ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

24 лютого 2026 р. Справа № 902/538/16

Господарський суд Вінницької області у складі : головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Шарко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали у справі

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітон" (, вул.Вінницька, 49-Б, смт. Сутиски, Тиврівський район, Вінницька область, 23320)

про визнання банкрутом

за участю :

від Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України: Косюк О.М.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду знаходиться справа № 902/538/16 про банкрутство ТОВ "Рітон".

Ухвалою суду від 09.08.2016 року порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Рітон"; введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Бєлкіна Д.Ю..

В подальшому, ухвалою суду від 24.10.2025 року було задоволено заяви арбітражного керуючого Бєлкіна Д.Ю. № 02-07/142 від 30.04.2021 року, № 02-07/144 від 10.05.2022 року, №02-07/152 від 22.09.2025 року про звільнення від виконання повноважень розпорядника майна боржника у справі № 902/538/16. Відсторонено арбітражного керуючого Бєлкіна Дмитра Юрійовича від виконання повноважень розпорядника майна боржника - ТОВ "Рітон" у справі № 902/538/16. Розгляд справи у підсумковому судовому засіданні призначено на 11.12.2025 року.

03.12.2025 року до суду від ТОВ "Фінпром Маркет" через систему "Електронний суд" надійшла заява № 000025123 від 03.12.2025 року (вх. № 01-36/1602/25) про заміну кредитора правонаступником у справі № 902/538/16 про банкрутство ТОВ "Рітон".

Ухвалою суду від 05.12.2025 року призначено заяву ТОВ "Фінпром Маркет" №000025123 від 03.12.2025 року (вх. № 01-36/1602/25) про заміну кредитора правонаступником у справі № 902/538/16 про банкрутство ТОВ "Рітон" до розгляду в судовому засіданні на 24.02.2026 року.

Також, ухвалою суду від 11.12.2025 року розгляд справи для вирішення питання щодо призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна боржника у справі № 902/538/16 призначено на 24.02.2026 року. Розгляд справи у підсумковому судовому засіданні призначено на 25.02.2026 року.

На визначену дату - 24.02.2026 року в судове засідання з`явилась представник Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Інші учасники справи правом участі свого представника в судовому засіданні не скористались.

Також, судом встановлено, що комітетом кредиторів не надано суду пропозиції щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна боржника у цій справі.

Водночас, суд зауважує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).

Так, згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене та положення ст.ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а також беручи до уваги те, що учасників справи належним чином повідомлено про розгляд відповідної справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду цієї справи за відсутності представників інших учасників справи та за наявними матеріалами справи.

Суд, розглянувши подану заяву ТОВ "Фінпром Маркет" про заміну кредитора правонаступником, заслухавши представника учасника справи та дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

За змістом заяви ТОВ "Фінпром Маркет" № 000025123 від 03.12.2025 року, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 20.10.2016 року визнано грошові вимоги ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестіум», що діє в інтересах та за рахунок пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Інвестіум» () до ТОВ «Рітон» () по справі № 902/538/16 у розмірі 16 103 141,23 грн, з яких : 15 961 324,92 грн - основна заборгованість (четверта черга задоволення); 139 060,31 грн - 3% річних (четверта черга задоволення), 2 756,00 грн - витрати на сплату судового збору (перша черга задоволення).

06 березня 2023 року між ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестіум» () (надалі - Первинний кредитор) та ТОВ «Фінпром маркет» () (надалі - Новий кредитор), укладено договір про відступлення права грошової вимоги № 060323ВП (надалі - договір про відступлення права вимоги), за умовами якого останній отримав право грошової вимоги до ТОВ «Рітон» (), яка виникла за наступними договорами процентної позики: № 27/02П від 27.02.2014р., № 28/02П від 28.02.2014р., № 07/03П від 07.03.2014р., № 13/03П від 13.03.2014р., № 15/04/15П від 15.04.2015р., № 27/04/15П від 27.04.2015р., № 05/05/15П від 05.05.2015р., № 12/05/15П від 12.05.2015р., № 18/05/15П від 18.05.2015р., № 15/06/15П від 15.06.2015р., № 26/05/15П від 26.05.2015р., № 15/07/15П від 15.07.2015р., № 17/07/15-2П від 17.07.2015р., № 20/07/15П від 20.07.2015р., № 21/07/15П від 21.07.2015р., № 22/07/15П від 22.07.2015р., № 29/07/15П від 29.07.2015р., № 03/08/15П від 03.08.2015р., № 07/08/15П від 07.08.2015р., № 22/12/15П від 22.12.2015р..

Так, п. 1.3. договору про відступлення права вимоги встановлено, що Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання всіх зобов`язань за основними зобов`язаннями. Первісний кредитор набуває право вимоги з моменту укладання цього Договору. Момент переходу права грошової вимоги до Нового кредитора - є день підписання/укладання Договору про відступлення права вимоги.

Враховуючи наведене вище, правонаступником ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестіум», що діє в інтересах та за рахунок пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Інвестіум» до ТОВ «Рітон» є ТОВ «Фінпром Маркет» від 06 березня 2023 року.

На підставі викладеного, Заявник просить суд постановити ухвалу, якою замінити кредитора у справі № 902/538/16 про банкрутство ТОВ «Рітон» - ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестіум», що діє в інтересах та за рахунок пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Інвестіум» () на його правонаступника - ТОВ «Фінпром Маркет» ().

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України, визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах № 910/13407/17, № 915/370/16 та № 916/3545/15.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами цієї справи, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 20.10.2016 року визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Інвестіум", яка діє від власного імені, за рахунок пайового венчурного не диверсифікованого закритого інвестиційного фонду "Інвестіум" (, 08298, смт. Коцюбинське, вул.П. Комуни, 5, оф. 95, Київська область) до товариства з обмеженою відповідальністю "Рітон" (, вул. Вінницька, 49-Б, смт. Сутиски, Тиврівський район, Вінницька область, 23320) по справі № 902/538/16 у розмірі 16 103 141,23 грн, з яких : 15 961 324,92 грн - основна заборгованість (четверта черга задоволення); 139 060,31 грн - 3% річних (четверта черга задоволення), 2 756,00 грн - витрати на сплату судового збору (перша черга задоволення).

Поряд з цим, із змісту вказаної ухвали суду від 20.10.2016 року вбачається, що 22.04.2016 року Господарським судом Вінницької області винесено рішення у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю компанія з управління активами "Інвестіум" до товариства з обмеженою відповідальністю "Рітон" про стягнення 16 238 373,80 грн, яким позов задоволено частково; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Рітон" на користь товариства з обмеженою відповідальністю компанія з управління активами "Інвестіум", що діє в інтересах та за рахунок пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду "Інвестіум" 15 754 624,92 грн. заборгованості (в тому числі: 13 499 008 грн основної заборгованості (неповернутої суми позики); 1 328 748,90 грн процентів, 372183,33 грн додаткових процентів та 554 684,69 грн штрафу), яка виникла за договорами процентної позики: № 27/02П від 27.02.2014р., №28/02П від 28.02.2014р., №07/03П від 07.03.2014р., № 13/03П від 13.03.2014р., №15/04/15П від 15.04.2015р., № 27/04/15П від 27.04.2015р., № 05/05/15П від 05.05.2015р., № 12/05/15П від 12.05.2015р., № 18/05/15П від 18.05.2015р., № 15/06/15П від 15.06.2015р., № 26/05/15П від 26.05.2015р., № 15/07/15П від 15.07.2015р., № 17/07/15-2П від 17.07.2015р., № 20/07/15П від 20.07.2015р., № 21/07/15П від 21.07.2015р., № 22/07/15П від 22.07.2015р., № 29/07/15П від 29.07.2015р., № 03/08/15П від 03.08.2015р., № 07/08/15П від 07.08.2015р., № 22/12/15П від 22.12.2015р. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Рітон" на користь товариства з обмеженою відповідальністю компанія з управління активами "Інвестіум", що діє в інтересах та за рахунок пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду "Інвестіум" 206 700 грн витрат зі сплати судового збору. Провадження у справі в частині стягнення 1197553 грн 86 коп. процентів припинено відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Слід зазначити, що згідно матеріалів цієї справи, вказана вище ухвала суду від 20.10.2016 року у справі № 902/538/16 в апеляційному порядку не оскаржувалася, а тому наразі є чинною.

Водночас, судом встановлено, що 06.03.2023 року між ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестіум» (), що діє в інтересах та за рахунок пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду "Інвестіум" (Первісний кредитор) та ТОВ «Фінпром Маркет» (, Новий кредитор), укладено договір про відступлення права вимоги № 060323ВП (копія наявна у справі), яким, зокрема, передбачені такі умови :

За цим Договором Первісний кредитор відступив Новому кредитору право вимоги, що виникло у Первісного кредитора на підставі, зазначених вище договорів процентної позики (перелік наведено у цьому договорі), які укладено між Первісним кредитором та ТОВ "Рітон" (, далі - Боржник), а Новий кредитор прийняв право вимоги в порядку та на умовах, визначених цим договором (п. 1.1.).

Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання всіх зобов`язань за Основними договорами. Первісний кредитор набуває право вимоги з моменту укладення цього Договору (п. 1.3.).

Ціна відступлення права вимоги становить 21 837 323,35 грн без ПДВ, яка сплачується шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок Первісного кредитора не пізніше 01 лютого 2024 року. Оплата вважається здійсненою в момент зарахування коштів на рахунок Первісного кредитора (п. 4.1.).

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення його печатками Сторін і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за ним (п. 6.1.).

Отже, зважаючи на викладене, суд надавши оцінку наявним у справі доказам, дійшов висновку, що права вимоги кредитора - ТОВ "Компанія з управління активами "Інвестіум", яка діє від власного імені, за рахунок пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду "Інвестіум" до Боржника по справі № 902/538/16 перейшли до правонаступника - ТОВ "Фінпром Маркет" на підставі зазначеного вище договору про відступлення права вимоги № 060323ВП від 06.03.2023 року.

За змістом ст. 52 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 43 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншого учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони її правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.01.2023 року у справі № 910/15200/21, процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво виникає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права, фактично, процесуальне правонаступництво слідує за матеріальним. У кожному конкретному випадку, для вирішення питань можливості правонаступництва, господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Для заміни кредитора у справі про банкрутство, вимоги якого включено до реєстру кредиторських вимог, правонаступником, мають застосовуватися спеціальні норми законодавства про банкрутство (стаття 43 Кодексу України з процедур банкрутства) (подібна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05.04.2021 у справі №4/5007/33-Б/11).

Таким чином, у справах про банкрутство на будь-якій стадії їх розгляду можливе сингулярне правонаступництво кредитора у разі вибуття чи заміни кредитора у зобов`язанні. В такому випадку господарський суд за заявою правонаступника здійснює заміну первісного кредитора правонаступником на будь-якій стадії провадження у справі.

Розгляд заяви про заміну кредитора у справі про банкрутство правонаступником в порядку статті 43 Кодексу України з процедур банкрутства потребує оцінки судом аргументів заявника щодо зазначених ним підстав для здійснення заміни кредитора правонаступником, відповідно, дослідження та оцінки судом відповідних доказів, зокрема тих, на які послався заявник.

Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 31.10.2024 року у справі № 914/3740/21, Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п. 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц).

Відтак, суд, надавши оцінку наявним у справі доказам, дійшов висновку, що Заявником підтверджені належними письмовими доказами обставини, які викладені у поданій заяві про заміну кредитора на правонаступника.

Враховуючи викладене та встановлені обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви ТОВ "Фінпром Маркет" № 000025123 від 03.12.2025 року (вх. № 01-36/1602/25) про заміну кредитора правонаступником у справі № 902/538/16 про банкрутство ТОВ "Рітон", та здійснення заміни кредитора - ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестіум», що діє в інтересах та за рахунок пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Інвестіум» () на його правонаступника - ТОВ «Фінпром Маркет» (, адреса реєстрації: 08205, Київська обл., місто Ірпінь, вулиця Садова, будинок 31/33) у справі №902/538/16 про банкрутство ТОВ «Рітон» ().

Керуючись ст. ст. 1, 2, 9, 43 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 3, 13, 18, 42, 52, 73, 74, 76-79, 86, 169, 232-236, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Задоволити заяву ТОВ "Фінпром Маркет" № 000025123 від 03.12.2025 року (вх. № 01-36/1602/25) про заміну кредитора правонаступником у справі № 902/538/16 про банкрутство ТОВ "Рітон".

2. Замінити кредитора - ТОВ «Компанія з управління активами «Інвестіум», що діє в інтересах та за рахунок пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Інвестіум» () на його правонаступника - ТОВ «Фінпром Маркет» (, адреса реєстрації: 08205, Київська обл., місто Ірпінь, вулиця Садова, будинок 31/33) у справі № 902/538/16 про банкрутство ТОВ «Рітон» ().

3. Копію ухвали надіслати до електронних кабінетів ЄСІТС та на відомі суду електронні адреси: представнику ТОВ "Рітон", Ничипоруку В.Л. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ТОВ "Компанія з управління активами "Інвестіум" - ; ТОВ "Кредекс Фінанс" - ; ТОВ "Дніпровські Схили" - ; Хмельницьке міжрегіональне управління Міністерства юстиції України - ; ПАТ "Українська Інноваційна компанія" - ; представнику ПАТ "Українська Інноваційна компанія" Пилипу В.М. - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; арбітражному керуючому (ліквідатору ПП "Бріз-Д.Т.") Панченку Р.М. - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ТОВ "Фінпром Маркет" - , представнику ТОВ "Фінпром Маркет" Гедзь О.В. - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника, прийняті господарським судом у справі про банкрутство (неплатоспроможність), набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.: 1 - до справи.