ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" березня 2026 р. Справа № 911/573/26

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., перевіривши матеріали позовної заяви Акціонерного товариства «Райффайзен Банк»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАНУЛ»

2. ОСОБА_1

3. ОСОБА_2

про стягнення 1 453 372,81 гривень

установив:

02.03.2026 з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" у формі електронного документа до Господарського суду Київської області подано позовну заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (далі АТ «Райффайзен Банк»/позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАНУЛ» (далі - ТОВ «ГАНУЛ»/відповідач 1), ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 /відповідач 2) та ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 /відповідач 3) про стягнення 1 453 372,81 грн заборгованості, у тому числі 539 335,60 грн інфляційного збільшення та 914 037,21 грн 20% річних.

Вказані вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем 1 рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2021 у справі №910/17302/20, яким було стягнуто солідарно з відповідача 1 та відповідача 2 на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 3 600 000,00 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 440 655,74 грн та 60 609,84 грн судового збору, а також стягнуто солідарно з відповідача 1 та відповідача 3 на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 3 600 000,00 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 440 655,74 грн та 60 609,84 грн судового збору.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на таке.

Приписами статті 2 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що господарське судочинство в Україні здійснюється, зокрема, на засадах верховенства права, змагальності сторін, диспозитивності, пропорційності, неприпустимості зловживання процесуальними правами, обов`язковості судового рішення.

Суворе та неухильне дотримання зазначених принципів є запорукою досягнення завдань судочинства, що превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відкриття провадження у справі позовного провадження є визначальною стадією судового процесу і може здійснюватись судом лише у випадку відповідності поданої позовної заяви вимогам, визначеним процесуальним законом.

Згідно з пунктами 5, 8 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити, зокрема:

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

- зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

У відповідності до приписів ст. 91, ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Однак, в порушення приписів пп. 5, 8 ч. 3 ст. 162, ст. ст. 91, 164 ГПК України, позовна заява АТ «Райффайзен Банк» не містить пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів на підтвердження викладених в позові обставин:

- пред`явлення позивачем до примусового виконання наказів Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 у справі №910/17302/20;

- здійснення часткових оплат у межах виконавчих проваджень №66423884 та №66424312.

Водночас позивачем не зазначено про наявність/відсутність у нього відповідних доказів, та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.

Так, суд зауважує, що позивач, посилаючись на лист приватного виконавця від 04.02.2026 про залишок заборгованості за наказами Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 у справі №910/17302/20, не зазначає якими саме доказами підтверджуються часткова оплата, з яких саме сум вона складається та у які дати вона здійснювалася.

В розрізі вказаного суд звертає увагу позивача на те, що:

- згідно з приписами ст. ст. 14, 74, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд позбавлений права збирати докази з власної ініціативи, тоді як позивач зобов`язаний вказати, якими саме доказами підтверджуються викладені ним у позові обставини, та відповідно надати такі докази або повідомити суд про неможливість їх надання;

- приписи ст. ст. 73, 74, 164 ГПК України не звільняють позивача, у разі самого лише посилання на певні обставини, від обов`язку надати докази на підтвердження викладених у заяві обставин або зазначити про такі докази із наведенням причин їх неподання;

- обов`язок доказування, який в силу вимог процесуального закону покладено безпосередньо на сторони, треба розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження власних доводів, що має на меті усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи;

- судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому, а тому повноту дослідження обставин справи забезпечує принцип змагальності, який не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує;

- позивач, стверджуючи про існування певної обставини, подає відповідні докази або вказує на такі докази та зазначає про неможливість їх подання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи та встановленні судом порушення норм процесуального законодавства при зверненні позивача до суду із відповідним позовом, зокрема щодо оформлення позовної заяви та її змісту, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви АТ «Райффайзен Банк» без руху та надання строку для усунення відповідних недоліків десять днів з дня вручення зазначеної ухвали.

Керуючись ст. ст. 91, 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Залишити позовну заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» без руху.

2. Виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали шляхом подання до суду:

1) письмових пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують викладені у позові обставини існування виконавчих проваджень №66423884 та №66424312 з виконання наказів Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 у справі №910/17302/20 (постанови тощо), та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою;

2) письмових пояснень стосовно доказів та, відповідно, і самих доказів, що підтверджують викладені у позові обставини здійснення часткових оплат в погашення заборгованості за наказами Господарського суду міста Києва від 05.08.2021 у справі №910/17302/20 в межах виконавчих проваджень №66423884, №66424312, із зазначенням дат і сум таких оплат, та/або неможливості їх подання разом з позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України та оскарженню окремо від рішення суду згідно ч. 2 ст. 254, ст. 255 ГПК України не підлягає.

Суддя В.А. Ярема