УХВАЛА

09 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/3844/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Бакуліна С.В., Кібенко О.Р.

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_1 "ІНФОРМАЦІЯ_2"

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Капцова Т.П.)

від 31.07.2025

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий суддя - Михальська Ю.Б., судді: Мальченко А.О., Тищенко А.І.)

від 16.12.2025

у справі № 910/3844/25

за позовом Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_1 "ІНФОРМАЦІЯ_2"

до Дочірнього підприємства Державної компанії "ІНФОРМАЦІЯ_3" - ІНФОРМАЦІЯ_4

про стягнення ІНФОРМАЦІЯ_5,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство ІНФОРМАЦІЯ_1 "ІНФОРМАЦІЯ_2" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Дочірнього підприємства Державної компанії "ІНФОРМАЦІЯ_3" - ІНФОРМАЦІЯ_4 про стягнення ІНФОРМАЦІЯ_6 процентів за користування коштами.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 у справі №910/3844/25 позов задоволено частково, стягнуто з Дочірнього підприємства Державної компанії "ІНФОРМАЦІЯ_3" - ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_1 "ІНФОРМАЦІЯ_2" ІНФОРМАЦІЯ_7 - процентів. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 у справі №910/3844/25 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 у справі №910/3844/25, Державне підприємство ІНФОРМАЦІЯ_1 "ІНФОРМАЦІЯ_2" подало касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_1 "ІНФОРМАЦІЯ_2", судом встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми.

Згідно з підпунктом 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

При цьому згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0.8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Касаційну скаргу подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в електронній формі з використанням системи «Електронний суд», тому при поданні касаційної скарги має застосовуватись коефіцієнт 0.8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

У касаційній скарзі Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_1 "ІНФОРМАЦІЯ_2" просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та в повному обсязі задовольнити позовні вимоги. Оскільки позивач просив стягнути ІНФОРМАЦІЯ_5, а судами попередніх інстанцій частково задоволено позовні вимоги та стягнуто ІНФОРМАЦІЯ_8

Виходячи з оспорюваної суми та з урахуванням коефіцієнту 0.8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги, складає, ІНФОРМАЦІЯ_9 - ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, 200% - ставка судового збору за подання касаційної скарги.

Разом з тим до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановлених законом порядку та розмірі. Натомість у касаційній скарзі клопоче про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання скаржник зазначає, що у зв`язку із значним обсягом судових проваджень, у яких підприємство є стороною, одночасне виконання фінансових зобов`язань щодо сплати судового збору у всіх процесах є об`єктивно складним. Наразі в судах різних інстанцій перебуває близько 300 справ, які потребують сплати судового збору, що створює значне фінансове навантаження на підприємство. Водночас, Агенція належним чином виконує свої процесуальні обов`язки, звертаючись до суду в рамках захисту своїх порушених прав та зазначає, що відстрочення сплати судового збору до моменту ухвалення судового рішення касаційним судом не порушить прав сторін, оскільки ця сума в подальшому буде обов`язково сплачена.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Отже, положення підпунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини першої статті 8 цього Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі №0940/2276/18).

З огляду на наведене, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.

Верховний Суд зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

З огляду на викладене та враховуючи відсутність умов, визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", суд касаційної інстанції не вбачає правових підстав для задоволення клопотання.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене та те, що до касаційної скарги не додано документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених законом порядку та розмірі, то така касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, і підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, статтями 4, 8 Закону України "Про судовий збір", Суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_1 "ІНФОРМАЦІЯ_2" про відстрочення сплати судового збору.

2. Касаційну скаргу Державного підприємства ІНФОРМАЦІЯ_1 "ІНФОРМАЦІЯ_2" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.07.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 у справі №910/3844/25 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Державному підприємству ІНФОРМАЦІЯ_1 "ІНФОРМАЦІЯ_2" усунути недоліки, встановлені в даній ухвалі у такий спосіб:

- надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_10 за подання касаційної скарги у даній справі.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді С. Бакуліна

О. Кібенко