ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" березня 2026 р. м. Київ Справа № 911/3878/25

Господарський суд Київської області у складі судді Черногуза А.Ф., перевіривши зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром"

у справі №911/3878/25

за позовом Державного підприємства "Медичні закупівлі України" (01601, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 7, код 42574629)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром" (08130, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Петропавлівська Борщагівка, вулиця Оксамитова, будинок 9, код 38183310)

про стягнення 10581498,18 грн,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа за позовом Державного підприємства "Медичні закупівлі України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоспецпром" про стягнення 10343182 грн, з яких: 4504289,04 грн пені, 5838892,94 грн штрафу, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору про закупівлю від 28.12.2021 №09/524-12/2021.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.12.2025, зокрема, відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду. Призначено проведення підготовчого засідання на 26.01.2026.

Розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.03.2026 суд, вирішив, в порядку пункту 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 17.03.2026.

Через підсистему Електронний суд 06.03.2026 від ТОВ Автоспецпром надійшла зустрічна позовна заява до Державного підприємства "Медичні закупівлі України" про визнання недійсним пункт 5 Додаткової угоди №3 від 23.08.2022 до Договору про закупівлю від 28.12.2021 №09/524-12/2021.

Обгрунтовуючи клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, відповідач посилається на те, що через наявність ряду об`єктивних обставин ТОВ Автоспецпром не мало можливості своєчасно підготувати та подати зустрічну позовну заяву.

Відповідач стверджує, що у період з 15.01.2026 по 19.01.2026, з 20.01.2026 по 23.01.2026, з 03.02.2026 по 06.02.2026, з 07.02.2026 по 10.02.2026 представник відповідача адвокат Поцелов А.О. хворів та перебував на лікарняному. На підтвердження зазначених обставин відповідач долучив копії довідок з електронної системи охорони здоров`я (медичних висновків про тимчасову непрацездатність), витяги з особистого кабінету Пенсійного фонду України.

Відповідач зауважує, що адвокат Поцелов А.О. є єдиним представником відповідача за первісним позовом у цій справі, єдиний міг би належним чином підготувати зустрічний позов і з достатньою повнотою та ясністю висвітлити правову позицію в контексті незаконності пункту 5 Додаткової угоди.

Крім того, за твердженнями відповідача, мають місце й інші обставини, які істотно вплинули на строки подачі зустрічної позовної заяви.

Через наслідки ворожих атак на енергооб`єкти за рішенням Укренерго в м. Києві були застосовані аварійні відключення світла на досить тривалий час. Через запроваджені аварійні відключення світла внаслідок масованої атаки, електропостачання було відсутнє понад дві доби, з перебоями працював мобільний зв`язок, мережа Інтернет, державні реєстри, а також підсистема Електронний суд.

Таким чином, представник відповідача стверджує, що не мав доступу до матеріалів справи, не міг підготувати правову позицію та не міг, зокрема, завантажити зустрічну позовну заяву через підсистему Електронний суд, що, як наслідок, призвело до пропущення строку.

Розглянувши матеріали зустрічного позову разом із клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви, суд дійшов висновку про повернення зустрічної позовної заяви відповідачу із таких підстав.

Пунктом 3 частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) передбачено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до статті 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

За приписами статті 180 ГПК України, відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Отже відповідач вправі реалізувати право на пред`явлення зустрічного позову у строк для подання відзиву з одночасним додержанням вимог, встановлених Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно із частиною восьмою статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Статтею 118 ГПК України визначено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою від 30.12.2025 про відкриття провадження у справі №911/3868/25 суд встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву п`ятнадцять днів з дня вручення вказаної ухвали.

Ухвалу суду від 30.12.2025 відповідач отримав 31.12.2025. За таких обставин відповідач мав право пред`явити зустрічний позов до 15.01.2026.

Натомість зустрічний позов подано лише 09.03.2026, тобто після спливу строку, визначеного частиною першою статті 180 ГПК України.

Як зазначено вище, ТОВ Автоспецпром заявило клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви, в обґрунтування якого відповідач посилається на тимчасову непрацездатність свого представника адвоката Поцелова А.О., наявність масованих ракетних обстрілів території України та застосування аварійних відключень електроенергії у місті Києві, що, на думку відповідача, унеможливило своєчасне подання зустрічної позовної заяви.

Згідно із частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Правовий контекст наведеної норми свідчить про те, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки у кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме причини такий строк було порушено заявником, чи є ця причина поважною та чи підлягає він поновленню.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.11.2023 у справі № 915/43/22.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 08.12.2022 у справі №990/102/22 виснувала, що поважними визнаються лише обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Оцінюючи наведені заявником обставини, суд вважає, що такі не можуть бути визнані поважними причинами пропуску процесуального строку у розумінні статті 119 ГПК України.

Так, із матеріалів справи вбачається, що відповідач подав відзив на позовну заяву 12.01.2026, тобто у межах встановленого судом строку. Отже на момент спливу процесуального строку відповідач мав можливість реалізувати своє процесуальне право на подання процесуальних документів до суду, у тому числі й зустрічної позовної заяви.

Посилання відповідача на тимчасову непрацездатність його представника суд також оцінює критично, оскільки надані медичні висновки свідчать про перебування адвоката на лікарняному у періоди з 15.01.2026 по 19.01.2026, з 20.01.2026 по 23.01.2026, з 03.02.2026 по 06.02.2026 та з 07.02.2026 по 10.02.2026, тобто вже після спливу процесуального строку на подання зустрічного позову.

Крім того, сама по собі обставина перебування представника сторони на лікарняному не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, оскільки учасник справи не позбавлений можливості забезпечити належне представництво своїх інтересів іншим представником або відповідно до статті 56 ГПК України здійснювати процесуальне представництво юридичної особи в порядку самопредставництва, оскільки в порядку самопредставництва юридичну особу може представляти її керівник, член виконавчого органу, інша особа, уповноважена діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

Щодо посилань відповідача на масовані ракетні атаки та пов`язані з ними аварійні відключення електроенергії у місті Києві, суд зазначає, що наведені обставини мають загальний характер і самі по собі не свідчать про існування об`єктивно непереборних перешкод для подання зустрічної позовної заяви саме у межах встановленого процесуального строку.

При цьому відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували фактичну неможливість подання зустрічної позовної заяви у період до 15.01.2026, а також не обґрунтував причин подання такої заяви лише 09.03.2026, тобто майже через два місяці після спливу відповідного строку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів наявності об`єктивно непереборних обставин, які б унеможливили подання зустрічної позовної заяви у встановлений процесуальний строк, а наведені доводи свідчать лише про суб`єктивні труднощі у підготовці відповідного процесуального документа.

За таких обставин підстав для поновлення пропущеного процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви суд не вбачає.

Згідно із частиною сьомою статті 119 ГПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Частиною шостою статті 180 ГПК України встановлено, що зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Встановлення та дотримання процесуальних строків є складовою принципу правової визначеності та спрямоване на забезпечення ефективного, своєчасного та справедливого розгляду справи судом. Натомість поновлення процесуальних строків є виключенням із загального правила та допускається лише за наявності об`єктивних і непереборних обставин, належним чином підтверджених учасником справи.

За таких обставин застосування судом процесуальних норм щодо наслідків пропуску строку на подання зустрічної позовної заяви є реалізацією вимог процесуального закону та не позбавляє відповідача можливості захищати свої права та інтереси в інший передбачений законом спосіб, зокрема шляхом звернення до суду з відповідним самостійним позовом в загальному порядку.

Керуючись статтями 119, 180, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Автоспецпром про поновлення пропущеного процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Автоспецпром зустрічну позовну заяву від 09.03.2026 разом із доданими до неї документами.

Ухвали господарського суду набирають законної сили в порядку статті 235 ГПК України.

Ухвали суду підлягають оскарженню в порядку та строки, визначені ст. ст. 254-256 ГПК України.

Ухвалу підписано 17.03.2026.

Суддя А.Ф. Черногуз