ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
23 лютого 2026 року Справа № 903/667/25
Господарський суд Волинської області у складі головуючої судді Бідюк С.В., за участі секретаря судового засідання Бортнюк М.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Кадлер Україна про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Кадлер Україна, м. Київ
до відповідача: Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка, с. Губин Перший, Горохівський р-н., Волинська обл.
про стягнення 937 504,36 грн,
за участю представників-учасників справи:
від відповідача: н/з
Рішенням Господарського суду Волинської області від 16.10.2025 позов задоволено. Стягнуто з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка (с. Губин Перший, Горохівський р-н., Волинська обл., ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кадлер Україна (вул. Регенераторна, буд. 4, корп. 4, кв. 466, м. Київ, ) 678712,80 грн основного боргу, 155 720,01 грн пені, 86 633,53 грн інфляційних втрат, 16 438,02 грн 3% річних та 14 062,57 грн витрат по сплаті судового збору, а всього: 951566,93 грн (дев`ятсот п`ятдесят одна тисяча п`ятсот шістдесят шість грн 93 коп).

24.10.2025 на адресу суду надійшла заява ТОВ Кадлер Україна (надіслана засобом поштового зв`язку 18.10.2025) про стягнення з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка витрат на професійну правничу допомогу в сумі 101 250 грн.

Ухвалою суду від 27.10.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Кадлер Україна від 17.10.2025 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків заяви шляхом подання суду впродовж 10-ти календарних днів з дня одержання цієї ухвали доказів надіслання заяви з додатками відповідачу (опис вкладення у цінний лист, квитанція/фіскальний чек).

Заявник ухвалу суду отримав 27.10.2025. Строк для усунення недоліків по 06.11.2025.

03.11.2025 надійшла заява ТОВ Кадлер Україна про усунення недоліків заяви та долучення доказів її надіслання відповідачу.

Ухвалою суду від 04.11.2025 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Кадлер Україна від 17.10.2025 про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду. Розгляд заяви призначено у судовому засіданні на 13 листопада 2025 року о 10:30 год. Встановлено Приватно-орендному сільськогосподарському підприємству ім. Івана Франка строк для подання заперечень/пояснень на заяву ТОВ Кадлер Україна про ухвалення додаткового рішення (у разі їх наявності) по 10.11.2025.

04.11.2025 на адресу суду надійшов лист Північно-західного апеляційного господарського суду №903/667/25/5789/25 з проханням терміново надіслати належним чином оформлені матеріали справи №903/667/25 до Північно-західного апеляційного господарського суду з метою розгляду апеляційної скарги Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства на рішення Господарського суду Волинської області у справі № 903/667/25 від 16.10.2025.

Ухвалою суду від 05.11.2025 зупинено провадження у справі в частині розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Кадлер Україна про стягнення витрат на професійну правничу допомогу до розгляду Північно-західним апеляційним господарським судом апеляційної скарги на рішення Господарського суду Волинської області № 903/667/25 від 16.10.2025 та повернення матеріалів справи до Господарського суду Волинської області.

06.11.2025 надійшли заперечення відповідача на заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, згідно яких зазначає, що позивачем не було подано жодного доказу на підтвердження понесення витрат позивачем на правову допомогу, адже жодної квитанції чи платіжної інструкції до заяви додано не було. Звертає увагу, що позовну заяву (без додатків, лише опис та правові підстави позову (наведені в позові норми законодавства) адвокат складав 17 год (22950 грн), покладення обов`язку із відшкодування Позивачу послуги «Підготовка та подання Клопотання до суду про відеоконференцію» 1,5 год робочого часу, 2025 грн вартість послуги не витримує жодної критики. Просить суд не враховувати наступні «юридичні послуги», вказані в акті та детальному описі: «юридична консультація клієнту за результатами судового засідання та подальших дій по справі», «юридична консультація клієнту щодо процедури подання Клопотання та формування додатків до нього», а також послуги з надсилання процесуальних документів, що є не правничою допомогою за визначенням. Вказує, що заявлений ТзОВ «Кадлер Україна» розмір витрат на правову допомогу є неспівмірними із складністю даної справи, розумним та фактичним. У зв`язку із цим, вважає, що розмір витрат, який підлягає стягненню на користь позивача становить не більше, ніж 5 000 грн.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.01.2026 рішення Господарського суду Волинської області від 16.10.2025 залишено без змін.

Матеріали справи повернуті Господарському суду Волинської області 02.02.2026.

Ухвалою суду від 03.02.2026 провадження у справі №903/667/25 поновлено. Розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Кадлер Україна про стягнення витрат на професійну правничу допомогу призначити на 11.02.2026 о 15:30 год.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялися належним чином про дату та час судового засідання.

Розглянувши заяву позивача, суд зазначає наступне.

У гл. 8 роз. I ГПК України закріплений інститут судових витрат.

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (див. п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Статтею 123 ГПК України, яка визначає види судових витрат, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 126 ГПК України).

Порядок розподілу судових витрат визначений у ст. ст. 129 - 130 ГПК України. Так, за ч. 4 ст. 129 ГПК України розподіл інших судових витрат, пов`язаних з розглядом справи та встановлює, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру заявлених вимог.

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні.

За приписами п.4 ч.1 ст. 1 цього Закону договір про надання правничої допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт - оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Види адвокатської діяльності визначає ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", відповідно до якої ними, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Частинами 1 - 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тобто, гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру і погодинної оплати (див. п. 4.20 постанови Верховного Суду від 15.04.2025 у справі № 910/6138/24).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Згідно ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У позовній заяві позивачем зазначений орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 500 000 грн.

У заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить стягнути з відповідача 101 250 грн витрат на професійну правничу допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що згідно ордеру серії АА № 1601293 від 14.07.2025, представництво інтересів ТОВ «Кадлер Україна» у справі № 903/667/25 здійснював адвокат Середа Артем Вікторович.

Представником позивача з дотриманням вимог, передбачених частиною 8 статті 129 ГПК України, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано суду 18.10.2025 докази на підтвердження вказаних витрат разом із заявою, до якої додано Договір про надання правничої допомоги № 23/05/2025 від 23.05.2025, укладений між ТОВ «Кадлер Україна» (клієнт) та адвокатом Адвокатським бюро «Середи» (представник), акт виконаних робіт від 17.10.2025 до Договору про надання правничої допомоги № 23/05/2025 від 23.05.2025, рахунок №0035 від 17.10.2025 на суму 101 250 грн.

Відповідно до п.1.1. Договору про надання правничої допомоги № 23/05/2025 від 23.05.2025 (далі - Договір) клієнт доручає, а представник приймає на себе обов`язок в інтересах та за рахунок клієнта надати наступні правничі послуги: надавати усні та письмові юридичні консультації, готувати процесуальні документи та подавати їх до суду та/або іншим учасникам справи, представляти інтереси клієнта у суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій у спорі щодо стягнення заборгованості з Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство ім. Івана Франка (). Клієнт зобов`язаний оплатити послуги представника.

Згідно п. 2.1. Договору вартість послуг представника складає 1350 грн за годину роботи представника щодо будь-яких послуг, які надає представник клієнту або в інтересах клієнта в суді або з метою підготовки, відправлення, подання документів до суду, або вчинення інших дій з метою стягнення з Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство ім. Івана Франка, боргу на користь клієнта.

Остаточна вартість послуг фіксується в Акті виконаних робіт, який укладають сторони після ухвалення рішення суду першої інстанції (п. 2.2. Договору).

Згідно детального опису наданої правничої допомоги по справі № 903/667/25 від 17.10.2025 та Акту виконаних робіт до Договору про надання правничої допомоги № 23/05/2025 від 23.05.2025, підписаного сторонами 17.10.2025, представник надав, а клієнт отримав наступні правничі послуги:

1) Усна юридична консультація щодо можливості стягнення боргу з Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство ім. Івана Франка, кількість затраченого часу - 2 год х 1350 = 2700 грн;

2) Вивчення наданих клієнтом документів для складення позовної заяви про стягнення заборгованості 6 год (8100 грн);

3) Усна юридична консультація щодо наданих клієнтом документів та процедури судового стягнення боргу 2 год (2700 грн);

4) Підготовка позовної заяви (опис та правових підстав позову) 17 год ( 22950 грн);

5) Підготовка розрахунку 3% річних 5 год (6750 грн);

6) Підготовка розрахунку інфляційних 5 год (6750 грн);

7) Підготовка розрахунку пені - 5 год (6750 грн);

8) Юридична консультація з приводу процедури подання позову до господарського суду 1 год (1350 грн);

9) Підготовка та подання клопотання до суду про відеоконференцію 1,5 год (2025 грн);

10) Вивчення відзиву на позовну заяву - 1 год (1350 грн);

11) Юридична консультація щодо аргументів, зазначених у відзиві на позовну заяву 2 год (2700 грн);

12) Підготовка додаткових пояснень у справі 5 год (6750 грн);

13) Подання додаткових пояснень по справі до суду та направлення його сторонам 0,5 год (675 грн);

14) Підготовка адвоката до судового засідання на 30.07.2025 - 1 год (1350 грн);

15) Участь у судовому засіданні 30.07.2025 0,5 год (675 грн);

16) Юридична консультація за результатами судового засідання та подальших дій по справі - 1 год (1350 грн);

17) Підготовка адвоката до судового засідання на 19.08.2025 - 1 год (1350 грн);

18) Участь у судовому засіданні 19.08.2025 0,5 год (675 грн);

19) Юридична консультація за результатами судового засідання та подальших дій по справі - 1 год (1350 грн);

20) Підготовка адвоката до судового засідання на 27.08.2025 - 1 год (1350 грн);

21) Участь у судовому засіданні 27.08.2025 0,5 год (675 грн);

22) Юридична консультація за результатами судового засідання та подальших дій по справі - 1 год (1350 грн);

23) Підготовка клопотання про долучення доказів та оригіналів до суду 2 год (2700 грн);

24) Юридична консультація клієнту щодо процедури подання клопотання та формування додатків до нього - 1 год (1350 грн);

25) Подання клопотання про долучення доказів та оригіналів 0,5 год (675 грн);

26) Підготовка адвоката до судового засідання на 18.09.2025 - 1 год (1350 грн);

27) Участь у судовому засіданні 18.09.2025 0,5 год (675 грн);

28) Юридична консультація за результатами судового засідання та подальших дій по справі - 1 год (1350 грн);

29) Підготовка адвоката до судового засідання на 07.10.2025 - 1 год (1350 грн);

30) Участь у судовому засіданні 07.10.2025 0,5 год (675 грн);

31) Юридична консультація за результатами судового засідання та подальших дій по справі - 1 год (1350 грн);

32) Підготовка адвоката до судового засідання на 16.10.2025 - 1 год (1350 грн);

33) Участь у судовому засіданні 16.10.2025 0,5 год (675 грн);

34) Юридична консультація за результатами судового засідання та подальших дій по справі - 1 год (1350 грн);

35) Подання заяви на відшкодування витрат на правову допомогу 3 год (4050 грн);

36) Подання заяви на відшкодування витрат на правову допомогу до суду 0,5 год (675 грн).

Кількість затраченого часу 75 год, загальна вартість послуг 101250 грн. Претензій по якості, повноті, строках та обсягу наданих юридичних послуг клієнт до представника не має.

Частинами 4-6 статті 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем до суду першої інстанції було подано заперечення від 06.11.2025 на заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, в яких представник відповідача просив зменшити розмір судових витрат, зазначив, що вважає, що заявником недотримано принципу співмірності таких витрат.

Надаючи оцінку наведеним відповідачем доводам та поданим позивачем доказам щодо понесених правничих витрат судом враховано, що у розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони, зокрема, у разі недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

У частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, 01.06.2022 року у справі № 914/4/20.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору.

Принцип пропорційності - загальноправовий принцип, спрямований на забезпечення у правовому регулюванні розумного балансу приватних і публічних інтересів, відповідно до якого цілі обмежень прав мають бути істотними, а засоби їх досягнення обґрунтованими і мінімально обтяжливими для осіб, чиї права обмежуються; дозволяє досягти розумного співвідношення між цілями державного впливу та засобами їх досягнення.

У зв`язку із наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на приписи частини четвертої статті 129 ГПК України, суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Така позиція слідує з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19 тощо.

Такі критерії як обґрунтованість, пропорційність, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката суд має враховувати як відповідно до частини четвертої статті 126 ГПК України, так і відповідно до частини п`ятої статті 129 цього Кодексу.

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статі 129 цього Кодексу.

Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі і інших, передбачених частиною четвертою статті 129 ГПК України.

Верховним Судом у постанові від 22.12.2022 року у справі №903/643/21 викладено висновок, що суд під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу може одночасно застосовувати критерії, що визначені як у ч. 5-7 ст.129 Господарського процесуального кодексу України (з власної ініціативи), так і в ч.4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України (за клопотанням сторони).

Суд приймає до уваги, що матеріалами справи підтверджується надання адвокатом Середою А.В. послуг з професійної правничої допомоги ТОВ «Кадлер Україна» у справі №903/667/25.

Як вбачається із акту виконаних робіт від 17.10.2025 до Договору про надання правничої допомоги № 23/05/2025 від 23.05.2025 сторонами погоджено, що адвокатом надано клієнту правничу (правову) допомогу, зокрема: усна юридична консультація щодо можливості стягнення боргу з Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство ім. Івана Франка (2 год х 1350 = 2700 грн); вивчення наданих клієнтом документів для складення позовної заяви про стягнення заборгованості 6 год (8100 грн); усна юридична консультація щодо наданих клієнтом документів та процедури судового стягнення боргу 2 год (2700 грн); підготовка позовної заяви (опис та правових підстав позову) 17 год ( 22950 грн); підготовка розрахунку 3% річних 5 год (6750 грн); підготовка розрахунку інфляційних 5 год (6750 грн); підготовка розрахунку пені - 5 год (6750 грн); юридична консультація з приводу процедури подання позову до господарського суду 1 год (1350 грн).

Заявлені стороною позивача у цій справі витрати щодо вивчення та аналізу наданих клієнтом документів, формування правової позиції та надання правової консультації клієнту, необхідних для підготовки позовної заяви, підготовка розрахунку інфляційних, 3% річних та пені, що заявлені як окремі послуги, не відповідають критерію неминучості витрат сторони у судовій справі, оскільки охоплюються (є складовою) підготовкою та поданням позовної заяви, тому не можуть вважатися фактично понесеними як окремий вид робіт, виконаних адвокатом.

Подібна за своїм змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду №922/1964/21 від 16.11.2022.

У цій частині, обґрунтованою є вимога про відшкодування витрат з надання правничої допомоги щодо «підготовки та подання позовної заяви».

Крім того судом встановлено, що адвокатом у даній справі були підготовлені та подані такі процесуальні документи: клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції; додаткові письмові пояснення; клопотання про долучення доказів та оригіналів до суду.

Згідно акту виконаних робіт від 17.10.2025 сторонами погоджено, що адвокатом надані такі послуги: підготовка та подання клопотання до суду про відеоконференцію 1,5 год (2025 грн); вивчення відзиву на позовну заяву - 1 год (1350 грн); юридична консультація щодо аргументів, зазначених у відзиві на позовну заяву 2 год (2700 грн); підготовка додаткових пояснень у справі 5 год (6750 грн); подання додаткових пояснень по справі до суду та направлення його сторонам 0,5 год (675 грн); підготовка клопотання про долучення доказів та оригіналів до суду 2 год (2700 грн); юридична консультація клієнту щодо процедури подання клопотання та формування додатків до нього - 1 год (1350 грн); подання клопотання про долучення доказів та оригіналів 0,5 год (675 грн);

Суд зазначає, що вивчення відзиву на позовну заяву, юридична консультація щодо аргументів, зазначених у відзиві на позовну заяву, підготовка додаткових пояснень у справі та подання додаткових пояснень по справі до суду та направлення його сторонам включає в себе правничі послуги з підготовки та подання додаткових письмових пояснень, а тому помилково виокремлені товариством як окремі види послуг.

Також безпідставно виокремлені як окремі послуги консультації клієнту щодо процедури подання клопотання та формування додатків до нього, подання клопотання про долучення доказів та оригіналів, оскільки ці етапи охоплюються послугою з підготовки клопотання про долучення доказів.

Відтак, у цій частині, обґрунтованою є вимога про відшкодування витрат з надання правничої допомоги щодо «підготовки та подання клопотання до суду про відеоконференцію»; «підготовки додаткових пояснень у справі»; «підготовки клопотання про долучення доказів та оригіналів до суду».

Як вбачається із матеріалів справи представник позивача адвокат Середа А.В. приймав участь у 6-ти судових засіданнях у справі № 903/667/25, зокрема 30.07.2025, 19.08.2025, 27.08.2025, 18.09.2025, 07.10.205, 16.10.2025 (проголошення судового рішення).

Відповідно до акту виконаних робіт від 17.10.2025 сторонами визначені такі правничі послуги:

- підготовка адвоката до судового засідання на 30.07.2025 - 1 год (1350 грн); участь у судовому засіданні 30.07.2025 0,5 год (675 грн); юридична консультація за результатами судового засідання та подальших дій по справі - 1 год (1350 грн);

- підготовка адвоката до судового засідання на 19.08.2025 - 1 год (1350 грн); участь у судовому засіданні 19.08.2025 0,5 год (675 грн); юридична консультація за результатами судового засідання та подальших дій по справі - 1 год (1350 грн);

- підготовка адвоката до судового засідання на 27.08.2025 - 1 год (1350 грн); участь у судовому засіданні 27.08.2025 0,5 год (675 грн); юридична консультація за результатами судового засідання та подальших дій по справі - 1 год (1350 грн);

- підготовка адвоката до судового засідання на 18.09.2025 - 1 год (1350 грн); участь у судовому засіданні 18.09.2025 0,5 год (675 грн); юридична консультація за результатами судового засідання та подальших дій по справі - 1 год (1350 грн);

- підготовка адвоката до судового засідання на 07.10.2025 - 1 год (1350 грн); участь у судовому засіданні 07.10.2025 0,5 год (675 грн); юридична консультація за результатами судового засідання та подальших дій по справі - 1 год (1350 грн);

- підготовка адвоката до судового засідання на 16.10.2025 - 1 год (1350 грн); участь у судовому засіданні 16.10.2025 0,5 год (675 грн); юридична консультація за результатами судового засідання та подальших дій по справі - 1 год (1350 грн).

Велика Палата Верховного суду у додатковій постанові від 18.01.2024 у справі № 9901/459/21 зазначила, що стягнення витрат на правничу допомогу, до складу якої включено витрати на участь адвоката у судовому засіданні, є виправданим, оскільки участь у судовому засіданні не є формальною присутністю в ньому, а супроводжується підготовкою адвоката до цього засідання, витрачанням часу на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікуванням та безпосередню участю в судовому засіданні.

Суд відзначає, що беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок по вчиненню комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта. Відтак, такі види професійної правничої допомоги, визначені адвокатським бюро «Середи», як «підготовка адвоката до судового засідання» та «участь у судовому засіданні» суд вважає підтвердженими належними доказами.

Таким чином, з огляду на те, що представник позивача адвокат Середа А.В. здійснював представництво інтересів клієнта у 5-ти судових засіданнях, адже у судовому засіданні 16.10.2025 суд лише проголошував судове рішення, обґрунтованими у цій частині є витрати на професійну правничу допомогу позивачу з підготовки адвоката до судових засідань та участь у судових засіданнях у сумі 10 125,00 грн (675 грн +1350 грн х 5 засідань).

Разом із тим заявлені стороною позивача у цій справі витрати, зокрема щодо надання «юридичних консультацій за результатами судового засідання та подальших дій по справі» (загальна кількість витраченого часу 6 год, на загальну суму 8100 грн) не відповідають критерію неминучості судових витрат, оскільки не становлять окремого виду правничої допомоги у межах судового провадження. У зв`язку з цим такі витрати не можуть вважатися фактично понесеними як окремий вид робіт, виконаних адвокатом.

Такі послуги, як «підготовка та подання до суду заяви про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу (на загальну суму 4725 грн)» не є наданням правової допомоги у розумінні господарського процесуального законодавства та Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", оскільки така заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ОП КГС ВС від 02.02.2024 №910/9714/22.

Разом з тим суд не вбачає підстав для покладення на відповідача повністю витрат позивача на оплату виконаних його адвокатом робіт.

Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо).

Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Суд наголошує, що надані заявником докази на підтвердження витрат на правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (аналогічні висновки містяться в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Тобто, нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Разом з тим суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений також у пункті 5.44 постанови ВП ВС від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Аналізуючи надані адвокатом ТОВ «Кадлер Україна» документи про обсяг та зміст правничих послуг, а також доводи заперечень Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заперечень відповідача в частині надмірності витрат на правничу допомогу, пов`язану з підготовкою позовної заяви.

Так, заявлений адвокатом обсяг часу, витрачений на підготовку позовної заяви (17 годин), не може вважатися співмірним фактичній складності здійсненої роботи. Зокрема, суд бере до уваги, що:

- даний спір є спором незначної складності, відноситься до категорії спорів, що виникають у зв`язку із неналежним виконанням договору поставки, розрахунки пені, інфляційних втрат та річних не є складними та об`ємними, адже здійснені по 3-х видаткових накладних;

- спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно, великої кількості законів і підзаконних нормативно - правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини також не передбачають.

У сукупності ці обставини свідчать, що значна частина заявленого часу не була об`єктивно необхідною для належного надання відповідної послуги. На переконання суду, з огляду на предмет і складність спору, характер здійсненої роботи та дотримання принципу розумності, достатнім обсягом часу для підготовки та оформлення позовної заяви є 10 годин.

Зважаючи на погодинну вартість правничих послуг, визначену договором (1350,00 грн), сума витрат, що підлягає компенсації за підготовку та подання позовної заяви, становить 13 500,00 грн.

Таким чином, сукупний розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає компенсації на користь ТОВ «Кадлер Україна», становить 35100,00 грн (13500,00 грн - підготовка позовної заяви + 10125 грн підготовка до судових засідань, участь у судових засіданнях + 6750 грн - підготовка додаткових пояснень у справі + 2700 грн - підготовка клопотання про долучення доказів та оригіналів до суду + 2025 грн - підготовка та подання клопотання до суду про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, що відповідає засадам розумності, співмірності та необхідності, визначеним процесуальним законодавством.

З огляду на вище викладене, надавши оцінку доказам та аргументам сторін щодо розподілу відповідних витрат, керуючись зокрема, такими критеріями як обґрунтованість, пропорційність, співмірність та розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи приписи частини четвертої статті 126 та частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на обсяг виконаних робіт адвокатом ТОВ «Кадлер Україна», суд, з урахуванням клопотання відповідача про зменшення суми витрат, дійшов висновку про те, що наявні підстави для часткового задоволення заяви ТОВ «Кадлер Україна», та, відповідно, стягнення з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка, вказаних витрат у розмірі 35100,00 грн. Відтак, в задоволенні решти заяви щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд відмовляє.

При цьому суд відхиляє як необґрунтовані доводи відповідача, щодо завищення вартості послуг з підготовки представником позивача клопотань про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції та про долучення доказів, адже ці висновки базуються на його суб`єктивній оцінці, а не на відповідних доказах згідно зі статтею 73 ГПК України.

В контексті доводів, викладених у запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення, суд також звертає увагу відповідача на те, що подання учасником справи заяв, клопотань, надання пояснень суду, наведення своїх доводів, міркувань щодо питань, які виникають під час судового розгляду і заперечень проти заяв, клопотань, доводів міркувань інших осіб є реалізацією ним беззаперечних процесуальних прав та обов`язків як учасника справи згідно з статтею 42 ГПК України.

До того ж підготовка позивачем клопотання про долучення доказів було необхідним, оскільки судом було задоволено клопотання відповідача про витребування оригіналів документів, долучених до позовної заяви.

Суд звертає увагу, що надання такої послуги як складення заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції також відноситься до правничої допомоги, яка надається клієнту при розгляді справи і на яку останній має право відповідно до законодавства.

У постанові від 25.10.2022 у справі №910/19650/20 Верховний Суд зазначив, що «Складання та подання стороною документів, які пов`язані із представництвом інтересів у суді, без наявності відомостей щодо їх явної безпідставності, може бути предметом розподілу витрат за результатом розгляду справи, з огляду на те, що такі дії в повній мірі слугуватимуть можливості надати правничу допомогу".

При цьому суд враховує правовий висновок Верховного Суду, який міститься у постанові від 28 січня 2026 року у cправі № 914/1493/24 (п. 78) щодо можливості стягнення витрат за надання послуг складення та подання до суду заяв про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції при вирішенні заяви про розподіл судових витрат на правничу допомогу.

Також суд не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність доказів про оплату, заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, оскільки витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України, п. 6.5 постанови об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.03.2019 у справі № 922/445/19).

Відтак, підсумовуючи усе вищеописане, суд вважає, що такий розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є оптимальним та відповідає критерію необхідності та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, що відповідає вимогам статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України та сталій практиці Європейського суду з прав людини.

Керуючись ст. ст. 123, 127, 129, 130, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товарства з обмеженою відповідальністю Кадлер Україна про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства ім. Івана Франка (с. Губин Перший, Горохівський р-н., Волинська обл., ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кадлер Україна (вул. Регенераторна, буд. 4, корп 4, кв. 466, м. Київ, ) 35100,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст додаткового рішення складено 23.02.2026.

Суддя Бідюк С. В.