ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 911/1707/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В. Г., суддів: Жукова С. В., Картере В. І.

за участю секретаря судового засідання Багнюка І. І.,

учасники справи:

представник ОСОБА_1 - Ляхов І. О.,

представник ФОП Волкодав І. В. - Боднар М. М.,

арбітражний керуючий Загородній О. М. - особисто,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2025

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 (про прийняття заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Шакур" про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.01.2022)

та на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 (про прийняття заяви фізичної особи-підприємця Волкодава Дмитра Едуардовича про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.01.2022)

у справі № 911/1707/18

за позовом ліквідатора Фермерського господарства "Кухарук" - арбітражного керуючого Загороднього О. М. та фізичної особи-підприємця Волкодав Ірини Віталіївни

до 1. ОСОБА_3 ,

2. ОСОБА_1

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів:

1. Головне управління Держпродспоживслужби в Житомирській області,

2. Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області,

3. Державний реєстратор Відділу державної реєстрації Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області Польова Лариса Дмитрівна,

про визнання недійсними правочинів та спростування майнових дій боржника

та за зустрічним позовом ОСОБА_1

до Фермерського господарства "Кухарук"

про визнання права власності,

в межах справи № 911/1707/18

про банкрутство Фермерського господарства "Кухарук",

ВСТАНОВИВ

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

1. 10.09.2018 ухвалою Господарського суду Київської області відкрито провадження у справі № 911/1707/18 про банкрутство Фермерського господарства "Кухарук" (далі - ФГ "Кухарук") за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Шакур" (далі - ТОВ "Шакур").

2. 15.01.2019 постановою Господарського суду Київської області визнано ФГ "Кухарук" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено арбітражного керуючого Загороднього О.М. ліквідатором боржника.

3. ФГ "Кухарук" створено у 2006 році та згідно Статуту, який затверджений загальними зборами засновників 17.12.2012 у новій редакції, засновниками господарства були громадяни України: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

4. Боржник був власником наступного рухомого та нерухомого майна:

- трактора Беларусь-892, рік випуску - 2016, залишковою вартістю 362897 грн,

- комбайна "ДОН" (техпаспорт серія АА № 631945 від 29.05.2009) залишковою вартістю 1500 грн;

- приставки до комбайна залишковою вартістю 46610 грн;

- обприскувач Берту залишковою вартістю 274468 грн,

- очисника вороху ОВС-70М залишковою вартістю 301 058 грн,

- нежитлової будівлі 4-х рядного телятника № 1 залишковою вартістю 51532 грн,

- нежитлової будівлі 4-х рядного телятника № 2 залишковою вартістю 59171 грн,

- нежитлової будівлі, корівника залишковою вартістю 42 206 грн,

- подрібнювача залишковою вартістю 91 334 грн,

- навігатора залишковою вартістю 41136 грн,

- котла залишковою вартістю 9 858 грн,

- ксерокса залишковою вартістю 5047 грн,

- антени залишковою вартістю 4 450 грн,

- морозильної камери залишковою вартістю 7 008 грн,

- ноутбука залишковою вартістю 9 100 грн.

5. У травні 2017 року ТОВ "Шакур" звернулось в господарський суд із позовом до ФГ "Кухарук" про стягнення 2 749 776,52 грн заборгованості з повернення попередньої оплати за непоставлений у 2015 році товар з урахуванням неустойки, процентів річних та інфляційних.

6. 26.07.2017 рішенням Господарського суду Житомирської області у справі № 906/431/17 позов задоволено частково, стягнуто з ФГ "Кухарук" на користь ТОВ "Шакур" 1 174 015,03 грн попередньої оплати, 279 720,00 грн штрафу та 21806,03 грн сплаченого судового збору, в решті позову відмовлено.

7. 11.10.2017 постановою Рівненського апеляційного господарського суду від вказане рішення суду залишено без змін, відповідно набрало законної сили.

8. Також у червні 2017 року ТОВ "Шакур" звернулось в господарський суд із позовом до ФГ "Кухарук" про стягнення 1 955 684,08 грн заборгованості з повернення попередньої оплати за непоставлений у 2016 році товар з урахуванням неустойки, процентів річних та інфляційних.

9. 03.08.2017 рішенням Господарського суду Житомирської області у справі № 906/475/17, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 19.10.2017 позов задоволено частково, стягнуто з ФГ "Кухарук" на користь ТОВ "Шакур" 1 243 498,97 грн боргу, 248 699,79 грн штрафу, 134 229,75 грн річних, 24 396,43 грн сплаченого судового збору, в іншій частині відмовлено в позові.

10. Відповідно до протоколу № 3 загальних зборів засновників ФГ "Кухарук" від 30.03.2017 було прийнято рішення про виключення ОСОБА_4 (у зв`язку зі смертю) та ОСОБА_1 із числа засновників фермерського господарства; вирішено видати частку ОСОБА_4 у фермерському господарстві майном та коштами його спадкоємцю або опікуну неповнолітнього спадкоємця після оформлення спадщини; вирішено видати частку ОСОБА_1 фермерському господарстві майном згідно акту приймання-передачі.

11. За актом приймання-передачі від 31.03.2017 на підставі рішення загальних зборів засновників від 30.03.2017 № 3 боржник передав, а ОСОБА_1 прийняла наступне майно:

- нежитлова будівля 4-х рядний телятник № 1 залишковою вартістю 51532 грн,

- нежитлова будівля 4-х рядний телятник № 2 залишковою вартістю 59171 грн,

- нежитлова будівля, корівник залишковою вартістю 42 206 грн,

- комбайн "ДОН" (техпаспорт серія АБ № 631945 від 29.05.2009) залишковою вартістю 1500 грн;

- приставка до комбайна залишковою вартістю 46610 грн;

- трактор Беларусь-892, рік випуску - 2016, заводський номер - НОМЕР_1 , залишковою вартістю 362897 грн,

12. За заявою ОСОБА_1 Головне управління Держпродспоживслужби в Житомирській обл. 24.10.2017 зареєструвало за нею Комбайн зернозбиральний ДОН-1500, 2006 р.в. (свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_2 ) та трактор колісний Беларус-892, рік випуску - 2016, заводський номер - НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_3 , реєстраційний номер: НОМЕР_4 ).

13. Також, 25.10.2017 державний реєстратор відділу державної реєстрації Ружинської районної державної реєстрації Житомирської області прийняв рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно: нежитлова будівля 4-х рядний телятник № 1, нежитлова будівля 4-х рядний телятник № 2, нежитлова будівля, корівник, що розташовані у Житомирській області, Ружинський район, Ягнятинська сільська рада, що підтверджується інформацією з Державних реєстрів від 01.08.2018.

14. За актом приймання-передачі від 20.10.2017 на підставі рішення загальних зборів засновників № 3 від 30.03.2017 боржник передав на користь ОСОБА_3 майно в рахунок оплати частки у фермерському господарстві: обприскувач Берту залишковою вартістю 274468 грн, очисник вороху ОВС-70М залишковою вартістю 301 058 грн.

15. Відповідно до протоколу № 4 загальних зборів засновників ФГ "Кухарук" від 18.10.2017 було прийнято рішення про виключення ОСОБА_3 із числа засновників фермерського господарства та вирішено видати їй частку майном згідно акту приймання-передачі та коштами.

16. За актом приймання-передачі майна від 20.10.2017 на підставі рішення загальних зборів засновників № 4 від 18.10.2017 боржник передав, а ОСОБА_3 прийняла наступне майно: подрібнювач залишковою вартістю 91 334 грн, навігатор залишковою вартістю 41136 грн, котел залишковою вартістю 9858 грн, ксерокс залишковою вартістю 5 047 грн, антену залишковою вартістю 4450 грн, морозильну камеру залишковою вартістю 7008 грн, ноутбук залишковою вартістю 9 100 грн.

17. Крім того, між ФГ "Кухарук" в особі директора ОСОБА_5 як продавцем та ОСОБА_1 як покупцем підписано Договір купівлі-продажу транспортного засобу від 25.10.2017, за умовами якого продавець зобов`язався передати транспортний засіб "Автомобіль", який відповідає характеристикам зазначеним у п. 1.2 цього договору, у власність покупця після здійснення оплати за нього (Автомобіль) останнім, а покупець зобов`язався прийняти і сплатити за Автомобіль обумовлену грошову суму протягом трьох днів з дати підписання цього договору. За умовами п.1.2 Автомобіль, що відчужується за цим договором має такі характеристики: марка - Ford, модель - Transit, рік випуску - 1995, номер кузова - НОМЕР_5 , об`єм двигуна: 2496 куб. см, колір - білий, державні номерні знаки НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_7 від 23.08.2013. Вартість Автомобіля визначена сторонами становить 8100 грн без ПДВ та 9720 з ПДВ (п. 2.2 договору).

18. Боржник склав видаткову накладну № 29 від 27.10.2017, за якою передав ОСОБА_1 автомобіль.

19. Відповідно до квитанції від 27.10.2017 на рахунок боржника були перераховані грошові кошти в сумі 9720 грн із призначенням платежу: Оплата за товари/послуги за придбання автомобіля Ford Transit, ПІБ: ОСОБА_1 .

Зміст позовних вимог

20. 21.12.2019 до суду надійшла спільна позовна заява ліквідатора ФГ "Кухарук" - арбітражного керуючого Загороднього О.М., кредиторів ТОВ "Шакур" та ФОП Волкодава Д. В. до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання недійсними правочинів та спростування майнових дій боржника, повернення майна до ліквідаційної маси.

21. Позов мотивовано тим, що керівником ФГ "Кухарук" вчинялися дії на виведення майна (активів) боржника, шляхом його передачі заінтересованим особам стосовно боржника та за заниженою вартістю або безоплатно за умов наявності заборгованості перед кредиторами, а тому наявні підстави для для спростування та визнання недійсними майнових дій боржника.

22. 12.03.2020 до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 до ФГ "Кухарук" про визнання права власності (том 2, а. с. 158 - 165).

23. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка за зустрічним позовом є власником автомобіля на підставі укладеного 25.10.2017 із боржником договору купівлі-продажу, оплатила його, однак ФГ "Кухарук" не визнає її право власності на спірний транспортний засіб, що вбачається безпосередньо з первісної позовної заяви у даній справі про витребування автомобіля, а також не вчинення ФГ "Кухарук" дій щодо зняття спірного автомобіля з реєстраційного обліку.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

24. Справа розглядалася судами неодноразово.

25. 23.09.2020 ухвалою Господарського суду Київської області спільну заяву ліквідатора боржника арбітражного керуючого Загороднього О.М., ТОВ "Шакур" та ФОП Волкодава Д.Е. задоволено частково, у задоволенні зустрічного позову відмовлено.

26. 21.01.2021 Північний апеляційний господарський суд постановою скасував пункти 2, 3, 4, 6, 7, 8, підпункти 1-6 пункту 9 та пункт 10 резолютивної частини ухвали Господарського суду Київської області від 23.09.2020 у справі №911/1707/18. В цій частині апеляційний суд прийняв нове рішення, яким відмовив у задоволенні спільної заяви ліквідатора Загороднього О. М., ТОВ "Шакур", ФОП Волкодава Д. Е; в решті ухвалу Господарського суду Київської області від 23.09.2020 у справі №911/1707/18 залишено без змін.

27. 20.07.2021 постановою Верховного Суду скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2021 та ухвалу Господарського суду Київської області від 23.09.2020, справу № 911/1707/18 передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

28. 12.01.2022 ухвалою Господарського суду Київської області у справі №911/1707/18 відмовлено у задоволенні спільної заяви ліквідатора ФГ "Кухарук" - арбітражного керуючого Загороднього О.М., ТОВ "Шакур" та ФОП Волкодава Д. Е. Задоволено зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ФГ "Кухарук" про визнання права власності. Визнано за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб автомобіль Ford, модель Transit, об`єм двигуна 2 496, повна маса 2 550, 1995 р.в., кузов № НОМЕР_5 , колір білий, державний номерний знак НОМЕР_6 , особливі відмітки т/п САР 894320 13.06.2013 р. 8-ПАС місць, АКТ ПРМ-ПРД ТОВ 219234 09.08.2013.

29. Ухвала мотивована тим, що судом не встановлено обставин, які свідчили б про те, що реалізація відповідачами 1 та 2 свого корпоративного права щодо припинення членства в ФГ "Кухарук" та отримання відповідачами 1 та 2 частини майна ФГ "Кухарук" пропорційно відповідно до їх часток у статутному капіталі боржника, згідно ст. 20 Закону України "Про фермерське господарство" та ст. 54 Закону України "Про господарські товариства", було спрямоване на ухилення від розрахунків боржника з контрагентами та завдання шкоди кредиторам ФГ "Кухарук".

30. Щодо зустрічного позову ОСОБА_1 до ФГ "Кухарук" суд виходив з недоведеності недійсності договору купівлі-продажу транспортного засобу від 25.10.2017, укладеного між ФГ "Кухарук" та ОСОБА_1 , а наявність такого спору сама по собі спростовує наявність можливості у власника майна - ОСОБА_1 вільно володіти, користуватись та розпоряджатись таким майном, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення зустрічного позову та про визнання за ОСОБА_1 права власності на автомобіль.

Подання апеляційної скарги та хід провадження в суді апеляційної інстанції

31. У липні 2024 року ОСОБА_2 як кредитор у справі про банкрутство та особа, яка не брала участі у справі, а суд вирішив питання про її права, звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 12.01.2022 у справі №911/1707/18 та прийняти нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі спільну заяву ліквідатора ФГ "Кухарук" арбітражного керуючого Загороднього О. М., ТОВ "Шакур" та ФОП Волкодава Д. Е. від 20.12.2019. Також скаржниця просила суд залучити в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів ОСОБА_2 та ГУ ДПС у Житомирській області. Апелянт також просила поновити пропущений строку на апеляційне оскарження. Зазначала, що кредитори боржника- ГУ ДПС у Житомирській області та ОСОБА_2 не були залучені судом при новому розгляді справи та не повідомлені про розгляд справи. Вказувала, що з повним текстом оскаржуваного судового рішення ОСОБА_2 , в особі свого представника, змогла ознайомитися лише 02.07.2024, після надсилання вказаного рішення на її адресу ліквідатором.

32. 26.08.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження у справі № 911/1707/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.01.2022.

33. 10.12.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду у справі №911/1707/18 прийнято заяву ФОП Волкодава Дмитра Едуардовича про приєднання до апеляційної скарги до спільного розгляду із апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.01.2022 у справі №911/1707/18.

34. 10.12.2024 ухвалою Північного апеляційного господарського суду у справі №911/1707/18 прийнято заяву ТОВ "Шакур" про приєднання до апеляційної скарги до спільного розгляду із апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.01.2022 у справі №911/1707/18.

35. 18.02.2025 ОСОБА_1 подано клопотання про закриття апеляційного провадження у справі № 911/1707/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 з мотивів: непідтвердження порушення її прав оскаржуваним рішенням (ухвалою); ухвала не містить суджень чи висновків про права та обов`язки апелянта; ОСОБА_2 не пред`являла самостійних вимог та не приєднувалась до заяви (вимог) в якості співвідповідача або третьої особи, тому не може розглядатись, як третя особа яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору відповідно до ст. 49 ГПК України; подання ТОВ "Шакур" та ФОП ВОлкодавом Д. Е. заяв про приєднання до апеляційної скарги є зловживанням правами.

36. 09.09.2025 ухвалою Північного апеляційного господарського суду у справі №911/1707/18 замінено позивача за первісним позовом - ТОВ "Шакур" правонаступником - ФОП Волкодав Іриною Віталіївною, замінено позивача за первісним позовом - ФОП Волкодава Д. Е. правонаступником - ФОП Волкодав Іриною Віталіївною.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

37. 28.10.2025 постановою Північного апеляційного господарського суду (повна постанова складена та підписана 17.12.2025), з урахуванням ухвали про виправлення описок від 17.12.2025, - відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , заяви фізичної особи-підприємця Волкодав Ірини Віталіївни про приєднання до апеляційної скарги - задоволено частково. Ухвалу Господарського суду Київської області від 12.01.2022 у справі №911/1707/18 - скасовано. Прийнято нове рішення. Позов задоволено частково.

Визнано недійсними:

- рішення Загальних зборів засновників ФГ "Кухарук" від 30.03.2017, оформлене протоколом № 3, про видачу ОСОБА_1 частки у статутному капіталі ФГ "Кухарук" майном згідно акту приймання-передачі;

- рішення Загальних зборів засновників ФГ "Кухарук" від 18.10.2017, оформлене протоколом № 4, про видачу ОСОБА_3 частки у статутному капіталі ФГ "Кухарук" майном згідно акту приймання-передачі та коштами".

Спростовано майнові дії боржника ФГ "Кухарук":

- з передачі на користь ОСОБА_3 майна згідно акту приймання-передачі майна від 20.10.2017, підписаного між керівником ФГ "Кухарук" ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на виконання рішення засновників № 3 від 30.03.2017, а саме: обприскувача Берту залишковою вартістю 274468 грн, ОВС-70М залишковою вартістю 301 058 грн;

- з передачі на користь ОСОБА_1 майна згідно акту приймання-передачі майна від 31.03.2017, підписаного між керівником ФГ "Кухарук" ОСОБА_5 та ОСОБА_1 на виконання рішення засновників № 3 від 30.03.2017, а саме: нежитлової будівлі 4-х рядного телятника АДРЕСА_1 , залишковою вартістю 51 532 грн; нежитлової будівлі 4-х рядного телятника АДРЕСА_2 , залишковою вартістю 59 171 грн; нежитлової будівлі, корівника, загальною площею 1 513,9 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , залишковою вартістю 42206 грн; комбайна "ДОН" техпаспорт серія АА № 631945 від 29.05.2009 залишковою вартістю 1500 грн; приставки до комбайна залишковою вартістю 46 610 грн; трактора Беларусь-892, рік випуску - 2016, заводський № НОМЕР_1 , двигун - НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_9 , техпаспорт серія ЕЕ № 095725 від 20.10.2017, залишковою вартістю 362897 грн;

- з передачі на користь ОСОБА_3 майна згідно акту приймання-передачі майна від 20.10.2017, підписаного між керівником ФГ "Кухарук" ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на виконання рішення засновників № 4 від 18.10.2017, а саме: подрібнювача залишковою вартістю 91 334 грн, навігатора залишковою вартістю 41136 грн, котла залишковою вартістю 9 858 грн, ксерокса залишковою вартістю 5 047 грн, антени залишковою вартістю 4 450 грн, морозильної камери залишковою вартістю 7 008 грн, ноутбука залишковою вартістю 9 100 грн.

Зобов`язано ОСОБА_3 повернути на користь ФГ "Кухарук" майно, а саме: обприскувач Берту залишковою вартістю 274 468 грн, ОВС-70М залишковою вартістю 301 058 грн, подрібнювач залишковою вартістю 91334 грн, навігатор залишковою вартістю 41 136 грн, котел залишковою вартістю 9 858грн, ксерокс залишковою вартістю 5 047 грн, антена залишковою вартістю 4 450 грн, морозильна камера залишковою вартістю 7 008 грн, ноутбук залишковою вартістю 9 100 грн.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути на користь ФГ "Кухарук" майно, а саме: нежитлову будівлю 4-х рядного телятника № 1, загальною площею 1599,5 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 , залишковою вартістю 51 532 грн (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 52); нежитлову будівлю 4-х рядного телятника № 2, загальною площею 1599,5 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , залишковою вартістю 59 171 грн (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 52); нежитлову будівлю корівника, загальною площею 1 513,9 кв. м, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , залишковою вартістю 42 206 грн (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 52); комбайн "ДОН" техпаспорт серія АА №631945 від 29.05.2009 залишковою вартістю 1 500 грн; приставку до комбайна залишковою вартістю 46 610 грн; трактор Беларусь-892, рік випуску - 2016, заводський № НОМЕР_1 , двигун - НОМЕР_8 , реєстраційний номер НОМЕР_9 , техпаспорт серія НОМЕР_10 від 20.10.2017, залишковою вартістю 362 897 грн.

В решті позовних вимог - відмовлено.

38. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ФГ "Кухарук" про визнання права власності - відмовлено повністю.

39. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у задоволенні клопотання про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 належить відмовити, оскільки заявлений позов про повернення до складу ліквідаційної маси майна боржника безпосередньо стосується прав та обов`язків учасників справи про банкрутство, зокрема сторін, як боржника так і кредиторів. Суд зазначив, що погашення вимог окремого кредитора під час провадження у справі про банкрутство, не припиняє його статус як сторони цієї справи до закриття провадження у цій справі.

40. Ухвалюючи нове рішення по суті спору, суд виснував, що оспорювані правочини та майнові дії (рішення зборів засновників про видачу частки та передача майна за актами приймання-передачі) є фраудаторними, оскільки боржник унаслідок їх вчинення відчужив на користь заінтересованих осіб (учасників фермерського господарства, які є які є родичами або членами сім`ї) незадовго до входження в процедуру банкрутства нерухоме та рухоме майно безоплатно з метою ухилення від виконання обов`язку за наявності існуючої вже заборгованості.

41. Суд також вказав про непропуск строків позовної давності, оскільки позов подано у грудні 2019 року і позивачі не змінювали його підстави, а оспорювані правочини та майнові дії боржник вчинив у березні та жовтні 2017 року.

42. Щодо зустрічного позову, суд вказав, що договір купівлі-продажу автомобіля є неукладеним, тобто таким, що не відбувся. Відповідно, зустрічний позивач не набув права власності на спірне майно і не має правомочностей звертатись із позовом про його визнання за собою. Разом з тим, не підлягає до задоволення первісна вимога про витребування від ОСОБА_1 та зобов`язання повернути в ліквідаційну масу спірного автомобіля, оскільки автомобіль зареєстрований за боржником, фактично не переданий ОСОБА_1 та станом на час звернення із позовом перебуває в розшуку.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи касаційної скарги

43. 30.12.2025 ОСОБА_1 подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить

- скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2025 в частині задоволення апеляційної скарги та залишити в силі ухвалу Господарського суду Київської області від 12.01.2022 у справі № 911/1707/18;

- закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.01.2022 у справі № 911/1707/18;

- скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 про прийняття заяви ТОВ "Шакур", правонаступником якого є ФОП Волкодав Ірина Віталіївна, про приєднання до апеляційної скарги до спільного розгляду із апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.01.2022 у справі № 911/1707/18;

- скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 про прийняття заяви ФОП Волкодава Дмитра Едуардовича про приєднання до апеляційної скарги до спільного розгляду із апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.01.2022 у справі № 911/1707/18.

44. Підставою касаційного оскарження скаржниця вказує п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України та доводить, що апеляційний суд застосував норми права без урахування висновків Великої Палати Верховного Суду у постановах від 18.02.2020 у справі № 918/335/17 та від 03.04.2024 у справі № 916/4093/21, у постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 14.08.2019 у справі № 62/112, від 16.01.2020 у справі №925/1600/16, від 17.10.2022 у справі № 904/6084/21, висновків Касаційного господарського суду Верховного Суду викладених у постановах від 10.11.2025 у справі № 910/423/23, від 04.11.2025 у справі № 910/19158/16, від 17.12.2024 у справі № 922/719/16, від 31.07.2024 у справі № 10/5005/9726/2012 від 07.02.2024 у справі № 5023/3214/11, від 15.02.2021 у справі № 910/11664/20, від 05.05.2020 у справі № 910/9254/18, від 28.09.2021у справі № 908/2899/13, у справі № 910/9254/18, від 19.06.2018 у справі № 910/18705/17, від 03.06.2019 у справі № 910/6767/17, від 25.10.2019 у справі № 910/16430/14, від 15.01.2019 у справі № 7/74, від 11.04.2019 у справі № 8/71-НМ, від 09.07.2019 у справі № 905/257/18, від 12.09.2019 у справі № 905/946/18, від 12.09.2019 у справі № 905/947/18, від 11.09.2019 у справі № 4/2023-10, від 10.05.2018 у справі № 910/22354/15, від 09.06.2018 у справі № 910/18705/17, від 19.06.2018 у справі № 904/1192/16, від 11.07.2018 у справі № 911/2635/17, від 11.07.2018 у справі № 5023/4734/12, від 04.10.2018 у справі №5017/461/2012, від 29.11.2018 у справі № 918/115/16, від 04.12.2018 у справі № 906/1764/15, від 06.12.2018 у справі № 910/22354/15, від 11.12.2018 у справі № 916/2878/14, від 17.05.2018 у справі № 904/5618/17.

45. За доводом скаржника, суд апеляційної інстанції помилково відмовив в задоволенні заяви про закриття апеляційного провадження та безпідставно залучив ОСОБА_2 до участі у справі, чим порушив п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України; не встановив в якій саме частини ухвали суду першої інстанції змінив або позбавив її прав; не зазначив які норми процесуального права було порушено судом першої інстанції не залученням ОСОБА_2 до участі у справі в якості третьої особи, без пред`явлення нею відповідного клопотання або заяви до суду першої інстанції. Ні описова, ні мотивувальна чи резолютивна частини ухвали суду першої інстанції не містять суджень чи висновки про права та обов`язки ОСОБА_2 . Отже, на думку скаржника, оскільки прохання ОСОБА_2 не містить інших підстав для залучення у відокремлене позовне провадження справи про банкрутство в якості іншого учасника справи, крім посилання на те, що вона є учасником загального провадження про банкрутство, то залучення ОСОБА_2 в якості третьої особи суперечить приписам КУзПБ.

46. Щодо строків звернення ОСОБА_2 з апеляційною скаргою, скаржниця зазначає, що в матеріалах справи наявні описи про відправлення цінного листа, квитанція та накладна від 04.01.2023, якою підтверджується, що на адресу ОСОБА_2 направлено копію спільної апеляційної скарги ТОВ "Шакур" та ФОП Волкодав Д. Е. на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.01.2022 у цій справі та копію самої ухвали, що свідчить про те, що ОСОБА_2 була повідомлена про зазначену ухвалу та мала її повний текст. Посилаючись на ч. 1 ст. 261 ГПК України скаржниця доводить, що ця обставина є додатковою підставою для закриття апеляційного провадження. ОСОБА_1 стверджує, що ураховуючи імперативний характер положень частини другої статті 261 ГПК України (у редакції, чинній на час подання апеляційної скарги) та те, що річний строк, визначений вказаною процесуальною нормою, є присічним і поновленню не підлягає, суд позбавлений у цьому випадку можливості оцінювати поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

47. Вказує, що суд апеляційної інстанції також не врахував, що до розгляду справи в суді апеляційної інстанції грошові вимоги ОСОБА_2 до боржника були погашені, що свідчить про відсутність порушеного права апелянта та відсутність предмету спору.

48. ОСОБА_1 стверджує, що суд апеляційної інстанції помилкового не взяв до уваги, що біля двох років тому, ТОВ "Шакур" та ФОП Волкодав Д. Е. вже скористались своїм правом на подання апеляційної скарги та апеляційні скарги було повернуто судом і помилково не враховував, що дане повторне звернення з тією самою вимогою та з пропуском граничного строку, свідчить про свідоме зловживання заявниками процесуальними правами та є підставою для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , не залежно від вже винесення ухвал про їх приєднання. Відтак суд апеляційної інстанції помилково не застосував ч. 3 та 4 ст. 43, ч. 2 ст. 261, ч. 4 ст. 263, ч. 9 ст. 129 ГПК України. Ухвалами суду апеляційної інстанції, якими прийнято заяви ТОВ "Шакур" та ФОП Волкодава Д. Е. до спільного розгляду із апеляційною скаргою ОСОБА_2 , а також постановою про скасування ухвали суду першої інстанції судом апеляційної інстанції порушено принцип юридичної визначеності та за відсутності достатніх підстав задоволено апеляційну скаргу.

49. Також підставою касаційного оскарження ОСОБА_1 вказує п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, незастосування апеляційним судом ст. 43 ГПК України до заяв ТОВ "Шакур" та ФОП Волкодава Д. Е. про приєднання до апеляційної скарги та вказує про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах, в частині права на приєднання до апеляційної скарги особами, які вже використали своє право на апеляційне оскарження або втратили його в зв`язку із пропуском строку на апеляційне оскарження та за відсутності підстав для його поновлення.

50. ОСОБА_1 також доводить, що апеляційний суд неправильно застосував норми ЦК України та ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" без урахування висновку Верховного Суду викладеному у постанові від 26.01.2022 у справі № 911/2525/19 та помилково відніс до правочинів рішення загальних зборів засновників ФГ "Кухарук", оформлені протоколами про видачу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 часток у статутному капіталі ФГ "Кухарук" майном. Вказує також, що акти приймання-передачі були складені поза межами річного періоду, у боржника було достатньо коштів для задоволення вимог кредиторів, а арбітражним керуючим не визначено, які обставини призвели до банкрутства ФГ "Кухарук".

Б. Стислий виклад позицій інших учасників справи

51. 17.02.2026 Волкодав І. В. подано відзив на касаційну скаргу, в якому вона просить залишити без задоволення касаційну скаргу, а оскаржувані судові рішення суду апеляційної інстанції - без змін. Вважає, що суд апеляційної інстанції при перегляді ухвали від 12.01.2022 суду першої інстанції, дійшов вірного висновку що права та обов`язки зачіпають усіх кредиторів та залучив у справу третіми особами апелянта ОСОБА_2 та іншого кредитора ГУ ДПС у Житомирській області. ОСОБА_2 та ТОВ "Шакур" і ФОП Волкодав Е. Д. скористалися своїми правами на подання апеляційної скарги та заяв про приєднання до неї, а твердження ОСОБА_1 про зловживання первісними кредиторами процесуальними правами є неспроможними. Твердження скаржниці, що рішення загальних зборів та акт приймання-передачі майна не є правочинами, а тому не можуть бути визнані недійсними Волкодав І. В. вважає безпідставними та доводить, що правочином є комплекс дій спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків, а суд апеляційної інстанції ухвалив законне рішення, яким визнав недійсними рішення загальних зборів, спростував майнові дії вчинені на підставі актів приймання-передачі, та зобов`язав відповідачів повернути майно

52. 17.02.2026 Волкодав І. В. також подано до Верховного Суду клопотання, в якому заявник просить постановити окрему ухвалу у справі № 911/1707/18 про банкрутство ФГ "Кухарук", щодо зловживання процесуальними правами відповідачем ОСОБА_1 , яка одночасно являється директором та засновником Фермерського господарства "Легадо", які виразилися у відчуженні спірного майна під час апеляційного перегляду, та стягнути в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

53. 04.03.2026 ліквідатором боржника арбітражним керуючим Загороднім О. М. подано заяву, в якому він підтримує відзив Волкодав І. В .

54. 04.03.2026 Волкодав І. В. подано додаткові пояснення у справі.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

55. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

56. Зі встановлених судами попередніх інстанцій обставин вбачається, що в порядку позовного провадження в межах справи про банкрутство ФГ "Кухарук" розглядалися вимоги спільної заяви ліквідатора боржника та двох кредиторів (ТОВ "Шакур" та ФОП Волкодав Д. Е.) до ОСОБА_3 та ОСОБА_1 про визнання недійсними правочинів і спростування майнових дій боржника та зустрічного позову ОСОБА_1 до ФГ "Кухарук" про визнання права власності.

57. Ухвалою суду першої інстанції від 12.01.2022 в задоволенні спільної заяви ліквідатора ФГ "Кухарук" арбітражного керуючого Загороднього О. М., ТОВ "Шакур" та ФОП Волкодава Д. Е. відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_1 до ФГ "Кухарук" про визнання права власності - задоволено.

58. Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, у липні 2024 року ОСОБА_2 як особою, яка не була залучена до участі у справі, а суд прийняв рішення про її права, інтереси та(або) обов`язки, було подано апеляційну скаргу. ОСОБА_2 вказувала, що суд першої інстанції під час нового розгляду справи не залучив у справу кредиторів - ГУ ДПС у Житомирській області та апелянта ОСОБА_2 та не повідомив про розгляд справи. ОСОБА_2 стверджувала, що датою фактичного отримання нею в особі її представника копії повного тексту оскаржуваної ухвали є 02.07.2024, а тому вона має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

59. Суд апеляційної інстанції ухвалою від 26.08.2024 поновив ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 12.01.2022 у справі № 911/1707/18 та відкрив апеляційне провадження за її апеляційною скаргою. В подальшому, ухвалами апеляційного господарського суду від 10.12.2024 було прийнято заяви ТОВ "Шакур" та ФОП Волкодава Д. Е. про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 .

60. За результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 , до якої приєдналися ТОВ "Шакур" та ФОП Волкодав Д. Е. (в подальшому замінені судом апеляційної інстанції на правонаступника - Волкодав І. В. ), апеляційний господарський суд ухвалив оскаржувану постанову, якою скасував ухвалу місцевого господарського суду від 12.01.2022 та прийняв нове рішення про часткове задоволення первісного позову та відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог.

61. Здійснивши перевірку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм права, оцінивши доводи касаційної скарги та позиції інших учасників справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.

62. В касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на положення ч. 1 ст. 261 ГПК України зокрема стверджує, що ОСОБА_2 була повідомлена про прийняту ухвалу суду першої інстанції, адже на її адресу у 2023 році направлялася копія спільної апеляційної скарги ТОВ "Шакур" та ФОП Волкодав Д. Е. та копія самої ухвали суду першої інстанції від 12.01.2022.

63. Право на апеляційний перегляд справи, передбачене пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України, є гарантованим правом на перегляд у суді апеляційної інстанції справи, розглянутої судом першої інстанції по суті (абз.8 підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 17.03.2020 № 5-р/2020).

64. Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.

65. Реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення здійснюється за процедурою, встановленою нормами ГПК України.

66. Відповідно до частини першої статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

67. Згідно з частинами першою, другою статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

68. Як вже зазначалося, ухвала суду першої інстанції у цій справі була постановлена 12.01.2022, а з апеляційною скаргою ОСОБА_2 звернулася в липні 2024 року, тобто майже через два з половиною роки після ухвалення судового рішення суду першої інстанції.

69. Частиною третьою статті 256 ГПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

70. Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

71. Виходячи зі змісту частин другої, третьої статті 256 ГПК України, клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. При чому поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ГПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. У кожному випадку суд, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (близька правова позиція наведена у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №918/115/16, від 19.06.2018 у справі №912/2325/17, від 18.01.2019 у справі №921/396/17-г, від 19.01.2022 у справі № 29/520-05, від 05.07.2023 у справі № 910/186/21 тощо).

72. Системний аналіз ст. 261 ГПК України свідчить про те, що подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки, захищає її саме від передбаченої частиною другою статті 261 ГПК України безумовної відмови у відкритті апеляційного провадження (якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення), тобто незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, проте не звільняє вказану особу від обов`язку довести поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, передбаченого іншими нормами ГПК України (частина перша статті 119, частини третя, четверта статті 260). Такий висновок відповідає сталій правовій позиції Верховного Суду у застосуванні положень частини другої статті 261 ГПК України (щодо апеляційних скарг, поданих особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки), викладеній у постановах, зокрема, від 03.05.2022 у справі № 904/1875/19 та від 21.07.2022 у справі № 904/158/20, від 20.04.2023 у справі № 9/41, від 07.11.2023 у справі №40/223-05, від 20.05.2024 у справі № 908/2916/20, від 21.01.2025 у справі №16/298-10/145.

73. Водночас Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 04.12.2020 у справі №521/2816/15-ц, вказав, що апеляційний суд при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має мотивувати свій висновок про наявність поважних причин на поновлення строку на апеляційне оскарження. Сама по собі вказівка про те, що є поважні причини для поновлення строку для апеляційного оскарженні не є належним мотивуванням поновлення строку на апеляційне оскарження. Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, зокрема у разі вказівки тільки про наявність поважних причин, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вказане процесуальне порушення є самостійною підставою для скасування як оскарженого судового рішення апеляційного суду, так і ухвали апеляційного суду про поновлення строку на апеляційне оскарження і відкриття апеляційного провадження, та направлення справи до апеляційного суду зі стадії відкриття апеляційного провадження. Аналогічні висновки викладено також в постановах Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 915/148/20, від 24.05.2022 у справі № 917/663/20, від 22.10.2024 у справі № 925/1341/22 тощо.

74. Колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне також звернути увагу на висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2026 у справі № 2а-2340/11, ухваленої після подання касаційної скарги у цій справі:

У рішенні від 15.05.2025 Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) ухвалив рішення у справі "Пожарська проти України" (CASE OF POZHARSKA v. UKRAINE), у якому з огляду на свою практику у справах "Пономарьов проти України" (заява № 3236/03, від 03.04.2008) та "Устименко проти України" (заява № 32053/13, від 29.10.2015) констатував порушення Україною щодо заявниці пункту 1 статті 6 Конвенції у зв`язку з порушенням принципу юридичної визначеності.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Одним з елементів закріпленого в цій статті права на справедливий суд є принцип юридичної визначеності.

ЄСПЛ у згаданому вище рішенні вказав на те, що суд у справі заявниці, порушуючи принцип юридичної визначеності, прийняв до розгляду апеляційну скаргу за відсутності достатніх підстав для поновлення строку і задовольнив скаргу, подану поза межами встановленого законодавством строку для апеляційного оскарження.

За встановленими обставинами справи, після набрання законної сили постанови суду першої інстанції від 22.06.2011 у справі № 2а-2340/11 суд апеляційної інстанції 25.03.2014 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідачем 11.03.2014, тобто більше ніж через два роки і вісім місяців після ухвалення рішення суду першої інстанції.

Як зазначив ЄСПЛ у справі "Пожарська проти України" (CASE OF POZHARSKA v. UKRAINE), підставою, на яку посилався Пенсійний фонд у своїй заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, було несвоєчасне вручення постанови суду першої інстанції. Ніщо не вказує, що були надані будь-які докази на підтримку цього твердження. Пенсійний фонд навіть не навів точної дати, коли йому нібито повідомили про постанову. У будь-якому випадку, очевидно, що він дізнався про постанову не пізніше лютого 2012 року, оскільки постанова була виконана (див. пункт 3). Проте національні суди поновили строк на оскарження, не пояснивши причини для цього та не коментуючи спосіб, у який вони вважали це можливим, незважаючи на положення національного законодавства, яке, як вбачається, забороняло таке поновлення у випадку спливу однорічного строку.

З огляду на свою практику із цього питання Суд констатував, що у цій справі постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження та скасування ухваленої на користь заявниці постанови суду першої інстанції порушило принцип юридичної визначеності.

75. У справі № 2а-2340/11 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що "констатовані Судом порушення конвенційних та національних вимог в аспекті цієї справи можуть бути усунуті в спосіб скасування рішень апеляційного суду, постановлених на етапі поновлення строку на апеляційне оскарження й ухвалення рішення за наслідками апеляційного провадження, а також рішення касаційного суду, прийнятого за наслідками оскарження рішення апеляційного суду, з направленням справи до того самого суду для вирішення питань, пов`язаних з прийняттям апеляційної скарги відповідача, та постановлення рішень відповідно до вимог адміністративного процесуального законодавства".

76. У цій справі, поновлюючи ОСОБА_2 пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, апеляційний господарський суд не встановив та не зазначив поважної причини пропуску строку на апеляційне оскарження, не навів належного обґрунтування своїх мотивів для поновлення такого строку, обмежившись лише посилання на те, що зазначене клопотання є таким, що підлягає задоволенню, не надав оцінки запереченням інших учасників справи щодо поновлення ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження та не з`ясував чи не буде поновлення строку на апеляційне оскарження у цьому випадку порушенням принципу юридичної визначеності.

77. Відтак Верховний Суд вважає обґрунтованим аргумент касаційної скарги щодо порушення апеляційним судом норм процесуального права, а саме - ст. 261 ГПК України, а тому постанова суду апеляційної інстанції та ухвала апеляційного господарського суду про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 підлягають скасуванню із направленням справи в цій частині до апеляційного господарського суду на стадію відкриття апеляційного провадження. У зв`язку з наведеним, колегія суддів не надає оцінки іншим доводам касаційної скарги.

78. Оскільки для заяв про приєднання як похідних настає такий самий наслідок як і для апеляційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що ухвали апеляційного господарського суду від 10.12.2024 про прийняття заяв ТОВ "Шакур" та ФОП Волкодава Д. Е. про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.01.2022 також підлягають скасуванню.

79. Щодо клопотання Волкодав І. В. про постановлення окремої ухвали щодо зловживання процесуальними правами ОСОБА_1 , які за твердженням заявника, виразилися у відчуженні спірного майна під час апеляційного перегляду, колегія суддів зазначає таке.

80. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 246 ГПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором.

81. Разом з тим, постановлення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, яке він може реалізувати у випадку виявлення при вирішенні спору по суті порушення певним органом чи особою вимог законодавства (аналогічний висновок міститься у пункті 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 171/2124/18, у пункті 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2018 у справі № 521/18287/15-ц, 18.12.2024 у справі № 921/357/20). Окрім того, суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що суд не постановляє окремих ухвал за клопотаннями сторін (аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.02.2022 у справі № 750/3192/14).

82. Верховний Суд не вбачає правових підстав для постановлення окремої ухвали, оскільки Суд у цьому випадку не здійснює розгляд справи по суті і Судом не було встановлено підстав для постановлення окремої ухвали.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

83. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина 4 статті 310 ГПК України).

84. Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 2 ч. 1 308, ст. 310 ГПК України, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, прийняті у справі постанова апеляційного господарського суду та ухвали про відкриття апеляційного провадження, про прийняття заяв ТОВ "Шакур" та ФОП Волкодава Д. Е. про приєднання до апеляційної скарги підлягають скасуванню, а справа - направленню до суду апеляційної інстанції на стадію відкриття апеляційного провадження.

В. Розподіл судових витрат

85. Оскільки справа передається на новий розгляд, розподіл судових витрат у порядку статті 129 ГПК України не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Чеманової Альони Іванівни задовольнити частково.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2025, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.08.2024 (про поновлення ОСОБА_2 строку на апеляційне оскарження та відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.01.2022), ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 (про прийняття заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Шакур" про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.01.2022) та ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2024 (про прийняття заяви фізичної особи-підприємця Волкодава Дмитра Едуардовича про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.01.2022) у справі № 911/1707/18 скасувати.

3. Справу № 911/1707/18 передати до суду апеляційної інстанції зі стадії відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Київської області від 12.01.2022.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді С. Жуков

В. Картере