ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23 лютого 2026 року м.Харків Справа № 913/549/24

Провадження №8/913/549/24

Господарський суд Луганської області у складі:

Суддя Іванов А.В.

при секретарі судового засідання Макарові А.Д.

розглянувши в судовому засіданні

подання державного виконавця Старобільського відділу державної виконавчої служби у Старобільському районі Луганської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 22.02.2026

про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Головка В.В. у справі № 913/549/24

за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк», м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомерціал», с. Денежникове Новоайдарського району Луганської області

відповідача-2 ОСОБА_1 , м. Старобільськ Луганської області

відповідача-3 ОСОБА_2 , м. Старобільськ Луганської області

про стягнення 2.094.734,12 грн

орган примусового виконання рішень Старобільський відділ державної виконавчої служби у Старобільському районі Луганської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, смт. Володимирець Вараського району Луганської області,

за участю державного виконавця представник не прибув.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомерціал», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за Договором кредитної лінії №397_018 від 28.04.2021 у сумі 2.092.075,86 грн з яких прострочена заборгованість за основним боргом у сумі 1.450.000 грн, прострочені проценти за користування кредитом у сумі 641 955,03 грн та заборгованість за комісією в сумі 2 779,09 грн.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 23.04.2025 у справі № 913/549/24 позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомерціал», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково; стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомерціал», ОСОБА_1 ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» прострочену заборгованість за Договором кредитної лінії № 397_018 від 28.04.2021 в сумі 1.450.000 грн; стягнуто на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» з:

- Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомерціал» витрати на судовий збір в сумі 5800 грн;

- ОСОБА_1 витрати на судовий збір в сумі 5800 грн;

- ОСОБА_2 витрати на судовий збір в сумі 5800 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.09.2025 у справі № 913/549/24 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» задоволено.

Скасовано рішення Господарського суду Луганської області від 23.04.2025 у справі №913/549/24 в частині відмови у солідарному стягненні з відповідачів процентів в сумі 641 955,03 грн та комісії в сумі 2 779,09 грн за Договором кредитної ліні №397_018 від 28.04.2021. В цій частині прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволені.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомерціал» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» проценти в сумі 641 955,03 грн та комісію в сумі 2779,09 грн за Договором кредитної ліні №397_018 від 28.04.2021. В решті рішення Господарського суду Луганської області від 23.04.2025 у справі №913/549/24 залишено без змін.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомерціал» на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 8378,94 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 3868,40 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 8378,94 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 3868,40 грн; стягнуто з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у розмірі 8378,94 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 3868,40 грн.

На виконання рішення Господарського суду Луганської області та постанови Східного апеляційного господарського суду видано відповідні накази.

23.02.2026 від державного виконавця Старобільського відділу державної виконавчої служби у Старобільському районі Луганської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надійшло подання від 22.02.2026 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 у справі № 913/549/24.

Подання обґрунтоване наступним:

- згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у Старобільському відділі державної виконавчої служби у Старобільському районі Луганської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України перебуває зведене виконавче провадження № 79619562 до складу якого входить 6 виконавчих проваджень про стягнення боргів з ОСОБА_1 на користь юридичних осіб боргів у сумі 7084842,62 грн;

- відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон), виконавцем 27.10.2025,17.11.2025, винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, якими боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Копії постанов направлено сторонам виконавчих проваджень;

- рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження»;

- під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України за боржником зареєстровані транспортні засоби : марка: БОБЕР, модель: ПА-0050, категорія: ПРИЧІП, колір: СИНІЙ, рік виробництва: 2017, номер шасі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , ВАЗ НОМЕР_3 марка: ВАЗ, модель: 212140, категорія: ЛЕГКОВИЙ, колір: СИНІЙ, рік виробництва: 2009, Номер кузова: НОМЕР_4 ;

- згідно інформації наданої на запит до Пенсійного фонду України про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, встановлено, що боржник не працює;

- згідно інформації наданої на запити Пенсійного фонду України осіб-боржників, які отримують пенсії - інформацію не знайдено;

- згідно інформації наданої на запити до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників юридичних осіб та/або фізичних осібпідприємців, а також рахунки, відкриті боржником юридичною особою через свої відокремлені підрозділи, встановлені наявні рахунки у боржників юридичних осіб та/або фізичних осіб підприємців, а також рахунки, відкриті боржником - юридичною особою через свої відокремлені підрозділи;

- згідно інформації наданої на запити до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону встановлено, що боржник ОСОБА_1 з 17.11.2025 по 17.02.2026 кордон не перетинав;

- згідно відповіді Управління державної міграційної служби України в Луганській області, що перевіркою за обліками бази персональних даних Відомчої інформаційної системи Державної міграційної служби України - Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами встановлено, що запитувана особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортами громадянина України для виїзду за кордон, один з яких видано у 2017 році, другий очікує видачі;

- рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів;

- боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього заходів примусового виконання.

На підставі викладеного, державний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон Головко Володимира Вікторовича, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно зведеного виконавчого провадження № 79619562.

Державний виконавець просить розглядати подання без його участі.

Згідно п. 5.4, абз. 8-9 Засад використання автоматизованої системи документообігу у Господарському суді Луганської області, протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.02.2026, розгляд подання призначено судді Іванову А.В.

Розглянувши матеріали подання, повно та всебічно дослідивши докази в їх сукупності, суд зазначає наступне:

Статтею 337 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) унормовано, що тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця. Тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом до закриття провадження у справі про неплатоспроможність такої фізичної особи в порядку, визначеному Кодексом України з процедур банкрутства.

Ураховуючи положення ст. 337 ГПК України, суд зауважує, що означений захід є виключним заходом забезпечення виконання судового рішення, застосування якого є правом, а не обов`язком суду.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання, не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Отже, законодавством передбачена можливість тимчасового обмеження виїзду за кордон боржника у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

За змістом ч. 1 ст. 337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення.

У відповідності до ч. 4 ст. 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Отже, виходячи з вищевикладеного, у даному випадку задоволення подання з підстав, викладених державним виконавцем, може призвести до безпідставного обмеження права фізичної особи на свободу пересування, яке передбачено Конституцією України.

Суд звертає увагу державного виконавця на те, що при розгляді вказаної категорії спорів виконавець повинен довести яким чином обмеження у праві виїзду за межі України боржника забезпечить виконання рішення суду у даній справі, адже застосування судом норми щодо обмеження фізичної особи у перетині кордону України не є за своєю правовою природою видом санкції, тобто покарання за невиконання боржником рішення, а лише має на меті забезпечити виконання цього рішення суду.

При цьому, суд зазначає, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено право виконавця на привід боржника у разі його нез`явлення на виклик та право накладати штрафи, звертатись до відповідних органів з поданням про притягнення боржника до відповідальності, однак, неявка боржника на виклики приватного виконавця та ненадання відомостей про доходи не є підставою для застосування до боржника такого виключного заходу як обмеження виїзду за кордон.

Отже, суд приходить до висновку, що така обов`язкова умова для застосування тимчасових обмежень для виїзду за кордон, як ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, у розумінні ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", матеріалами справи не підтверджується.

Більше того, матеріали справи не містять доказів накладення приватним виконавцем штрафів на боржника, доказів навмисного або свідомого ухилення від виконання рішення суду.

Крім того, суд звертає увагу на Рішення № 8-р(II)/2024 від 18 липня 2024 року Конституційного Суду України, в якому Конституційний Суд України констатував, що в контексті предмета цієї справи відповідно до другого речення частини другої статті 64 Конституції України людські права і свободи, гарантовані Конституцією України у приписах статті 29 (право на свободу та особисту недоторканність), статті 55 (право на судовий захист), статті 62 (презумпція невинуватості), статті 63 (право на захист), не можуть бути обмежені в умовах воєнного стану. Це означає, що хоча обмеження зазначених людських прав не може бути зумовлене потребами, пов`язаними з воєнним станом, однак державне втручання у їх захисну сферу є можливим за умови виправданості (домірності) обраних законодавцем засобів, які зберігають повагу до сутності людських прав та не суперечать приписам Конституції України, які expressis verbis гарантують їх обсяг.

Враховуючи зазначене, з боку державного виконавця не доведено, а ні здійснення ним всіх належних та допустимих дій у виконавчому провадженні, зокрема щодо винесення постанови про накладення штрафу на боржника, складення акту про порушення і подання звернення до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення, а ні доказів ухилення боржника від виконання рішення суду та те, що наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання подання державного виконавця Старобільського відділу державної виконавчої служби у Старобільському районі Луганської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 22.02.2026 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Головка В.В. у справі № 913/549/24.

На підставі викладеного, керуючись ст. 234, 235, 337 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Старобільського відділу державної виконавчої служби у Старобільському районі Луганської області Харківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 22.02.2026 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Головка В.В. у справі № 913/549/24, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 255 - 257 ГПК України, до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання.

Ухвалу підписано 23.02.2026.

Суддя Антон ІВАНОВ