ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2026 м. Полтава Справа № 917/476/25

Господарський суд Полтавської області у складі судді Байдуж Ю. С., при секретарі судового засідання Сахно А. В., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Заступника керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області, код ЄДРПОУ ; вул. Шевченка, 7, м. Ковель, Волинська область, 45000

в інтересах держави в особі органу, уповноваженого від імені держави здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах

позивач: Кобеляцька міська рада, ; вул. Касьяна, 29, м. Кобеляки, Полтавський район, Полтавська область, 39200;

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут", , вул.Панянки, 65Б, м. Полтава, Полтавська область,36022;

2. Комунального підприємства "Водоканал Плюс" Кобеляцької міської ради, ; вул. Покровська, буд. 43А, м. Кобеляки, Полтавський район, Полтавська область, 39200

про визнання додаткових угод недійсними, стягнення 578 560,22 грн,

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання;

ухвалив рішення про наступне:

1.СУТЬ СПОРУ.

1.1.Предметом цього спору, який ініційований Заступником керівника Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області (надалі - Прокурор) в інтересах держави, є визнання недійсними додаткових угод до договору про постачання електричної енергії, укладеного між відповідачами у справі та стягнення безпідставно отриманих коштів.

2.ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

2.1. Відповідач 1, Товариство з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" та Відповідач 2, Комунальне підприємство "Водоканал Плюс" Кобеляцької міської ради, 15.03.2022, уклали між собою договір №21010892/22 про постачання електричної енергії (далі за текстом зазначається, як Договір), строком дії до 31.12.2022, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (преамбула та п. 13.1. Договору).

2.2. Цей Договір відповідачі уклали у порядку передбаченому Законом України Про публічні закупівлі (надалі - Закон) в результаті проведення відкритих торгів, за оголошенням про проведення відкритих торгів за ідентифікатором закупівель UA - 2022-02-08-008733-b.

2.3. Предметом даного Договору є зобов`язання Відповідача 1 (Постачальник за Договором) продавати Відповідачу 2 (Споживач за Договором) електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок Споживача (ДК 021:2015 код 09310000-5), та зобов`язання Відповідача 2 оплачувати Відповідачу 1 вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснювати інші платежі за Договором (п. .1. Договору).

Очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період 2022 року становить 654 867 кВт/год.

2.4. В Договорі відповідачі узгодили ціну Договору, зокрема 2 949 143,51 грн в тому числі ПДВ 491 532,25 грн (п. 5.1. Договору).

2.5. Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника (п. 5.2. Договору).

2.6. Відповідно до Комерційної пропозиції, що є Додатком 2 до Договору, сторони узгодити постачання електричної енергії кількістю 654867 кВт-год, вартістю 3,75272 за одиницю без ПДВ, всього на суму 2 457 661,26 грн без ПДВ та 2 949 193,51 грн, разом з ПДВ.

Тобто вартість електричної енергії за одиницю виміру, згідно умов Договору, склала 3, 75272 грн без ПДВ.

2.7. Крім наведений істотних умов Договору, сторони також узгодили, що істотні умови Договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами в повному обсязі, крім випадків передбачених ч. 5, 6 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (надалі Закон):

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії;

3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;

6) зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої цієї статті, а саме: дія договору про закупівлю може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в початковому договорі про закупівлю, укладеному в попередньому році, якщо видатки на досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку.

2.8. В подальшому, відповідачі уклали ряд Додаткових угод до Договору:

2.8.1. Додаткову угоду № 1 від 15.04.2022, на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону, відповідно до якої, п. 2.3. Договору викладено у такій редакції: «Очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період 2022 становить 595 387,523 кВт/год. Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені залежно від реального стану видатків». Додаток 2 (комерційну пропозицію) викладено також в новій редакції, з урахуванням внесених змін.

2.8.2. Додаткову угоду № 2 від 28.07.2022, якою на тих же підставах змінено обсяг постачання електричної енергії в бік зменшення (без зміни вартості Договору) на 29882,023 кВт та викладено п. 2.3. Договору в новій редакції: «Очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період 2022 становить 565 505,50 кВт/год. Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені залежно від реального стану видатків». Цією ж угодою були внесені зміни до комерційної пропозиції до Договору, відповідно до яких, вартість електричної енергії за одиницю виміру без ПДВ, з 01.04.2022 по 30.06.2022, враховуючи Додаткову угоду № 1 що склала 4,12778 грн/кВт без ПДВ, що становить 9,99 % від початкової ціни за одиницю, а з 01.07.2022, за одиницю виміру без ПДВ склала 4,53645 що становить 9 % від попередньої ціни за одиницю електричної енергії за Договором.

2.8.3. Додаткову угоду № 3 від 30.09.2022, відповідно до якої на тих же підставах п. 2.3. Договору викладено у наступній редакції: «Очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період 2022 становить 544 123,66 кВт/год. Обсяги закупівлі електричної енергії можуть бути зменшені залежно від реального стану видатків».

Також цією додатковою угодою внесені зміни до Комерційної пропозиції до Договору, зокрема в частині вартості електроенергії «з 01.09.2022 по 31.12.2022, кількість 215 947,66 кВт/год, вартість за одиницю без ПДВ, 4,98556 грн,…».

Таким чином вартість одиниці електричної енергії збільшилася на 8,41 % від попередньої ціни.

2.9. Викладені обставини свідчать про те, що ціна електричної енергії за одиницю в порівнянні з початковою збільшилася на 32,85 %.

Відповідно до наявних у матеріалах справи Листів ТОВ «Полтаваенергозбут» від 15.04.2022, від 25.07.2022, від 27.09.2022, а також доданих до них даних про результати торгів електроенергії на ринку, підставою для внесення відповідних змін до Договору було ріст ціни на закупівлю електричної енергії, в першому випадку на 11,8%, в другому на 12.2 %, а в кінцевому випадку 9,9 %, та в третьому на 9,9%.

2.10. З пояснень Прокурора, в результаті реалізації Договору, в частині внесення відповідних змін до Договору, та продаж електричної енергії за зміненою (від початкової) ціни Договору, виявлено порушення інтересів держави.

Зазначене порушення полягає у сплаті Відповідачем 2 Відповідачу 1 вартості електроенергії за зміненою ціною, що потягло за собою переплату в розмірі 578 560,22 грн, яка фінансується з бюджету позивачем.

2.11. З приводу зазначених обставин, Решетилівська окружна прокуратура Полтавської області, звернулася з Листами від 06.02.2025 за вих. №56/1-772 вих.25 та вих. №56/1-773 вих.25 до позивача Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області та Відповідача 2 у справі, про вчинення заходів щодо захисту порушених прав Держави, шляхом звернення до суду з позовом та до Відповідача 1 про врегулювання спору в позасудовому порядку.

2.12. Не вчинення заходів щодо захисту порушених інтересів держави та не врегулювання спору призвело до звернення Прокурора до суду з даним позовом, який розглядається судом у цій справі.

3. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ ПОЗИВАЧА.

3.1. Прокурор просить визнати недійсними:

- Додаткову угоду № 1 від 15.04.2022;

- Додаткову угоду № 2 від 28.07.2022;

- Додаткову угода № 3 від 30.09.2022 до Договору, що укладені між віповідачами у справі.

А також, стягнути з ТОВ «Полтаваенергозбут» на користь Комунального підприємства "Водоканал Плюс" Кобеляцької міської ради 578 560,22 грн, та понесені судові витрати на оплату судового збору в сумі 17 762,40 грн.

3.2. Юридичними підставами позову позивач зазначає ст. 11, 203, 215, 216, 1212 ЦК України.

3.3. Фактичними підставами позову - неповернення Відповідачем 1 безпідставно отриманих ним коштів, сплачених йому за Договором в результаті протиправного збільшення ціни на електричну електроенергію.

4. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ ВІДПОВІДАЧІВ. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ.

4.1. Відповідач 1 заперечує проти позову та просить у задоволенні позову відмовити, оскільки ціна на електричну енергію збільшувалася кожного разу у зв`язку з коливанням ціни на ринку у сторону збільшення, і кожного разу не більше ніж на 10 %.

4.2. Відповідач 2 своїм правом на подання відзиву у справі не скористався.

5. ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

5.1. Ухвалою суду від 07.04.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання у справі на 01.05.2025 о 10:00 год.; явку учасників справи визнано обов`язковою; встановлено процесуальні строки для подання учасниками справи заяв по суті справи.

5.2. Від відповідача-1 через систему "Електронний суд" до суду надійшли відзив на позов (вх. № 5068 від 16.04.2025), а також клопотання про зупинення розгляду справи (вх. № 5506 від 25.04.2025), яким відповідач-1 у порядку п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України просив суд зупинити провадження у справі № 917/476/25 до набрання законної сили судовим рішенням Касаційного господарського суду у справі № 920/19/24 щодо застосування п. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

5.3. Від прокуратури до суду надійшла відповідь на відзив (вх. № 5499 від 25.04.2025).

5.4. В підготовчому засіданні 01.05.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі і оголосив перерву до 27.05.2025.

5.5. У зв`язку із неявкою в підготовче засідання 01.05.2025 представників позивача та відповідача-2, суд ухвалою від 01.05.2025 повідомив вказаних учасників справи про час, дату та місце продовження проведення підготовчого засідання у справі після перерви та визнав явку учасників справи обов`язковою.

5.6. Після перерви в підготовче засідання 27.05.2025 представники позивача та відповідача-2 не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Позивач та відповідач-2 про час, дату та місце проведення підготовчого засідання повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронного листа (том 2 а. с. 193, 195).

5.7. Інших заяв чи клопотань від учасників справи суду не надходило тому суд, ухвалою від 27.05.2025 закрив підготовче провадження у справі № 917/476/25, справу призначив до судового розгляду по суті на 17.06.2025 о 10:30 год.

5.8. В подальшому, ухвалою від 17.06.2025 суд зупинив провадження у справі № 917/476/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 920/19/24.

5.9. Ухвалою від 20.01.2026 суд ухвалив провадження у справі № 917/476/25 поновити та призначити дату судового засідання з розгляду справи по суті на 24.02.2026 о 10:30 год.

5.10. Під час судового розгляду справи по суді, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, після дослідження матеріалів справи, враховуючи встановлені ГПК України строки розгляду справи, суд ухвалив рішення з огляду на таке.

6. ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

6.1. З урахуванням обставин справи та фактичних підстав позову, суд визначає, що питаннями, на які суд має знайти ствердну відповідь у цій справі, є:

- чи укладені додаткові угоди до Договору з дотриманням норм чинного законодавства?

- якщо відповідь на попереднє питання «Ні», то яка правова кваліфікація взаємовідносин, що виникли між сторонами, з урахуванням предмету та підстав позову, що розглядається у цій справі?

6.2. У відповідності до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно позивач має довести наявність обставин, що дозволять суду знайти ствердну відповідь на ключові питання, а відповідач - спростувати такі обставини.

7.7. ВИСНОВКИ СУДУ ПРО НАЯВНІСТЬ ПВНОВАЖЕНЬ У ПРОКУРОРА ЗВЕРТАТТИСЯ З ДАНИМ ПОЗОВОМ ДО СУДУ.

7.1. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

7.2. Представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом (ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру»).

7.3. Водночас слід зазначити, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин.

В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (Рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 Конституційний Суд України).

7.4. Відтак «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

7.5. Так, прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

2) у разі відсутності такого органу (ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру») .

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

7.6. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц наведено правовий висновок, зокрема, якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу влади, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу. Процедура, передбачена абз. 3 і 4 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту.

7.7. Так, підставою для представництва прокурором інтересів держави шляхом подання цього позову є невчинення дій позивачем та Відповідачем 2 дій, щодо звернення до суду за захистом порушених інтересів держави, що завдає шкоди державі в бюджетній сфері і є порушенням загальнодержавних інтересів та у відповідності до ст. 131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва позивача в суді.

7.8. На думку суду, таке обґрунтування є сумісним з розумінням «інтересів держави», у зв`язку з наступним.

7.9. Суд вбачає наявність підстав для участі Прокурора у цій справі відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» оскільки Кобеляцька міська рада, як розпорядник бюджетних коштів, є обізнана про порушення (а. с. 35-40 ), проте самостійних заходів щодо їх стягнення не вжила, що виправдовує звернення прокурора для захисту інтересів держави.

7.10. Таким чином, аналізуючи викладене, суд дійшов висновку про повну обґрунтованість та законність вимог Прокурора.

8. ВИСНОВКИ СУДУ ПРО НАЯВНІСТЬ ПІДСТАВ ДЛЯ ЗАДОВОЛЕННЯ ПОЗОВУ.

8.1. Оцінюючи правомірність вимог Прокурора, суд виходить з того, що між Відповідачем-1 та Відповідачем-2 виникли господарські відносини на підставі Договору №21010892/22 про постачання електричної енергії, який за своєю правовою природою є договором поставки. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», такий договір укладається згідно з нормами Цивільного кодексу України.

8.2. Відповідно до норм Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627).

8.3. Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторонами досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

8.4. Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

8.5. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

8.6. Керуючись принципом свободи Договору, який дозволяє сторонам бути вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України), сторони спору визначили, за спільною згодою сторін, предмет та ціну укладеного Договору, що є істотними умовами.

Відповідно до таких, передбачалася поставка електроенергії відповідачем позивачу, загальним обсягом 654867 кВт*год, вартістю 3,75272 за одиницю без ПДВ, всього на суму 2 457 661,26 грн без ПДВ та 2 949 193,51 грн, разом з ПДВ (п. 2.6. цього рішення).

8.7. В подальшому сторони уклали Додаткові угоди до Договору, в результаті реалізації яких (шляхом продажу та прийняття електричної енергії, оплати її вартості), ціна на електричну енергію збільшилася на 32,8 % в порівнянні з початковою (визначеною при укладенні Договору).

8.8. З пояснень Прокурора, які надані в обґрунтування позову, продаж відповідачу 2 електричної енергії за Договором за ціною на 32, 8 % більшою від початкової, спричинив збитки державі в особі позивача Кобеляцької міської ради, м. Кобеляки у вигляді переплати за Договором в сумі 578 560,22 грн. Оскільки на думку Прокурора додаткові угоди укладені між сторонами є недійсними, через їх невідповідність нормам чинного законодавства України про державні закупівлі.

8.9. Так, відповідаючи на питання що постало перед судом, суд виходить з наступного.

8.10. Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом України "Про державні закупівлі" (Закон).

8.11. Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону відносини, пов`язані зі сферою публічних закупівель, регулюються виключно цим Законом і не можуть регулюватися іншими законами, крім випадків, встановлених цим Законом.

8.12. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 цього Закону договір про закупівлю визначається як господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі / спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

8.13. Основні вимоги до договору про закупівлю та внесення змін до нього урегульовані статтею 41 Закону, частиною першою якої визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

8.14. Відповідно до частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

8.15. Згідно із частиною першою статті 652 ЦК України разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

8.16. Частиною четвертою статті 41 Закону визначено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції / пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі / спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції / пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

8.17. За загальним правилом істотні умови договору про закупівлю, однією з яких є ціна товару, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі (ч. 5 ст. 41 Закону). Однак зазначена норма передбачає випадки, коли допустима зміна істотних умов договору про закупівлю. Такі випади передбачені також умовами укладеного між сторонами Договору (п. 2.7. Рішення).

8.18. Відповідно до ч. 5 ст. 41 Закону істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Отже максимально можливе збільшення розміру ціни за одиницю товару, можливе не більше 10 % від погодженої сторонами договору закупівлі ціни.

Й у будь-якому випадку загальний розмір збільшення ціни не може перевищувати 10 % ціни, встановленої в договорі закупівлі.

8.19. Таке тлумачення зазначеної норми відповідає меті Закону, якою є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

8.20. Окрім того, відповідно до преамбули Закону, цей Закон також має на меті адаптувати законодавство України acquis Європейського Союзу на виконання Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, зіншої сторони (далі - Угода про асоціацію)

Згідно з пояснювальною запискою до проєкту Закону № 922-VIII зазначений проєкт Закону розроблено на виконання розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про здійснення державних закупівель", Програми діяльності Кабінету Міністрів України, Коаліційної угоди та Указу Президента України "Про Стратегію сталого розвитку "Україна - 2020" щодо впровадження електронних закупівель, а також статті 153 глави 8 "Державні закупівлі" розділу IV Угоди про асоціацію у частині імплементації Директив 2014/24/ЄС і 2014/25/ЄС. Метою проєкту Закону є, зокрема, підвищення рівня конкуренції у сфері державних закупівель та зниження рівня корупції шляхом запровадження системи електронних закупівель та електронної системи оскарження; здійснення процедур закупівлі, обмін інформацією, документами та подання роз`яснень в електронній системі закупівель; виконання Угоди про асоціацію щодо імплементації Директив 2014/24/ЄС і 2014/25/ЄС шляхом запровадження нових підходів щодо здійснення закупівель у частині оптимізації процедур закупівель та можливості створення ЦЗО.

8.21.Відповідно до статті 148 глави 8 "Державні закупівлі" розділу IV Угоди про асоціацію сторони визнають внесок прозорого, недискримінаційного, конкурентного і відкритого тендерного процесу у сталий економічний розвиток і встановлюють у якості своєї мети ефективне, взаємне і поступове відкриття відповідних ринків закупівель. Це передбачає послідовне наближення законодавства України у сфері державних закупівель до acquis ЄС у сфері державних закупівель, що супроводжуватиметься інституційною реформою та створенням ефективної системи державних закупівель на основі принципів, якими регулюються державні закупівлі Сторони ЄС.

8.22. Частинами першою, другою статті 153 глави 8 "Державні закупівлі" розділу IV Угоди про асоціацію визначено, що Україна забезпечує поступове приведення існуючого та майбутнього законодавства у сфері державних закупівель у відповідність до acquis ЄС у сфері державних закупівель. Адаптація законодавства здійснюється поетапно згідно з періодами, визначеними у Додатку ХХІ-А та в Додатках ХХІ-В-ХХІ-Е, ХХІ-G, ХХІ-H та ХХІ-J до цієї Угоди. Додатки ХХІ-F та ХХІ-І до цієї Угоди визначають необов`язкові елементи, які не потребують впровадження в законодавство України, тоді як Додатки ХХІ-K-ХХІ-N до цієї Угоди містять елементи acquis ЄС, які залишаться поза сферою законодавчої адаптації. У цьому процесі належна увага повинна приділятися відповідному прецендентному праву Європейського Суду та імплементаційним заходам Європейської Комісії, а також, якщо в цьому виникне необхідність, будь-яким змінам в acquis ЄС, що відбуватимуться в той самий час.

8.23. Для прикладу у справі № № 920/19/24, Постанова від 21.11.2025, Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на практику Суду Європейського Союзу (далі - Суд ЄС), який, з-поміж іншого, зазначає, що основною метою правил Співтовариства у сфері державних закупівель є забезпечення вільного руху послуг та відкриття ринку для неспотвореної конкуренції у всіх державах-членах (див. справу 26/03 Stadt Halle та RPL Lochau [2005] ECR I-1, пункт 44). Задля досягнення цієї подвійної мети право Співтовариства застосовує, серед іншого, принцип недискримінації за ознакою громадянства, принцип рівного ставлення до учасників тендеру та випливаюче з цього зобов`язання щодо прозорості (див. справу C-275/98 Unitron Scandinavia та 3-S [1999] ECR I-8291, пункт 31; справу C-324/98 Telaustria та Telefonadress [2000] ECR I-10745, пункти 60 та 61 та справу C-496/99 P Commission проти CAS Succhi di Frutta [2004] ECR I-3801, пункти 108 та 109).

Суд ЄС зауважує, що з метою забезпечення прозорості процедур та рівного ставлення до учасників тендеру, зміни до положень державного контракту під час його дії становлять нове укладення контракту в розумінні Директиви 92/50, якщо вони істотно відрізняються за характером від початкового контракту і, отже, свідчать про намір сторін переглянути основні умови цього контракту. Зміна державного контракту під час його дії може вважатися істотною, якщо вона вводить умови, які, якби вони були частиною початкової процедури укладення контракту, дозволили б допуск інших учасників тендеру, крім тих, які були допущені спочатку, або дозволили б прийняття іншої пропозиції, крім тієї, яка була прийнята спочатку. Зміна також може вважатися істотною, якщо вона змінює економічний баланс договору на користь підрядника в спосіб, який не був передбачений умовами початкового договору (див. справу C-454/06 pressetext Nachrichtenagentur GmbH v Republik Osterreich (Bund), APA-OTS Originaltext - Service GmbH, APA Austria Presse Agentur registrierte Genossenschaft mit beschrankter Haftung).

У пункті 61 рішення від 07 грудня 2023 року у справах C-441/22 та C-443/22, EU:C:2023:970 Obshtina Razgrad Суд ЄС звернув увагу, що пункт 72 директиви 2014/24ЄС по суті має на меті забезпечити дотримання принципів прозорості процедур та рівного ставлення до учасників тендеру. Ці принципи виключають, після укладення державного договору, внесення замовником та переможцем тендеру змін до положень цього договору таким чином, щоб ці положення суттєво відрізнялися за своїм характером від положень початкового договору. Дотримання цих принципів, у свою чергу, є частиною більш загальної мети правил ЄС у сфері державних закупівель, яка полягає у забезпеченні вільного руху послуг та відкриття для неспотвореної конкуренції в усіх державах-членах (див.mutandis постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2024 року у справі № 910/13988/20, в якій було здійснено посилання на рішення Суду ЄС для ілюстрації підходу застосування схожих положень (принципів) у практиці ЄС).

Акцент на імплементацію таких підходів викладений у Постанові ВП ВС від 21.11.2025 у справі № 920/19/24.

8.24. Підсумовуючи викладене, як вже зазначалося судом, у будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності законних підстав, проте загальне збільшення такої ціни не повинне перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.

Такий правовий висновок неодноразово також був викладений у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11 квітня 2024 року у справі № 922/433/22, від 01 жовтня 2024 року у справі № 918/779/23, від 06 лютого 2025 року у справі № 910/5182/24, від 18 лютого 2025 року у справі № 925/889/23 тощо, де інтерпретовано та застосовано положення пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону як імперативну норму, яка визначає верхню межу дозволеного відсоткового збільшення ціни за одиницю товару - не більше 10 % від ціни товару, погодженої сторонами в договорі про закупівлю.

8.25. Втім, з обставин цієї справи вбачається, що в результаті зміни ціни Договору, на підставі укладених між відповідачами додаткових угод, ціна Договору зросла на 32, 8% що суперечить наведеному законодавству України.

8.26. За загальним правилом правомірність правочину презюмується.

Так, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204).

8.27. Разом з тим, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зокрема:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203 ЦК України).

8.28. Тож суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання недійсними додаткових угод укладених відповідачам до Договору.

8.29. Відповідаючи на питання щодо правової кваліфікації правовідносин між сторонами, що виникли у зв`язку зі платою переплати за Договором в сумі 578 560,22 грн, суд виходить з наступного.

8.30. Так, відповідно до ст. 1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

8.31. Аналіз ст.1212 ЦК дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/1238/17).

8.32. При цьому, відсутність правової підстави слід розуміти, як перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Отже, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

8.33. Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Втім, необхідною умовою для цього є відсутність або відпадання достатньої правової підстави (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17, постанові Верховного Суду від 13 листопада 2024 року у справі № 911/2593/23).

8.34. Надаючи оцінку зазначеній підставі позову як безпідставне отримання Відповідачем 1 кошів в сумі 578 560,22 грн, суд зазначає, що у разі, коли правочин утворює правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Виключенням є випадки, коли майно безпідставно набуте у зв`язку з зобов`язанням (правочином), але не відповідно до його умов.

8.35. Як зазначено судом вище, підставою для перерахування позивачем на користь відповідача кошів в сумі 578 560,22 грн за Договором, в результаті укладення додаткових угод до Договору, які суд визнає недійсними.

Наведене свідчить, що спірні правовідносини необхідно кваліфікувати за статтею 1212 ЦК України як кондикційні.

Подібний висновок було зроблено у постанові КГС ВС від 12 серпня 2021 року у справі № 910/17567/19.

8.36. Таким чином суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в частині стягнення безпідставно сплачених коштів у розмірі 578 560,22 грн, а отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

8.37. Серед іншого, суд також зазначає, що згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"; рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України").

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Наведена практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи викладене суд не вбачає необхідності надання оцінки кожному доводу сторін у справі у межах розгляду даної справи, оскільки вищенаведені аргументи господарського суду, на переконання судді є самостійною та достатньою підставою для ухвалення даного рішення.

9. СУДОВІ ВИТРАТИ.

9.1. Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. Зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

9.2. Судом встановлено, що при поданні позову до суду Прокурором понесено витрати на сплату судового збору у розмірі 17 762,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 372 від 19.02.2025.

Враховуючи висновки суду про задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 13, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсними:

Додаткову угоду № 1 від 15.04.2022, Додаткову угоду № 2 від 28.07.2022, та Додаткову угоду № 3 від 30.09.2022 до Договору від 15.03.2022 за №21010892/22 про постачання електричної енергії, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" та Комунальним підприємством "Водоканал Плюс" Кобеляцької міської ради.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (, вул. Панянки, 65Б, м. Полтава, Полтавська область, 36022) на користь Кобеляцької міської ради, (; вул. Касьяна, 29, м. Кобеляки, Полтавський район, Полтавська область, 39200) 578 560,22 грн.

4. Сягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полтаваенергозбут" (, вул. Панянки, 65Б, м. Полтава, Полтавська область, 36022) на користь Полтавської обласної прокуратури (36000, м. Полтава, вул. 1100 річчя Полтави, 7, р/р UA0006160, банк ДКСУ м. Київ, , код класифікації видатків бюджету - 2800) 13 220,40 грн судового збору.

5. Сягнути з Комунального підприємства "Водоканал Плюс" Кобеляцької міської ради, ; вул. Покровська, буд. 43А, м. Кобеляки, Полтавський район, Полтавська область, 39200 на користь Полтавської обласної прокуратури (36000, м. Полтава, вул. 1100 річчя Полтави, 7, р/р UA0006160, банк ДКСУ м. Київ, , код класифікації видатків бюджету - 2800) 4 542,00 грн судового збору

6. Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 02.03.2026

Суддя Юлія БАЙДУЖ