УХВАЛА

м. Київ

05.03.2026Справа № 910/14426/25

За позовом Заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі

Київської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Л-46"

про знесення самочинного об`єкта нерухомого майна та скасування державної

реєстрації права

Суддя Привалов А.І.

Без виклику представників сторін,

УСТАНОВИВ:

Заступник керівника Київської міської прокуратури звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах держави в особі Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Л-46" знесення самочинного об`єкта нерухомого майна та скасування державної реєстрації права.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ТОВ "Л-46" зареєстровано право власності на закінчений будівництвом об`єкт - нежитлову будівлю по вул. Табірній, 46/48-Д у Шевченківському районі м. Києва, яке, за твердженням прокурора, відповідно до ст. 376 ЦК України, має ознаки самочинного будівництва, оскільки вказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці комунальної власності, при цьому рішення про передачу земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно, у користування чи власність відповідачу або іншій особі Київською міською радою не приймалось.

Відтак, на думку прокурора, право власності у ТОВ "Л-46" відсутнє, а оголошене володіння майном здійснене шляхом державної реєстрації речового права підлягає припиненню, оскільки обмежує права власника землі (територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради) щодо розпорядження земельною ділянкою, на якій ця нерухомість розташована. Також, підлягають поновленню права власника землі щодо користування земельною ділянкою шляхом зобов`язання відповідача знести самочинно збудоване майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.11.2025 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 22.01.2026.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2026 відкладено підготовче засідання у справі на 19.02.2026.

У підготовчому засіданні 19.02.2026 представник відповідача просив продовжити строк на подання відзиву на позовну заяву та відкласти розгляд справи.

Представники прокуратури та позивача не заперечували щодо відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 ГПК України, у судовому засіданні оголошено перерву до 12.03.2026 та продовжено строк на подання відзиву на позов до 03.03.2026.

04.03.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача адвоката Пасічніченка Д.О. надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно з приписами ст. 165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником.

Відзив повинен містити:

1) найменування (ім`я) позивача і номер справи;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем;

4) обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, наданих позивачем, з якою відповідач погоджується;

5) заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права;

6) перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання;

7) заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті;

8) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи надсилаються (надаються) одночасно з надсиланням (наданням) відзиву до суду з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

До відзиву додаються:

1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем;

2) документи, що підтверджують надсилання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 170 Господарського процесуального кодексу України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

29.06.2023 Верховною Радою України прийнято Закон України № 3200-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами" (далі -ЄСІТС, Закон № 3200-IX). Цей Закон набрав чинності 21.07.2023.

Статтею 42 ГПК України передбачені права та обов`язки учасників справи, зокрема ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб, а також виконувати процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Частинами п`ятою та шостою вищевказаної норми встановлено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Згідно з ч. 6 ст. 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Реєстрація в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі.

Судом установлено, що поданий суду представником ТОВ «Л-46» відзив на позовну заяву не містить усіх обов`язкових реквізитів, визначених ст. 165, 170 ГПК України, зокрема, не зазначено прізвище та ініціали судді, номер справи, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету в учасників справи. До відзиву не додано докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача; документи, що підтверджують надсилання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу, а саме ТОВ «Л-46».

Серед іншого, судом також установлено, що ТОВ «Л-46» в порушення приписів чинного законодавства не зареєструвало електронний кабінет в підсистемі "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 ГПК України, суд повертає письмову заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду також у разі, якщо її подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Враховуючи, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Л-46» Кременчуцький регіональний центр" в порушення приписів процесуального законодавства немає зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, а також відзив на позовну заяву не оформлений згідно з вимогами ст. 165, 170 ГПК України, суд дійшов висновку, що відзив на позовну заяву підлягає поверненню без розгляду.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст. 42, 165, 170, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відзив на позовну заяву, поданий представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Л-46" через підсистему «Електронний суд», повернути без розгляду.

2. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Привалов