ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2026 р. Справа№ 910/8855/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Барсук М.А.

Пономаренка Є.Ю.

в порядку спрощеного провадження без участі представників сторін розглянувши апеляційну скаргу служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області на рішення господарського суду міста Києва від 21.10.2025 у справі № 910/8855/25 (суддя - Усатенко І.В.)

за позовом служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Класика Комфорту"

про стягнення 251 598,80 грн,-

В С Т А Н О В И В:

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Класика Комфорту" про стягнення 251 598,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.08.2023 між службою відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області, як замовником, та ТОВ "Класика Комфорту", як підрядником/виконавцем, укладено договір № 5К-23 про закупівлю робіт з капітального ремонту багатоквартирного будинку по вул. Михайла Грушевського, 1 у м. Вишгород Вишгородського району Київської області, зруйнованого внаслідок влучання ракети (далі - договір), на виконання якого 12.09.2023 замовником було сплачено підряднику 25 926 145,00 грн попередньої оплати, яка, за твердженням позивача, мала бути використана (погашена) або повернута підрядником на рахунок замовника в строк до 12.03.2023 (не пізніше 6-ти місяців з дати отримання підрядником попередньої оплати), а оскільки виконавець своєчасно не використав/не повернув суму авансу, то позивач просив стягнути з відповідача 251 598,80 грн неустойки нарахованої на підставі абз. 5 п. 16.2 договору, в редакції додаткової угоди № 6 від 11.03.2024 до договору, в розмірі 0,01 % від суми невикористаної попередньої оплати за загальний період нарахування з 12.03.2024 до 12.09.2024.

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.10.2025 у справі № 910/8855/25 відмовлено у задоволенні позову.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що п. 12.8 договору, в редакції додаткової угоди № 4 від 12.02.2024 до договору, не встановлено з якої дати починається перебіг 6-тимісячного строку для погашення суми попередньої оплати, при цьому строк для повернення невикористаної суми попередньої оплати взагалі не визначений. Суд виснував, що позивач помилково ототожнює строк для погашення попередньої оплати (початок перебігу якого він рахує з дати здійснення попередньої оплати, хоча договором початок перебігу означеного строку не передбачений) шляхом виконання робіт (підписання актів виконаних робіт) та строк для повернення суми попередньої оплати, однак договором не обумовлений строк, в який непогашена попередня оплата має бути повернута відповідачем, у зв`язку з чим застосуванню підлягають приписи ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України. Разом з цим позивачем була направлена відповідачу вимога про повернення суми попередньої оплати лише 21.02.2025, а неустойка на суму 251 598,80 грн нарахована за період з 12.03.2024 по 12.09.2024, тобто до дати пред`явлення такої вимоги і, відповідно, до виникнення у відповідача зобов`язання повернути суму попередньої оплати, що є підставою для відмови в позові.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням служба відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначав, що договором передбачено право замовника перерахувати аванс у розмірі 30 % від загальної вартості договору, при цьому підрядник зобов`язаний використати отримані кошти виключно для цілей визначених договором у межах 6-тимісячного строку з моменту його одержання і по закінченню цього строку невикористані суми авансу підлягають обов`язковому поверненню замовнику, тож у підрядника виникає безумовний обов`язок повернути замовнику невикористану частину авансу після спливу встановленого договором 6-тимісячного строку. Разом з цим протягом 6-ти місяців після одержання авансового платежу відповідач не виконав свого обов`язку передбаченого п. 12.8 договору та не погасив попередню оплату на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) / не повернув невикористану суму попередньої оплати на рахунок замовника, що є підставою для нарахування та стягнення з відповідача неустойки, передбаченої абз. 5 п. 16.2 договору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2025, у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю., відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та ухвалено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

01.12.2025 до апеляційного суду надійшов відзив відповідача, в якому представник зазначав, що заявлена позивачем у спірних правовідносинах неустойка застосовується як санкція за порушення зобов`язання виконавця щодо повернення попередньої оплати, яка залишилась невикористаною та підлягала поверненню, відтак її застосування можливе лише за умови - наявності обов`язку виконавця повернути невикористану попередню оплату і порушення строків виконання такого обов`язку, а також відсутності фактичного виконання робіт на відповідну суму. В той же час попередня оплата була погашена шляхом виконання та приймання замовником робіт за відповідними актами (формою КБ-2в), тож вона використана за цільовим призначенням та в межах строків виконання робіт узгоджених сторонами відповідно до додаткових угод та графіків робіт. Відповідач стверджував, що оскільки договором не обумовлений строк, в який непогашена попередня оплата має бути повернута виконавцем та вимога про повернення суми попередньої оплати замовником була направлена лише 21.02.2025, то неустойка за період з 12.03.2024 по 12.09.2024 заявлена безпідставно. Також представник звертав увагу, що спірна неустойка фактично є відповідальністю за користування чужими грошовими коштами та за своєю правовою природою не може вважатися неустойкою.

16.12.2025 до апеляційного суду надійшло клопотання позивача про долучення постанови Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2025 у справі № 911/2280/25.

23.12.2025 до апеляційного суду надійшло клопотання відповідача, в якому представник зазначав про відсутність підстав для прийняття до уваги вищевказаної постанови Північного апеляційного господарського суду.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.ч. 1, 4 до ст. 269 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 08.08.2023 між службою відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області, як замовником, та ТОВ "Класика Комфорту", як підрядником/виконавцем, укладено договір № 5К-23 про закупівлю робіт з капітального ремонту багатоквартирного будинку по вул. Михайла Грушевського, 1 у м. Вишгород Вишгородського району Київської області, зруйнованого внаслідок влучання ракети (далі - договір; а.с. 9-20 том 1), за умовами якого виконавець зобов`язався відповідно до проєктної документації, умов цього договору та вимог законодавства власними силами та/або залученими силами виконати роботи "капітальний ремонту багатоквартирного будинку по вул. Михайла Грушевського, 1 у м. Вишгород Вишгородського району Київської області, зруйнованого внаслідок влучання ракети (згідно коду ДК 021:2015:45453000-7 капітальний ремонт і реставрація)" (далі - роботи), а замовник прийняти та оплатити роботи за об`єктом робіт - багатоквартирним будинком по вул. Михайла Грушевського, 1 у м. Вишгород Вишгородського району Київської області, в порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Згідно з п. 2.5 договору строки, початок та закінчення робіт, види, послідовність та етапи виконання робіт визначаються календарним графіком виконання робіт, який є невід`ємною частиною договору (додаток № 2 до даного договору).

Зі змісту п. 2.7 договору вбачається, що сторони мають право переглянути строки виконання робіт із обов`язковим внесенням відповідних змін у договір, шляхом укладання додаткових угод.

Пунктами 3.1, 3.4 договору сторони визначили, що ціна договору визначається на підставі договірної ціни (додаток № 1 до договору; а.с. 21 том 1) i становить 86 470 492,16 грн, у тому числі ПДВ 20 % - 14 411 748,69 грн. Договірна ціна включає податки, збори та інші обов`язкові платежі до бюджетів, передбачені чинним законодавством України.

Відповідно п. 4.2 договору замовник зобов`язаний, зокрема, прийняти від виконавця в установленому порядку виконані роботи та оплатити їх у разі прийняття (пп. 4.2.2 договору).

У п. 12.1 договору зазначено, що оплата за роботи відбувається шляхом поточних платежів. Проміжні розрахунки за виконані роботи здійснюються замовником на підставі підписаних актів приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форми КБ-3) та/або підписаних актів приймання-передачі обладнання. Акти приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форми КБ-3), акти приймання-передачі обладнання підписуються замовником за наявності у нього всіх необхідних виконавчих документів. Виконавець надає разом із формами КБ-2в, КБ-3 (у 2-х примірниках) замовнику в паперовому і електронному вигляді (в машинозчитувальному форматі) документи, що підтверджують виконання робіт, всю необхідну виконавчу документацію (сертифікати на застосовані матеріали, паспорти на конструкції та обладнання, акти на приховані роботи, документи, що підтверджують фактичні витрати на відрядження, та ін.), відомість ресурсів, яка підписана головним бухгалтером або керівником підприємства та завірена печаткою (за наявності), а також реєстр накладних застосованих матеріалів і устаткування із зазначенням вартості, завірених підписом керівника і печаткою (за наявності).

Згідно з п. 12.1.1 договору акти приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат приймаються замовником по мірі виконання робіт з урахуванням календарного графіку виконання робіт.

Оплата робіт здійснюється у межах одержаних коштів на казначейський рахунок замовника шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця упродовж 20-ти робочих днів з дати підписання актів приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форми КБ-3), та/або підписаних актів приймання-передачі обладнання. Грошові кошти перераховуються в національній валюті України (пп. 12.1.2 договору).

Відповідно до п. 12.7 договору замовник має право здійснювати попередню оплату з урахуванням вимог постанови Кабінету міністрів України № 1070 від 04.12.2019 "Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти", в розмірі та на строк визначених в належним чином оформленому рішенні державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України, лише щодо робіт, надання яких здійснюється протягом поточного бюджетного періоду.

Згідно з п. 12.8 договору попередня оплата здійснюється шляхом спрямування бюджетних коштів на небюджетний рахунок, відкритий в органах Державної казначейської служби України виконавцем, з подальшим використанням зазначених коштів виключно з такого рахунку для цілей визначених даним договором. При цьому періодичність перерахування попередньої оплати може бути не частіше один раз на місяць при відсутності непогашеної дебіторської заборгованості у виконавця. Використана попередня оплата погашається на підставі "актів приймання виконаних будівельних робіт" (форма № КБ-2в), підписаних уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до додаткової угоди № 3 від 19.12.2023 до договору (а.с. 29 том 1) сторонами, зокрема, внесені зміни до п. 12.8 договору та викладено його в такій редакції: попередня оплата, що не перевищує 30 % вартості робіт, виходячи з лімітів, здійснюється шляхом спрямування бюджетних коштів на небюджетний рахунок, відкритий в органах Державної казначейської служби України виконавцем, з подальшим використанням зазначених коштів виключно з такого рахунку для цілей визначених даним договором. При цьому періодичність перерахування попередньої оплати може бути не частіше один раз на місяць при відсутності непогашеної дебіторської заборгованості у виконавця. Використана попередня оплата погашається на підставі "актів приймання виконаних будівельних робіт" (форма № КБ-2в), підписаних уповноваженими представниками сторін не пізніше 5-ти місяців. Підрядник зобов`язується повернути невикористану суму попередньої оплати на рахунок замовника.

Додатковою угодою № 4 від 12.02.2024 до договору (а.с. 30 том 1) сторонами внесені зміни до п. 12.8 договору та визначено, що попередня оплата, яка не перевищує 30 % вартості робіт, виходячи з лімітів, здійснюється шляхом спрямування бюджетних коштів на небюджетний рахунок, відкритий в органах Державної казначейської служби України виконавцем, з подальшим використанням зазначених коштів виключно з такого рахунку для цілей визначених даним договором. При цьому періодичність перерахування попередньої оплати може бути не частіше один раз на місяць при відсутності непогашеної дебіторської заборгованості у виконавця. Використана попередня оплата погашається на підставі "актів приймання виконаних будівельних робіт" (форма № КБ-2в), підписаних уповноваженими представниками сторін не пізніше 6-ти місяців. Підрядник зобов`язується повернути невикористану суму попередньої оплати на рахунок замовника.

Згідно додаткової угоди № 6 від 11.03.2024 до договору (а.с. 32 том 1) сторонами внесені зміни до абз. 5 п. 16.2 договору та погоджено, що за порушення виконавцем строків повернення невідпрацьованих сум попередньої оплати, виконавець за користування грошовими коштами замовника сплачує неустойку в розмірі 0,01 % від суми невикористаної попередньої оплати, з урахуванням ПДВ (ПДВ враховується, якщо виконавець є платником ПДВ), що підлягала поверненню, за кожен день затримки такого повернення.

Відповідно до п. 19.1 договору (в редакції додаткової угоди № 9 від 27.12.2024 до договору; а.с. 35 том 1) він вважається укладеним і набирає чинності після підписання сторонами та діє до 31.12.2025, а у частині виконання зобов`язань сторін - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

12.09.2023 замовник на виконання умов договору перерахував виконавцю 25 926 145,00 грн попередньої оплати, що підтверджується журналом-ордером і відомістю по рахунку 3711Ж аванси по програмі 3111360 за 01.01.2023 - 15.07.2025 (а.с. 38 том 1).

Позивач зазначав, що виконавцем у період з 15.12.2024 до 29.12.2024 виконано роботи за договором на суму 23 683 209,49 грн та, відповідно, попередня оплата використана (погашена) у такому розмірі.

Так, з вищевказаного журналу-ордера (а.с. 38 том 1) вбачається погашення 23 683 209,49 грн попередньої оплати, а саме: 15.12.2023 - 522 521,74 грн; 02.04.2024 - 7 145 456,84 грн; 29.04.2024 - 2 333 318,37 грн; 17.05.2024 - 5 603 018,32 грн; 18.09.2024 - 1 099 296,58 грн; 29.12.2024 - 6 979 597,64 грн.

Позивачем також долучені до позову акти приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) на загальну суму 22 697 912,19 грн, а саме:

- № 2 від 14.12.2023 на суму 522 521,74 грн; №№ 3, 4, 5, 6, 7, 8 від 02.04.2024 на суму 7 145 456,84 грн; №№ 9, 10 від 29.04.2024 на суму 1 885 063,79 грн; №№ 12, 13, 14, 15, 16, 17 від 17.05.2024 на суму 5 603 018,32 грн; № 18 від 18.09.2024 на суму 1 099 296,58 грн; №№ 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25 від 29.12.2024 на 6 442 554,92 грн,

а також довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) на загальну суму 23 683 209,49 грн, а саме:

- за грудень 2023 на суму 522 521,74 грн; за березень 2024 на суму 7 145 456,84 грн; за квітень 2024 на суму 2 333 318,37 грн; за травень 2024 на суму 5 603 018,32 грн; за травень-13 2024 (підписана 18.09.2024) на суму 1 099 296,58 грн; за грудень 2024 на суму 6 979 597,64 грн (а.с. 39-73; 77-95 том 1).

Оскільки виконавець своєчасно не використав суму авансу на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) та не повернув її залишок, то замовник звернувся до виконавця з листом-претензією № 466/0921112/02 від 21.02.2025 щодо повернення 2 242 935,51 грн попередньої оплати та сплати 251 598,80 грн неустойки (а.с. 96-99 том 1).

Вимоги претензії залишені виконавцем без задоволення, у зв`язку з чим позивач звернувся до господарського суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача 251 598,80 грн неустойки нарахованої на підставі абз. 5 п. 16.2 договору, в редакції додаткової угоди № 6 від 11.03.2024 до договору, в розмірі 0,01 % від суми невикористаної/неповернутої попередньої оплати за загальний період з 12.03.2024 до 12.09.2024.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що договором не обумовлений строк, в який не погашена попередня оплата має бути повернута відповідачем, у зв`язку з чим застосуванню підлягають приписи ч. 2 ст. 530 ЦК України, однак позивачем була направлена відповідачу вимога про повернення суми попередньої оплати лише 21.02.2025, а заявлена неустойка нарахована за період з 12.03.2024 по 12.09.2024, тобто до дати пред`явлення такої вимоги і, відповідно, до виникнення у відповідача зобов`язання повернути суму попередньої оплати.

Переглядаючи спір колегія суддів зазначає наступне.

У п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України зазначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 та ч. 1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов, до яких, серед іншого, віднесено умови про предмет договору.

Положеннями ст. 875 ЦК України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проєктно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проєктно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 877 ЦК України підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проєктної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проєктній документації та в кошторисі (проєктно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

За приписами ч. 4 ст. 879 та ч. 4 ст. 882 ЦК України оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Згідно із ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і, в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків, негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Як вже зазначалось, 12.09.2023 замовник на виконання умов договору перерахував виконавцю 25 926 145,00 грн попередньої оплати. Водночас позивачем здійснено розрахунок неустойки за періоди: 12.03.2024 - 01.04.2024 на суму непогашеної/неповернутої попередньої оплати 25 403 623,26 грн; 02.04.2024 - 28.04.2024 на 18 258 166,42 грн; 29.04.2024 - 16.05.2024 на 15 924 848,05 грн; 17.05.2024 - 12.09.2024 на 10 321 829,73 грн, та на доведення обставин погашення відповідачем отриманої попередньої оплати шляхом виконання робіт за договором у відповідні періоди позивач долучив до матеріалів справи акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3.

Колегія суддів зазначає, що в початковій редакції договору сторонами не було погоджено як граничного строку для використання (погашення) попередньої оплати на підставі підписання сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в), так і граничного строку для повернення підрядником замовнику невідпрацьованих сум попередньої оплати.

Однак в подальшому сторонами були внесені до п. 12.8 договору зміни:

- додатковою угодою № 3 від 19.12.2023 про те, що використана попередня оплата погашається на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в), підписаних уповноваженими представниками сторін, не пізніше 5-ти місяців, та те, що підрядник зобов`язується повернути невикористану суму попередньої оплати на рахунок замовника;

- додатковою угодою № 4 від 12.02.2024 про те, що використана попередня оплата погашається на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в), підписаних уповноваженими представниками сторін, не пізніше 6-ти місяців, та те, що підрядник зобов`язується повернути невикористану суму попередньої оплати на рахунок замовника.

Слід зазначити, що строк використання/повернення підрядником попередньої оплати за договором, усупереч твердженням позивача, не прив`язаний до дати перерахування замовником авансу.

Враховуючи наведене, сторонами в останній редакції договору було погоджено, що попередня оплата погашається/повертається виконавцем в строк не пізніше 6-ти місяців, шляхом: погашення на підставі актів приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в), підписаних уповноваженими представниками сторін; або повернення невикористаної суми попередньої оплати на рахунок замовника. Тож строк має відраховуватись з дати підписання сторонами додаткової угоди № 4 до договору від 12.02.2024, тобто до 12.08.2024.

При цьому сторони у договорі чітко визначили вимоги щодо документів, які підтверджують факт використання суми авансу, зазначивши, що такими документами є акти приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в.

Так, у постановах від 22.01.2019 у справі № 922/1119/18, від 07.12.2018 у справі № 910/23196/17, від 02.04.2019 у справі № 917/194/18, від 16.09.2022 у справі № 913/703/20, від 15.11.2019 у справі № 924/233/18 Верховний Суд виснував, що належними і допустимими доказами використання одержаного авансу є, зокрема, підписані сторонами примірні форми № КБ-2в акт приймання виконаних будівельних робіт, № КБ-3 довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати.

Відтак отриманий підрядником від замовника авансовий платіж у сумі 25 926 145,00 грн відповідач мав використати або повернути (відповідно до п. 12.8 договору в редакції додаткової угоди № 4 від 12.02.2024) в строк до 12.08.2024, тож висновки суду першої інстанції про те, що договором не передбачений строк погашення/повернення підрядником суми попередньої оплати і застосуванню підлягають приписи ч. 2 ст. 530 ЦК України є помилковими.

Несвоєчасне виконання підрядником вказаного обов`язку є підставою для стягнення з нього неустойки, яка погоджена сторонами абз. 5 п. 16.2 договору, в редакції додаткової угоди № 6 від 11.03.2024 до договору.

Враховуючи встановлене позивачем помилково здійснено розрахунок неустойки починаючи з 6-того місяця (з 12.03.2024) з дати отримання підрядником попередньої оплати (з 12.09.2023), оскільки вірним є період починаючи з 6-того місяця з дати укладення сторонами додаткової угоди № 4 від 12.02.2024 до договору, якою було погоджено такий строк (не пізніше 6-ти місяців) використання/повернення попередньої оплати, тобто з 13.08.2024 до 12.09.2024 на суму 10 321 829,73 грн непогашеної/неповернутої попередньої оплати в розмірі 0,01 % за кожен день, що складає 31 997,67 грн неустойки.

Посилання відповідача на використання попередньої оплати у повному обсязі у період з 15.12.2023 до 22.07.2025, на доведення чого ним додатково було долучено до матеріалів справи акт приймання виконаних робіт № 28 від 22.07.2025 на суму 2 595 112,59 грн (а.с. 129-146 том 1), роботи за яким, як стверджував відповідач, фактично були ним виконані ще у 2024 році, проте їх здати та підписати акт не вбачалось за можливим, оскільки в першому півріччі 2025 року проводилась експертиза остаточної редакції проєктної документації (а.с. 27-32 том 1), колегією суддів до уваги не приймаються, з тих підстав, що ці твердження виконавця не спростовують виконання робіт та, відповідно, погашення попередньої оплати у сумі 10 321 829,73 грн (чи у іншій сумі) у встановлений апеляційним судом період (з 13.08.2024 до 12.09.2024), як і обставин неналежного виконання замовником обов`язку щодо сприяння підряднику у виконанні роботи у такий період.

За приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.01.2019 у справі № 355/385/17 зазначено, що тлумачення ст. 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати.

У статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

З огляду на те, що факт порушення відповідачем своїх зобов`язань з погашення/повернення у визначений договором строк невідпрацьованої суми авансу, отриманого від позивача, є доведеним у встановлений апеляційним судом період, тож наявні підстави для стягнення з відповідача неустойки у розмірі 31 997,67 грн, оскільки зазначений вид відповідальності погоджений сторонами у абз. 5 п. 16.2 договору. В решті позову слід відмовити за необґрунтованістю вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права і прийшов до хибних висновків щодо повної відмови у задоволенні позову, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржене апелянтом рішення господарського суду у даній справі скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області на рішення господарського суду міста Києва від 21.10.2025 у справі № 910/8855/25 частково задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 21.10.2025 у справі № 910/8855/25 скасувати та прийняти нове рішення.

Задовольнити частково позовні вимоги служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Класика Комфорту" (01014, м. Київ, вул. Бойчука Михайла, буд. 41-Б, каб. 2018; ) на користь служби відновлення та розвитку інфраструктури у Київській області (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, буд. 11-А; ) 31 997 грн 67 коп. неустойки, 383 грн 97 коп. судового збору за подання позову та 575 грн 96 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

В решті позову відмовити.

Доручити господарському суду міста Києва видати наказ.

Матеріали справи № 910/8855/25 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Барсук

Є.Ю. Пономаренко