, про що ухвалою суду від 23.01.2026 р. в порядку ст. 120 ГПК України повідомлено відповідача.

У підготовчому засіданні 05.02.2026 р. представник позивача просив суд надати час для з`ясування додаткових обставин.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 05.02.2026 у справі № 915/1708/25 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, та підготовче засідання відкладено на 06 березня 2026 року о 13:00.

03.03.2026 від представника позивача Кавуна І.О. до господарського суду через підсистему Електронний суд ЄСІТС надійшла заява про зміну предмета позову (вх. №2857/26), згідно з якою позивач змінює предмет позову та просить подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням нових позовних вимог, якими є:

- визнання поновленим договору оренди землі №9046 від 03.10.2012 (кадастровий номер :05:019:0014) на той самий строк (10 років) та на тих самих умовах;

- визнання укладеною між ТОВ «Альтаір 2020» та Миколаївською міською радою додаткової угоди про поновлення договору та заміну орендаря (з ПрАТ «МОПАС» на ТОВ «Альтаір 2020») у редакції позивача, що викладена у даній заяві.

Розглянувши вказану заяву позивача про зміну предмета позову (вх. №2857/26 від 03.03.2026), суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Слід зазначити, що правові підстави позову - це зазначена у позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 року у справі №924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.10.2020 року у справі № 922/2575/19.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи:

1) заміна одних позовних вимог іншими;

2) доповнення позовних вимог новими;

3) вилучення деяких із позовних вимог;

4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

При цьому Верховний Суд в постанові від 22 липня 2021 року у справі №910/18389/20 зазначив про те, що збільшити або зменшити розмір позовних вимог можна лише тоді, коли вони виражені у певному цифровому еквіваленті, наприклад, у грошовому розмірі. Доповнення позовних вимог новими відбувається шляхом зміни предмету позову, а не через збільшення розміру позовних вимог або уточнення позовних вимог.

В даній справі позивачем у поданій заяві фактично змінено зміст первинних позовних вимог та заявлено нові вимоги, які стосуються визнання поновленим договору оренди землі на той самий строк та тих самих умовах, а також про визнання додаткової угоди про поновлення договору та заміну орендаря укладено в редакції позивача, в той же час первісна редакції позову стосувалась переддоговірного спору щодо ухилення відповідача від укладення з позивачем договору оренди землі, у зв`язку з чим позивач просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо надання дозволу на укладання договору оренди та зобов`язати відповідача розглянути заяву позивача про надання дозволу на укладання вказаного договору. На підставі наведеного суд доходить висновку, що вищевказана заява позивача про зміну предмета позову, що містить у собі прохання про розгляд судом нових позовних вимог та інші правові підстави, не узгоджується з положеннями ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, зокрема фактично є новим позовом, оскільки фактично позивач одночасно змінює і предмет позову, і підстави позову, а тому суд не вбачає правових підстав для прийняття такої заяви позивача.

Відтак, суд дійшов висновку, що заява позивача про зміну предмета позову (вх. № 2857/26 від 03.03.2026 р.) підлягає поверненню як така, що подана з порушенням ст.ст. 46, 161 ГПК України, а позовні вимоги підлягають розгляду в первісній редакції.

Оскільки заява про зміну предмета позову (вх. №2857/26 від 03.03.2026 р.) надійшла до суду у вигляді електронного документа через підсистему "Електронний суд", позивачу надсилається лише копія ухвали про повернення вказаної заяви.

Керуючись ст.ст.46, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Альтаір 2020 про зміну предмета позову (вх. №2857/26 від 03.03.2026) повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Ухвалу підписано 06.03.2026 року.

Суддя Л.М. Ільєва