УХВАЛА

м. Київ

04.03.2026Справа № 910/1756/26

Суддя Сівакова В.В., розглянувши

позовну заяву Commodity General Trading USA, LLC

до 1) ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 )

2) Військової частини НОМЕР_2

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

19.02.2026 до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява Commodity General Trading USA, LLS до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) та Військової частини НОМЕР_2 про зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що Commodity General Trading USA, LLS на підставі укладених з ВАТ «Білоруський металургійний завод - керуюча компанія холдингу «Білоруська металургійна компанія» контракту № 21023972 від 19.08.2021 та контракту № 21024243 від 01.09.2021 є власником труб металевих, які на підставі наказу Командувача сил логістики Збройних Сил України № 355 від 19.10.2023 «Про примусове відчуження майна» були примусово відчужені у власність держави для забезпечення потреб оборони та використання в умовах правового режиму воєнного стану. Даним наказом командиру Військової частини НОМЕР_2 наказано примусово відчужити у власність держави майно, власником якого нібито є Відкрите акціонерне товариство «Білоруський металургійний завод - керуюча компанія холдінга «Білоруська металургійна компанія», експедитором якого є ТОВ «МТА Сервіс ЛТД», яке фактично зберігалось на складських майданчиках ТОВ «Новолог», за адресою: м. Одеса, Митна площа 1. Позивач зазначає, що в період з 12.12.2021 по 24.03.2022 ним було здійснено повну оплату товару за контрактом № 21024243, а також за контрактом № 21023972, за яким оплата була здійснена починаючи з 27.01.2022. Право власності позивача на товар виникло з моменту передання товару, тобто з моменту доставки товару на склад Стивідорної компанії «Новолог», порт Одеса, яка була завершена у період до лютого 2022 року за контрактом № 21023972 та до березня 2022 року за контрактом № 21024243. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вимогою про зобов`язання відповідачів повернути безпідставно набуте майно, а саме труби металеві вагою 1.061,512 тон брутто та труби металеві вагою 99,197 тон брутто відповідно до вимог ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

На підтвердження повноважень представника позивача адвоката Лобікова Д.В., яким підписано позовну заяву, додано ордер серії АР № 1233642 від 11.04.2025, виданий Адвокатським об`єднанням «Преміум». Водночас договору про надання правничої допомоги № 22/01/24 від 22.01.2024, на підставі якого видано вказаний ордер, до позовної заяви не додано.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), якщо такі відомості відомі позивачу, вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), відомі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Частиною 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу Україниюридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У позовній заяві в реквізитах відповідача-1 Командування сил логістики Збройних Сил України зазначено та адресу місця знаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 28-а.

Проте, з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що за кодом Командування сил логістики Збройних Сил України не зареєстровано.

Відповідно до п.п. 5, 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява має містити:

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

- перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

У позовній заяві позивач зазначає, що 22.11.2023 кур`єром було направлено лист-повідомлення адвоката Неділька С.М. від імені і за дорученням позивача від 21.11.2023 відносно скасування погодження (не погодження) ООД(В)А наказу в частині примусового відчуження майна позивача (з додатками) Міністру оборони України, Командувачу Сил логістики Збройних сил України, командиру та юрисконсульту Військової частини НОМЕР_2 , який було вручено 23.11.2023, проте до позовної заяви жодного з наведених документів не подано.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру - 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом 01.01.2026 встановлено у розмірі 3.328,00 грн.

З огляду на викладене, мінімальна ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 3.328,00 грн, а максимальна 1.164.800,00 грн; немайнового характеру 3.328,00 грн.

Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Виходячи з наведених у позовній заяві обгрунтувань спір виник щодо захисту права власності позивача на належні йому металеві труби шляхом повернення цього майна.

Згідно з п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях (у тому числі в зв`язку з вимогами, заснованими на приписах частини п`ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки такий обов`язок покладається на позивача.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19 (провадження № 12-36гс20) міститься висновок про те, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 162, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці (постанова Верховного Суду 28.04.2022 у справі № 910/15316/21).

Проте, позивачем подано квитанцію № 1598-0022-4681-2092 від 26.12.2025 про сплату судового збору в сумі 3.028,00 грн, тобто сплачений за ставкою немайнового характеру.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

З огляду на зазначене, суд звертає увагу позивача на необхідність визначення ціни позову (з урахуванням вартості спірного майна), з якої визначається розмір судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовна заява не відповідає вимогам господарського процесуального законодавства, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Дану ухвалу постановлено з перевищенням строку, встановленого наведеною вище нормою, проте у розумний строк, у зв`язку з перебуванням судді у відрядженні.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання

- договору про надання правничої допомоги № 22/01/24 від 22.01.2024;

- документального підтвердження того, що відповідач-1 - Командування сил логістики Збройних Сил України має статус юридичної особи;

- листа-повідомлення адвоката Неділька С.М. від імені і за дорученням позивача від 21.11.2023 з доказами направлення Міністру оборони України, Командувачу Сил логістики Збройних сил України, командиру та юрисконсульту Військової частини НОМЕР_2 та його отримання 23.11.2023;

- доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі;

- заяви із зазначенням ціни позову;

- доказів надіслання відповідачам перелічених вище документів.

Попередити позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набрала чинності 04.03.2026 та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Сівакова