УХВАЛА

10 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 914/3146/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

Случ О. В. - головуючий (доповідач), Волковицька Н. О., Могил С. К.,

перевіривши матеріали заяви Підприємства громадської організації "Асоціація інвалідів захисників Вітчизни "Львівська здравниця"

про роз`яснення постанови Верховного Суду від 09.12.2025

у справі № 914/3146/23

за позовом заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави

до 1) Львівської міської ради і 2) Підприємства громадської організації "Асоціація інвалідів захисників Вітчизни "Львівська здравниця",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сенсар Групп",

про визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації речового прав і повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

09.12.2025 постановою Верховного Суду касаційні скарги першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури та Львівської міської ради задовольнити частково, постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.08.2025 у справі № 914/3146/23 скасовано, а справу № 914/3146/23 направлено на новий розгляд до Західного апеляційного господарського суду.

02.03.2026 заявник подав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду заяву про роз`яснення постанови Верховного Суду від 09.12.2025 у справі № 914/3146/23.

Розглянувши заяву, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частин першої та другої статті 245 Господарського процесуального кодексу України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Верховний Суд неодноразово та послідовно вказував на те, що (1) роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення, (2) роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України "Про виконавче провадження".

Зокрема, така правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 15.11.2023 у справі № 905/2199/20, від 19.06.2023 у справі № 925/632/19, від 06.07.2022 у справі № 904/766/21, від 27.04.2022 у справі № 925/1499/17, від 09.02.2022 у справі № 904/4380/21, від 01.06.2021 у справі № 911/2581/14, Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 09.07.2018 та від 29.08.2018 у справі № 911/2050/16, від 10.07.2018 у справі № 461/1930/16-ц, від 03.09.2018 у справі № 638/11634/17, від 18.06.2019 у справі № 903/922/17, від 06.10.2020 у справі № 233/3676/19.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі статтею 19 Основного Закону органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункти 1 та 11 частини першої).

Верховний Суд приймаючи постанову 09.12.2025 у справі № 914/3146/23 не ухвалював нове рішення по суті спору.

З урахуванням наведеного, постанова Верховного Суду від 09.12.2025 у справі № 914/3146/23, з направленням її на новий розгляд до місцевого господарського суду, не відноситься до судових рішень, які можуть бути роз`яснені, а тому у задоволенні заяви Підприємства громадської організації "Асоціація інвалідів захисників Вітчизни "Львівська здравниця" про роз`яснення постанови Верховного Суду від 09.12.2025 у справі № 914/3146/23 слід відмовити.

Керуючись статтями 234, 235, 245 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

відмовити Підприємству громадській організації "Асоціація інвалідів захисників Вітчизни "Львівська здравниця" у задоволенні заяви про роз`яснення постанови Верховного Суду від 09.12.2025 у справі № 914/3146/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Случ

Судді Н. О. Волковицька

С. К. Могил