РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.02.2026Справа № 910/16069/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (вул. Володимирська, буд. 42, м. Київ, 01054; ідентифікаційний код 24378016)

до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (вул. Михайла Омельяновича-Павленка, буд. 4/6, прим. 2, м. Київ, 01010; ідентифікаційний код 23527052)

про стягнення 87 407, 81 грн,

без повідомлення (виклику) учасників справи

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернувся Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі за текстом - Департамент, Позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (далі за текстом - ПрАТ «ХК «Київміськбуд», Відповідач) про стягнення 87 407,81 грн штрафу за договором № 152/1249р від 13.12.2021.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач стверджує, що Відповідачем порушено договірні зобов`язання в частині строку здачі об`єкта нерухомості в експлуатацію, що стало підставою для нарахування Позивачем штрафної санкції та звернення до суду з позовом.

2. Стислий виклад позиції Відповідача

Заперечуючи щодо поданого позову Відповідач стверджує, що права Позивача за цим Договором не порушено, а умовами останнього взагалі не передбачено права нарахування пені, що унеможливлює задоволення позову.

Крім того, Відповідач звертає увагу суду на те, що несвоєчасне виконанням зобов`язань за Договором сталося не з вини Відповідача, а зумовлено запровадженням на території України воєнного стану, що суттєво вплинуло на хід будівництва.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

12.01.2026 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву.

20.01.2026 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

13.12.2021 між Позивачем, Відповідачем та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (далі за текстом - фізичні особи) укладено договір співфінансування (70/30) 13.12.2021 № 151/1249р (далі за текстом - Договір), відповідно до пункту 2.1 якого предметом договору, є придбання майнових прав на квартиру № 47 на об`єкт нерухомості: «Будівництво житлово-громадського комплексу у складі багатоповерхових житлових будинків, дошкільного закладу, торговельно-розважального та офісного центрі» по вул. Причальній, 11 у Дарницькому p-ні м. Києва на загальну суму 1 852 841 грн 79 коп.

Відповідно до пункту 3.1 розділу 3 Договору об`єкт нерухомості за цим договором передається Відповідачем - фізичним особам після прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію шляхом підписання Акту прийому-передачі майнових прав на об`єкт нерухомості протягом 20 робочих днів після проведення остаточних розрахунків визначених пунктом 4.8 до Договору.

Згідно пункту 4.8 Договору остаточні розрахунки проводяться сторонами після прийняття в експлуатацію Об`єкта будівництва та отримання ПрАТ «ХК «Київміськбуд» технічного паспорту на Об`єкт нерухомості.

Згідно пунктів 4.4 та 4.5 Договору Позивач сплачує частину вартості об`єкта нерухомості - 555 852, 54 грн, фізичні особи сплачують кошти в розмірі 1 296 989, 25 грн.

Зазначені вимоги в частині сплати коштів стороною Позивача та фізичними особами виконано, що підтверджено платіжним дорученням від 16.12.2021 № 669 та листом Відповідача від 16.12.2021 № ф/2430.

Факт оплати за Договором не заперечується стороною Відповідача.

Позивач стверджує, що станом на дату звернення до суду з позовом, Відповідачем не виконано вимоги пункту 2.4 Договору, яким передбачено, що введення в експлуатацію об`єкта будівництва планується - 31.12.2021.

Зазначене стало підставою для нарахування Позивачем пені на підставі пункту 7.1 Договору, яким визначено, що у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань сторони несуть відповідальність у порядку, передбаченому законодавством України.

Згідно наданого Позивачем розрахунку ним нараховано пеню в розмірі облікової ставки НБУ України за період 01.05.2025 по 01.11.2025 в розмірі 87 407,81 грн., стягнення якої є предметом даного спору.

Заперечення Відповідача ґрунтуються на наступному:

- згідно умов Договору Позивач має право виключно на отримання інформації про хід будівництва Об`єкта нерухомості, а також на отримання документів щодо оформлення Договору та закріплення Об`єкту нерухомості за фізичними особами (згідно розділу 5 Договору). Ніяких інших прав (в т.ч. майнових прав на Об`єкт нерухомості) у Позивача за Договором не виникало у зв`язку з чим несвоєчасне виконання Відповідачем зобов`язання щодо передачі фізичним особам майнових прав на Об`єкт нерухомості жодним чином не порушує права самого Позивача;

- умовами Договору не передбачена відповідальність Відповідача перед Позивачем за несвоєчасне виконання зобов`язань ні за Договором, ні за нормами чинного законодавства;

- несвоєчасне виконання зобов`язань за Договором сталося не з вини Відповідача, а через негативний вплив зовнішніх обставин, пов`язаних з умовами воєнного стану

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільний кодекс України (далі за текстом - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором купівлі-продажу.

Частиною 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини 1 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на встановлені судом вище обставини, враховуючи визначений в пункті 2.4 Договору запланований строк здачі об`єкта нерухомості в експлуатацію Відповідачем допущено порушення договірного зобов`язання в цій частині, зокрема, враховуючи відсутність внесених сторонами змін до Договору у випадку зміни обставин, про які стверджує сторона Відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

З поданого позову вбачається, що Позивачем заявляється до стягнення пеня, нарахована в розмірі облікової ставки НБУ за визначений Позивачем період (01.05.2025-01.11.2025) на суму сплачених Позивачем коштів.

Відповідно до частини 3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Суд зазначає, що умовами Договору не передбачено право Позивача, фізичних осіб здійснювати нарахування пені за прострочення здачі Відповідачем об`єкту нерухомості.

При цьому, сторонами не погоджено розмір такої пені, а зобов`язання Відповідача в даному випадку взагалі не є грошовим.

При обґрунтуванні позовної заяви, Позивач посилається лише на визначений цивільним законодавством загальний порядок нарахування пені, однак не зазначає, яким саме законодавчим актом передбачено право Позивача нараховувати пеню в розмірі облікової ставки.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що господарсько-правова відповідальність за порушення договірних зобов`язань поділяється на встановлену законом і договірну. Необхідною умовою застосування такої відповідальності є визначення у законі чи у договорі управненої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафні санкції і конкретний їх розмір (подібний висновок міститься у пункті 6.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 904/4156/18 та постанови Верховного Суду від 02.11.2022 у справі № 910/14591/21).

Верховний Суд у постанові від 02.07.2025 у справі № 910/9181/24 зазначив, що розмір пені за порушення грошових зобов`язань встановлюється в договорі за згодою сторін. У тому випадку, коли правочин не містить в собі умов щодо розміру та бази нарахування пені, або містить умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, сума пені може бути стягнута лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Із поданої заяви не вбачається, що чинним законодавчим актом передбачено обов`язок Відповідача сплачувати пеню у заявленому розмірі в межах спірних правовідносин.

Верховний Суд у постанові від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22 висновував, що ГК України (за період чинності якого укладено Договір), також як і ЦК України, передбачає, що неустойка встановлюється договором або законом. Тобто неустойка має договірний (добровільний) характер, що встановлюється за ініціативою сторін зобов`язання; а також імперативний характер (встановлений законом), тобто договірно-обов`язковий, умови про яку включаються в договір через підпорядкування імперативним вимогам правової норми.

В сукупності зазначеного, суд дійшов висновку, що Позивачем безпідставно здійснено нарахування пені, що виключає можливість задоволення позову.

При цьому, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

З огляду на встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав у Позивача нараховувати пеню за порушення виконання договірного зобов`язання Відповідачем в силу чого позов не підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Позивача та йому не відшкодовуються.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - відмовити.

2. Судові витрати Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не відшкодовуються.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 24.02.2026

Суддя Антон ПУКАС