ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" лютого 2026 р. Cправа № 902/1014/23(902/1319/24)

за заявою: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод готових сніданків "Аеро-Зет" (вул. Богдана Хмельницького, 26, офіс 402, м. Київ, 01030, код 38899585)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - керуючий реструктуризацією арбітражний керуючий Приходько Дмитро Володимирович (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса м. Київ, а/с 48, 03146)

про витребування земельної ділянки, нежитлових приміщень, квартир

в межах справи № 902/1014/23

за заявою: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про неплатоспроможність

Головуючий суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Надтока Т.О.

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився

відповідача: Захарова А.С.

третьої особи: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа № 902/1014/23 за заявою ОСОБА_1 про неплатоспроможність.

Ухвалою суду від 01.04.2024 відкрито провадження у справі № 902/1014/23 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Приходька Д.В.

18.11.2024 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява б/н від 87.11.2024 про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, нежитлові приміщення та квартири.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 28.11.2024 задоволено заяву ОСОБА_1 від 18.11.2024 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

12.12.2024 до суду від ОСОБА_1 надійшла позовна заява до ТОВ "ЗГС" Аеро-Зет" з позовними вимогами:

- витребувати на користь ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер :03:006:0032, площа: 0,100 га. цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 із володіння ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет";

- витребувати на користь ОСОБА_1 реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_3 ) нежитлове приміщення АДРЕСА_4 , реєстраційні їй номер майна НОМЕР_3 із володіння ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет";

- витребувати на користь ОСОБА_1 нежитлове приміщення № 20, що розташовано по АДРЕСА_34, реєстраційний номер майна 224 із володіння ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет";

- витребувати на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_5 , реєстраційний номер майна 224 із володіння ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет";

- витребувати на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_6 , реєстраційний номер майна 224 із володіння ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет";

- витребувати на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_7 , реєстраційний номер майна 224 із володіння ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет";

- витребувати на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_8 , реєстраційний номер майна 224 з володіння ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет";

- витребувати на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_9 , реєстраційний номер майна 224 із володіння ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет";

- витребувати на користь ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_10 , реєстраційний номер майна 224 із володіння ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет".

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/1014/23(902/1319/24), вказаний позов передано на розгляд судді Лабунській Т.І.

Ухвалою суду від 17.12.2024 відкрито провадження у справі № 902/1014/23(902/1319/24), визначено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 17.01.2025, відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору за звернення з позовом до суду до ухвалення судового рішення по даному спору, залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Приходька Д.В., продовжено ОСОБА_1 процесуальний строк на подання висновку комплексної судової оціночно - будівельної та судової оціночно-земельної експертизи.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 14.04.2025 у справі № 902/1014/23 (902/1319/24) відмовлено у задоволенні позову; стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 163 580,50 грн.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Вінницької області від 14.04.2025 у справі №902/1014/23(902/1319/24) (із запереченнями на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 14.02.2025, протокольну ухвалу Господарського суду Вінницької області від 04.03.2025, ухвалу Господарського суду Вінницької області від 18.03.2025, ухвалу Господарського суду Вінницької області від 09.04.2025) задоволено частково; скасовано ухвалу Господарського суду Вінницької області від 09.04.2025 в частині поновлення ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет" строку для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалити нове судове рішення в скасованій частині, яким відмовити ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет" у задоволенні клопотання від 20.03.2025 про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву; скасовано рішення Господарського суду Вінницької області від 14.04.2025 у справі № 902/1014/23 (902/1319/24) та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено; витребувано на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_1 ) земельну ділянку, кадастровий номер :03:006:0032, площа 0,100 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 із володіння ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет" (); витребувано на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_1 ) нежитлове приміщення № 19, що розташоване по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 224 із володіння ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет" (); витребувано на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_1 ) нежитлове приміщення № 20, що розташоване по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 224 із володіння ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет" (); витребувано на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_1 ) кв. АДРЕСА_5 , реєстраційний номер майна 224 із володіння ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет" (); витребувано на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_1 ) кв. АДРЕСА_6 , реєстраційний номер майна 224 із володіння ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет" (); витребувано на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_1 ) кв. АДРЕСА_7 , реєстраційний номер майна 224 із володіння ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет" (); витребувано на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_1 ) кв. АДРЕСА_8 , реєстраційний номер майна 224 із володіння ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет" (); витребувано на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_1 ) кв. АДРЕСА_9 , реєстраційний номер майна 224 із володіння ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет" (); витребувано на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_1 ) кв. АДРЕСА_10 , реєстраційний номер майна 224 із володіння ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет" (); у решті оскаржувані судові рішення залишено без змін; стягнуто з ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет" () в дохід Державного бюджету України судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 163 580,50 грн та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 196 296,60 грн.

ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет" 18.07.2024 звернулось з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 у справі № 902/1014/23 (902/1319/24).

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 25.11.2025 у справі № 902/1014/23 (902/1319/24) касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод готових сніданків "Аеро-Зет" задоволено частково. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 15.07.2025 та рішення Господарського суду Вінницької області від 14.04.2025 у справі № 902/1014/23 (902/1319/24) - скасовано. Справу № 902/1014/23 (902/1319/24) направлено на новий розгляд до Господарського суду Вінницької області.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу документообігу суду від 19.12.2025 справу №902/1014/23(902/1319/24) розподілено судді Яремчуку Ю.О.

Враховуючи викладене, вказану справу слід прийняти до свого провадження визначеним складом суду та призначити її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 24.12.2025 прийнято справу до свого провадження №902/1014/23(902/1319/24). Визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено розгляд справи по суті на 27.01.2026.

Поряд з цим, судове засідання 27.01.2026 не відбулось, у зв`язку із перебуванням судді Яремчук Ю.О. у щорічній відпустці.

Ухвалою суду від 28.01.2026 повідомлено учасників справи про розгляд справи по суті, що відбудеться 24.02.2026.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник відповідача. Інші учасники судового засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 28.01.2026.

В судовому засіданні судом було розглянуто клопотання (вх. № канц. 01-34/907/26 від 27.01.2026) представника відповідача ТОВ "Завод готових сніданків" "АЕРО-ЗЕТ", за наслідками чого винесено окрему ухвалу.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

В позовній заяві позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 08.02.2023 постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявським Олександром Анатолійовичем об`єднано у зведене виконавче провадження № НОМЕР_6 виконавчі провадження:

ВП № НОМЕР_7 з примусового виконання виконавчого листа Тиврівського районного суду Вінницької області № 145/751 22 від 18 січня 2023 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу за попереднім договором в сумі 409 600,00 грн., три проценти річних 10 200,00 грн., інфляційні витрати в сумі 68 195,00 грн., моральну шкоду в сумі 10 000,00 гри та судовий збір в сумі 3 798.28 грн.

ВП № НОМЕР_8 з примусового виконання виконавчого листа Тиврівського районного сулу Вінницької області № 145/751/22 від 18 січня 2023 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 три проценти річних за боргом за період з 01 липня 2022 по 31 жовтня 2022 в розмірі 4 096,00 грн. та інфляційні витрати за боргом за період з 1 липня 2022 по 31 жовтня 2022 в розмірі 25 395,20 грн.

21.03.2023 року приватним виконавцем Валявським О.А. було відкрито наступні виконавчі провадження:

-ВП № НОМЕР_9 з примусового виконання виконавчого листа Тиврівського районного суду Вінницької області № 145/156/22 від 14 грудня 2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 472 848,00 грн.;

-ВП № НОМЕР_10 з примусового виконання виконавчого листа Тиврівського районного суду Вінницької області № 145/156/22 від 14 грудня 2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 три проценти річних за боргом за період з 01 лютого 2022 по 19 липня 2022 у розмірі 5 632,00 грн. та інфляційні витрати за боргом за період з 01 лютого 2022 по 19 липня 2022 у розмірі 62 873,60 грн.

24.03.2023 приватний виконавець Валявський О.А. своєю постановою у зведеному виконавчому провадженні № НОМЕР_7 здійснив опис майна ОСОБА_1 , що належать йому на праві приватної власності.

Проте, у описі майна, приватний виконавець Валявський О.А. зазначив майно ОСОБА_1 наступним:

- земельна ділянка, кадастровий номер: :03:006:0032, площа: 0,100 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 :

- об`єкт незавершеного будівництва, чотириповерхова будівля (багатоквартирний будинок який повинен складатися з 10 поверхів), перекриття залізобетон, стіни газоблок, другий та третій поверх мають пластикові рами (без скла), підведення комунікацій невідомо".

Разом з тим, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09.03.2023 № 325321689, що отримана приватним виконавцем Валявський О.А. у приватній власності ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться наступне нерухоме майно:

- земельна ділянка, кадастровий номер: :03:006:0032, площа: 0,100 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

- нежитлове приміщення АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна 224;

- нежитлове приміщення № 20, що розташовано по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 224;

- квартира АДРЕСА_5 , реєстраційний номер майна 224;

- квартира АДРЕСА_6 , реєстраційний номер майна 224;

- квартира АДРЕСА_7 , реєстраційний номер майна 224;

- квартира АДРЕСА_8 , реєстраційний номер майна 224;

- квартира АДРЕСА_9 , реєстраційний номер майна 224;

- квартира № 6 по АДРЕСА_34, реєстраційний номер майна 224;

- квартира № 7 по АДРЕСА_34, реєстраційний номер майна 224;

- квартира № 8 по АДРЕСА_33, реєстраційний номер майна 224;

- квартира № 9 по АДРЕСА_2, реєстраційний номер майна 224;

- квартира № 10 по АДРЕСА_35, реєстраційний номер майна 224.

- квартира № 11 по АДРЕСА_2, реєстраційний номер майна 224;

- квартира № 12 по АДРЕСА_34, реєстраційний номер майна 224;

- квартира № 13 по АДРЕСА_36, реєстраційний номер майна 224;

- квартира № 14 по АДРЕСА_34, реєстраційний номер майна 224;

- квартира № 15 по АДРЕСА_37, реєстраційний номер майна 224;

- квартира № 16 по АДРЕСА_2, реєстраційний номер майна 224;

- квартира № 17 по АДРЕСА_34, реєстраційний номер майна 224;

- квартира № 18 по АДРЕСА_38, реєстраційний номер майна 224.

17.05.2023 приватним виконавцем Валявським О.А. було відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_4 з примусового виконання виконавчого листа Тиврівського районного суду Вінницької області № 145/864/22 від 28 грудня 2022 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 грошових коштів в сумі 467 017,59 грн.

20.06.2023 приватним виконавцем Валявським О.А. було відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа Тиврівського районного суду Вінницької області № 145/201/22 від 15 травня 2023 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 і грошових коштів в сумі 375 674,00 грн., моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн. та судовий збір в сумі 3 806,74 грн.

21.08.2023 приватним виконавцем проведено електронний аукціон (торги) з реалізації майна позивача.

За результатами проведення електронного аукціону приватним виконавцем Валявським В.О. складено протокол № 593609 від 21.08.2023 року, а також акт від 21.09.2023 № НОМЕР_6 про проведення електронних торгів.

Згідно з протоколом проведення електронного аукціону (торгів) № 593609 сформованим 21.08.2023 торги з реалізації земельної ділянки із кадастровим номером :03:006:0032, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , а також об`єкту незавершеного будівництва (багатоквартирного житлового будинку), загальною площею 1 344,3 кв.м відбулись 21.08.2023.

Натомість, нежитлові приміщення 19, 20, а також квартири АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_10 не продавались, і нікому не передавались.

Окрім того, позивач не давав своєї згоди на продаж своєї земельної ділянки із кадастровим номером :03:006:0032, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 і вищезазначена земельна ділянка вибула із володіння позивача поза його волею та без судового рішення яким би було звернено стягнення на земельну ділянку чи надано дозвіл судом на продаж земельної ділянки.

Позивач стверджує, що разом із житловим будинком, об`єктом незавершеного будівництва стягнення звертається також на прилеглу земельну ділянку, що належить боржнику.

Натомість, нежитлові приміщення № 19, 20 та квартири №№ 1-6 Позивачем не продавалися і нікому не передавався.

Позивачем не отримувалась будь - яка компенсація у тому числі в грошовій формі за: земельну ділянку із кадастровим номером :03:006:0032; нежитлові приміщення № 19, 20 та квартири №№ 1 - 6.

Як вбачається з доданих до позовної заяви копії протоколу про проведення електронного аукціону (торгів) № 593609 від 21.08.2023, звітів про незалежну експертну оцінку вартості нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 та нежитлові приміщення №№ 19, 20 на електронних торгах 21.09.2023 не реалізовувались.

Позивач вказує, що згідно з інформаційної довідки від 15.11.2024 № 403947857 у позивача наявні на праві приватної власності квартири АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_26 . 17, АДРЕСА_27 та розташований на земельній ділянці із кадастровим номером :03:006:0032.

Відповідно до п 5 Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 09 2016 № 2831/5 інформаційне повідомлення про електронний аукціон (аукціон за фіксованою ціною) повинно містити, зокрема відомості про майно, що виставляється на електронний аукціон (аукціон за фіксованою ціною), його склад, характеристики, опис, наявність дефектів

У описі майна, що відображено у постанові від 24.03.2023 АСВП № НОМЕР_7 приватний виконавець Валявський О.А. зазначив, що на земельній ділянці із кадастровим номером :03:006:0032 знаходиться об`єкт незавершеного будівництва, чотириповерхова будівля (багатоквартирний будинок який повинен складатися з 10 поверхів), перекриття залізобетон, стіни газоблок, другий та третій поверх мають пластикові рами (без скла), підведення комунікацій - невідомо, загальною площею 1344,2 кв м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 та складається з групи нежитлових приміщень 19, 20, квартир №№ 1- 6, що належать позивачу.

Натомість опис майна, що розташоване на земельній ділянці із кадастровим номером :03:006:0032 не відображено квартири АДРЕСА_28 та належать на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, позивач вважає, що відповідач знав про те, що приватний виконавець Валявський О.А. не здійснював реалізацію нежитлових приміщень, №№ 19, 20, квартир АДРЕСА_26 , як індивідуально визначеного майна, яке має зареєстровані відповідні реєстраційні номери у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також те, що у приватного виконавця Валявського О.В. було відсутнєсудове рішення, яким надано дозвіл на звернення стягнення на земельну ділянку ізкадастровим номером :03:006:0032, і приватний виконавець не мав права реалізовувати вказану земельну ділянку без згоди позивача

Не зважаючи на вказане, відповідач зареєстрував право власності на: земельну ділянку із кадастровим номером :01068:0032, реєстраційний номер майна 2; нежитлове приміщення № 19, що розташовано по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 224, нежитлове приміщення № 20, що розташовано по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 224, квартиру АДРЕСА_5 , реєстраційний номер майна 224; квартиру АДРЕСА_6 , реєстраційний номер майна 224, квартиру АДРЕСА_7 , реєстраційний номер майна 224, квартиру № 4 по АДРЕСА_34, реєстраційний номер майна 224; квартиру № 5 по АДРЕСА_34, реєстраційний номер майна 224; квартиру № 6 но АДРЕСА_34, реєстраційний номер майна 224, що свідчить про те, що відповідач є недобросовісним набувачем вказаного нерухомого майна, і вказане нерухоме майно підлягає поверненню позивачу.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти заявлених позивачем вимог з тих підстав, що відповідач придбав спірне майно на електронних торгах СЕТАМ у рамках виконавчого провадження за встановленою законом процедурою.

Позивач не оскаржував результати електронних торгів у встановленому законом порядку.

Позивач був повністю обізнаний про проведення торгів, про що свідчить його скарга на дії приватного виконавця, подана до Тиврівського районного суду Вінницької області (справа №145/751/22). Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 02.11.2023 року у задоволенні скарги Позивача було відмовлено, судом встановлено, що "всі винесені постанови та звіти про оцінку майна є чинними і не оскаржувались ним в установленому законом порядку".

Позивач отримав від приватного виконавця кошти у сумі 442 526,00 грн, що становили залишок від реалізації предмету спору після задоволення вимог стягувачів-інвесторів.

Прийняття Позивачем коштів від реалізації предмету спору є конклюдентною дією, що свідчить про його згоду з фактом продажу майна (ст. 205 ЦК України).

Позивач частково витратив отримані кошти на власні потреби до накладення арешту, що є додатковим доказом визнання ним законності продажу майна.

Відповідач стверджує, що позивач зазначає неправдиву інформацію та вводить суд в оману, стверджуючи, що була продана земельна ділянка та об`єкт незавершеного будівництва, а квартири не продавались. Фактично предметом реалізації була земельна ділянка площею 0,101 га, кадастровий номер :03:006:0032 та об`єкт незавершеного будівництва (багатоквартирного житлового будинку), загальною площею 1344,2 кв.м., в тому числі до складу включено групи нежитлових приміщень № 19 та № 20, квартири АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_29 , що підтверджується:

- Актом приватного виконавця Валявського О.А. № НОМЕР_6 про проведення електронних торгів від 21.09.2023;

- Характеристиками лоту № 532225 на сайті ДП "Сетам" (https://setam.net.ua/auction/529562);

- Протоколом № 593609 проведення електронного аукціону, в якому відповідач став переможцем.

"Квартири" та "нежитлові приміщення" є вбудованими приміщеннями незакінченого будівництвом багатоквартирного житлового будинку, що підтверджується самим Висновком експерта, наданим Позивачем.

При оцінці спірного майна в рамках виконавчого провадження, оцінювач враховував площу всіх квартир для визначення вартості об`єкта будівництва в цілому.

Квартири не мають більшості характеристик, які повинні бути у квартири, а отже не можуть експлуатуватися згідно функціонального призначення та не придатні для проживання, не мають основних конструктивних елементів та не мають ознак приміщень, що підтверджується фото- та відеоматеріалами.

Об`єкт реалізовувався на третіх торгах за ціною, що становить 70 % від оціночної вартості (3 370 446,93 грн), оскільки перші та другі торги не відбулися через відсутність покупців, що підтверджує відповідність ціни реалізації ринковим умовам.

В поясненнях третьої особи арбітражного керуючого Приходька Д.В. від 27.01.2025 зазначено, що наразі відбувається розгляд справи № 902/1014/23 про неплатоспроможність ОСОБА_1 в межах якої наразі розглядається питання про наступну процедуру у справі. За результатами перевірки майнового стану ОСОБА_1 встановлено, що боржник володів лише земельною ділянкою кадастровий номер :03:006:0032, нежитловими приміщеннями № 19 та № 20, квартирами АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , АДРЕСА_18 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_20 , АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_26 , АДРЕСА_30 , АДРЕСА_27 . Згідно плану реструктуризації, який був доданий боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, єдиним варіантом відновлення платоспроможності запропоновано проведення розрахунків з кредиторами за рахунок згаданих активів. Тому для відновлення платоспроможності боржника важливим є повернення незаконно вибулого майна у власність.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, надаючи оцінку спірним правовідносинам та порушеному праву позивача з врахуванням вказівок касаційної інстанції, суд виходив із наступного.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що позовні вимоги мотивовано тим, що із власності ОСОБА_1 вибуло майно, яке належало йому на праві приватної власності, а саме земельна ділянка, нежитлові приміщення АДРЕСА_31 та № 20 та квартири АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 по АДРЕСА_2 .

З матеріалі справи вбачається, що стосовно позивача існує низка виконавчих проваджень, які постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. об`єднано у зведене виконавче провадження № НОМЕР_6, зокрема:

- ВП № НОМЕР_9 щодо виконання виконавчого листа № 145/156/22 від 14.12.2022 виданого Тиврівським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 472 848,00 грн. та судових витрат, пов`язаних зі сплатою судових зборів, у розмірі 5224,68 грн. на користь ОСОБА_4 ;

- ВП № НОМЕР_10 щодо виконання виконавчого листа № 145/156/22 від 14.12.2022 виданого Тиврівським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 , три проценти річних за боргом за період з 01 лютого 2022 по 19 липня 2022 у розмірі 5 632,00 гривні та інфляційні витрати за боргом за період з 01 лютого 2022 по 19 липня 2022 в сумі 62 873,60 грн.;

- ВП № НОМЕР_5 щодо виконання виконавчого листа № 145/201/22 від 15.05.2023 виданого Тиврівським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 боргу за попереднім договором на сумі 375674,00 грн., моральну шкоду в сумі 5 000,00 грн. та судовий збір в сумі 3 806,74 грн.

- ВП № НОМЕР_4 щодо виконання виконавчого листа № 145/864/22 від 28.12.2022 виданого Тиврівським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 боргу за попереднім договором в сумі 467 017,59 грн., що на день подання позовної заяви в еквіваленті до курсу валют НБУ станом на день подання позовної заяви становить 12 771 дол. США та судовий збір в сумі 4 670,18 грн.

- ВП № НОМЕР_7 щодо виконання виконавчого листа № 145/751/22 від 18.01.2023 виданого Тиврівським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу за попереднім договором в сумі 409 600,00 грн.; три проценти річних в сумі 10 200,00 грн., інфляційні витрати в сумі 68 195,00 грн., моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн. та судовий збір в сумі 3 798,28 грн.

- ВП № НОМЕР_8 щодо виконання виконавчого листа № 145/751/22 від 18.01.2023 виданого Тиврівським районним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 три проценти річних за боргом за період з 01 липня 2022 по 31 жовтня 2022 у розмірі 4 096,00 грн. та інфляційні витрати за боргом за період з 01 липня 2022 по 31 жовтня 2022 у розмірі 25 395,20 грн.

Згідно ч. 5, ч. 6 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику.

З наведеного вбачається наділення виконавця відповідними повноваженнями на звернення стягнення на майно боржника, в тому рахунку на належні йому земельні ділянки, у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей.

Як встановлено матеріалами справи, 24.03.2023 приватний виконавець виконавчого округу Київської області Валявський О.А. постановою у виконавчому провадженні № НОМЕР_7 здійснив опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме: земельна ділянка, площею 0,101 га, кадастровий номер 200:03:006:0032, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_9, на якій знаходиться об`єкт незавершеного будівництва, чотириповерхова будівля (багатоквартирний будинок який повинен складатися з 10 поверхів), перекриття залізобетон, стіни газоблок, другий та третій поверх мають пластикові рами (без скла), підведення комунікацій - невідомо.

На першому поверсі:

Група нежитлових приміщень № 19, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224 які складаються: 1) основна - 54,6 кв. м.; 2) підсобне - 15.5 кв.м.; 3) основна - 56,4 кв.м. ; 4) санвузол - 13,5 кв.м.; 5) основна - 24,0 кв.м.; 6) основна - 52,7 кв.м.; 7) основна - 20,5 кв.м. Всього - 237,2 кв.м, основна - 208,2 кв.м., допоміжна - 29,0 кв.м.

Група нежитлових приміщень № 20, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224 які складаються: 1) основна - 29,1 кв. м.; 2) санвузол - 8,9 кв.м.; 3) основна - 45.7 кв.м., Всього - 83,7 кв.м, основна - 74,8 кв.м., допоміжна - 8,9 кв.м.

На другому поверсі: Квартира № 1, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224 яка складається: 1) тамбур - 3,5 кв.м., 2) санвузол - 3,3 кв.м., 3) кухня - 7.8 кв.м.. 4) Житлова кімната - 11,5 кв.м., 5) Житлова кімната - 9,2 кв. м., 6) коридор - 5,4 кв.м.,7) санвузол - 3,3 кв. м., 8) Житлова кімната - 10,6 кв.м., 9) житлова кімната - 7,4 кв. м., 10) Коридор - 5,7 кв.м., 11) санвузол - 3,3 кв.м, 12) Житлова кімната - 10,2 кв.м., 13) Житлова кімната - 9,8 кв.м. 14) коридор - 5,8 кв.м., 15) житлова кімната - 8,4 кв.м., 16) санвузол - 3,0 кв.м., 17) коридор - 3,8 кв. м., 18) коридор - 6,6 кв. м., 19) житлова кімната - 7,0 кв. м., 20) житлова кімната - 5,9 кв.м., 21) коридор - 5,1 кв.м., 22) коридор - 3,6 кв.м., 23) санвузол - 2,8 кв.м., 24) житлова кімната - 1 1,6 кв. м., 25) житлова кімната - 8,2 кв.м., 26) коридор - 5,7 кв.м., 27) санвузол - 3,3 кв.м.. 28) житлова кімната - 9,9 кв.м., 29) житлова кімната - 12.8 кв.м., ЗО) коридор - 4,1 кв.м., 31) санвузол - 3,3 кв.м., 32) балкон - 0,8 кв.м., 33) балкон - 0,8 кв.м., 34) балкон - 1,0 кв.м., 35) балкон - 0,8 кв.м., 36) балкон - 1,0 кв.м. ВСЬОГО 206,3 кв.м., Житлова площа - 122,5 кв.м., допоміжна - 79,4 кв.м.. площа літніх приміщень - 4,4 кв.м.

Квартира № 2, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224 яка складається: I) кухня-гостьова - 15,8 кв.м., 2) санвузол - 3,4 кв.м., 3) житлова кімната - 9,1 кв.м., 4) житлова кімната - 7,7 кв.м., 5) коридор - 6,0 кв. м., 6) житлова кімната - 11,5 кв.м.,7) коридор - 3,7 кв. м.. 8) коридор - 3,1 кв.м., 9) коридор - 4,4 кв. м., 10) житлова кімната - 18,5 кв. м., 11) житлова кімната - 16,7 кв.м, 12) коридор - 2,5 кв.м., 13) санвузол - 2,9 кв.м, 14) житлова кімната - 1 1.0 кв.м.. 15) коридор - 3,8 кв.м., 16) житлова кімната - 10,1 кв.м., 17) санвузол 3,0 кв. м., 18) балкон - 0,8 кв.м., 19) балкон - 0,8 кв.м. ВСЬОГО 134,8 кв.м.. Житлова площа - 84,6 кв.м., допоміжна - 48,6 кв.м., площа літніх приміщень -1.6 кв.м.

На третьому поверсі: Квартира № 3, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, яка складається: 1) тамбур - 3,5 кв.м., 2) санвузол - 3,3 кв.м., 3) кухня - 7,8 кв.м.. 4) житлова кімната - 1 1,5 кв.м., 5) житлова кімната-9,2 кв. м., 6) коридор- 5,4 кв.м.,7) санвузол - 3,3 кв. м., 8) житлова кімната - 10,6 кв.м., 9) житлова кімната - 7,4 кв. м., 10) коридор - 5,7 кв. м., 11) санвузол - 3,3 кв.м, 12) житлова кімната - 10,2 кв.м., 13) житлова кімната - 9,8 кв.м, 14) коридор - 5,8 кв.м., 15) житлова кімната - 8,4 кв.м., 16) санвузол - 3,0 кв.м., 17) коридор - 3,8 кв м., 18) коридор - 6,6 кв. м., 19) житлова кімната - 7,0 кв. м., 20) житлова кімната - 5,9 кв.м., 21) коридор - 5,1 кв.м., 22) коридор - 3,6 кв.м., 23) санвузол - 2,8 кв.м., 24) житлова кімната - 11,6 кв. м., 25) житлова кімната - 8,2 кв.м., 26) коридор - 5,7 кв.м., 27) санвузол - 3,3 кв.м.. 28) житлова кімната - 9,9 кв.м., 29) житлова кімната - 12,8 кв.м., 30) коридор - 4,1 кв.м., ЗІ) санвузол - 3.3 кв.м., 32) балкон - 0,8 кв.м., 33) балкон - 0,8 кв.м., 34) балкон - 1,0 кв.м., 35) балкон - 0,8 кв.м., 36) балкон - 1,0 кв.м. ВСЬОГО 206,3 кв.м.. Житлова площа - 122,5 кв.м., допоміжна - 79,4 кв.м., площа літніх приміщень - 4.4 кв.м.

Квартира АДРЕСА_14 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, яка складається: 1) кухня-гостьова - 15,8 кв.м., 2) санвузол - 3,4 кв.м., 3) житлова кімната - 9,1 кв.м., 4) житлова кімната - 7,7 кв.м., 5) коридор - 6,0 кв. м.. 6) житлова кімната - І 1,5 кв.м..7) коридор - 3,7 кв. м., 8) коридор - 3,1 кв.м., 9) коридор - 4,4 кв. м.. 10) житлова кімната - 18,5 кв. м., 11) житлова кімната - 16,7 кв.м, 12) коридор - 2.5 кв.м., 13) санвузол - 2.9 кв.м, 14) житлова кімната - 1 1,0 кв.м., 15) коридор - 3.8 кв.м., 16) житлова кімната - 10,1 кв.м., 17) санвузол - 3,0 кв. м.. 18) балкон - 0.8 кв.м., 19) балкон - 0,8 кв.м.. ВСЬОГО 134,8 кв.м., Житлова площа - 84,6 кв.м., допоміжна - 48,6 кв.м., площа літніх приміщень - 1,6 кв.м.

На четвертому поверсі: Квартира № 5, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224 яка складається: 1) тамбур - 3,5 кв.м., 2) санвузол - 3,3 кв.м., 3) кухня - 7,8 кв.м., 4) житлова кімната - 11.5 кв.м.. 5) житлова кімната - 9,2 кв. м., 6) коридор - 5,4 кв.м.,7) санвузол - 3,3 кв. м., 8) житлова кімната - 10,6 кв.м., 9) житлова кімната - 7,4 кв. м., 10) коридор - 5,7 кв. м., 11) санвузол - 3.3 кв.м. 12) житлова кімната - 10,2 кв.м., 13) житлова кімната - 9.8 кв.м, 14) коридор - 5,8 кв.м., 15) житлова кімната - 8,4 кв.м., 16) санвузол - 3,0 кв.м., 17) коридор - 3,8 кв. м., 1 8) коридор - 6,6 кв. м., 19) житлова кімната - 7,0 кв. м,, 20) житлова кімната - 5,9 кв.м., 21) коридор - 5,1 кв.м., 22) коридор - 3,6 кв.м., 23) санвузол - 2,8 кв.м., 24) житлова кімната - і 1,6 кв. м., 25) житлова кімната - 8.2 кв.м., 26) коридор - 5,7 кв.м., 27) санвузол - 3,3 кв.м., 28) житлова кімната - 9,9 кв.м., 29) житлова кімната - 12,8 кв.м., 30) коридор - 4,1 кв.м., ЗІ) санвузол - 3,3 кв.м., 32) балкон - 0,8 кв.м., 33) балкон - 0,8 кв.м., 34) балкон - 1,0 кв.м., 35) балкон - 0,8 кв.м., 36) балкон - 1.0 кв.м. ВСЬОГО 206,3 кв.м., Житлова площа - 122,5 кв.м.. допоміжна - 79,4 кв.м., площа літніх приміщень - 4,4 кв.м.

Квартира № 6, Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 224, яка складається: 1) кухня-гостьова - 15,8 кв.м., 2) санвузол - 3,4 кв.м., 3) житлова кімната - 9,1 кв.м., 4) житлова кімната - 7,7 кв.м., 5) коридор - 6,0 кв. м., 6) житлова кімната - 11,5 кв.м.,7) коридор - 3.7 кв. м.. 8) коридор - 3,1 кв.м., 9) коридор - 4,4 кв. м., 10) житлова кімната - 18.5 кв. м., 11) житлова кімната - 16,7 кв.м, 12) коридор - 2,5 кв.м., 13) санвузол - 2,9 кв.м, 14) житлова кімната 11,0 кв.м., 15) коридор - 3,8 кв.м., 16) житлова кімната - 10,1 кв.м., 17) санвузол - 3,0 кв. м., 18) балкон - 0,8 кв.м., 19) балкон - 0,8 кв.м. ВСЬОГО 134,8 кв.м., Житлова площа - 84,6 кв.м., допоміжна - 48,6 кв м., площа літніх приміщень -1,6 кв.м.

Позивач, в позовній заяві стверджує, що приватний виконавець при здійсненні опису майна зазначив, що боржнику належить об`єкт незавершеного будівництва, що складається з групи нежитлових приміщень №№ 19-20 та квартир №№ 1-6, а не індивідуально визначене майно, яке має зареєстровані реєстраційні номери, проте доказів оскарження вказаної постанови, позивач не надав.

Згідно з положеннями ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або за фіксованою ціною.

Відповідно до положень ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" спірне нерухоме майно було предметом продажу на прилюдних торгах з продажу арештованого майна, проведених за ініціативною приватного виконавця Валявського О.А.

Ч. 2 та ч. 3 ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що порядок проведення електронних аукціонів визначається Міністерством юстиції України. Початкова ціна продажу нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості визначається в порядку, встановленому статтею 57 цього Закону.

В подальшому вказане майно було виставлено на реалізацію шляхом проведення прилюдних торгів.

Тобто, дії приватного виконавця були спрямовані на досягнення реального виконання рішень суду та задоволення вимог стягувачів, котрі боржник в добровільному порядку не виконував.

Згідно з протоколом проведення електронного аукціону (торгів) № 589619 від 16.06.2023 перші торги з реалізації лоту 528494 - об`єкт незавершеного будівництва (багатоквартирного житлового будинку), загальною площею 1 344,2 кв.м. та земельна ділянка, площею 0,101 га, К/Н :03:006:0032, за адресою АДРЕСА_9, зі стартовою ціною 4 814 924,18 грн. не відбулися.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості виставляються на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому ст. 57 цього Закону, у зв`язку з чим лот було уцінено та виставлено на другі торги.

Згідно з протоколом проведення електронного аукційону (торгів) № 591368 від 19.07.2023 другі торги з реалізації лоту 530221 - об`єкт незавершеного будівництва (багатоквартирного житлового будинку), загальною площею 1 344,2 кв.м. та земельна ділянка, площею 0,101 га, К/Н :03:006:0032, за адресою АДРЕСА_9, зі стартовою ціною 4 092 685,55 грн. не відбулися.

У разі повторної нереалізації майна нерухоме майно виставляється на третій електронний аукціон за ціною, що становить 70 відсотків, а рухоме майно - 50 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому ст. 57 цього Закону (абз. 2 ч. 5 ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження"), у зв`язку з чим лот було уцінено та виставлено на треті торги.

Згідно з протоколом проведення електронного аукціону (торгів) № 593609 сформованим 21.08.2023 торги з реалізації земельної ділянки із кадастровим номером :03:006:0032, що розташована за адресою: АДРЕСА_7, а також об`єкту незавершеного будівництва (багатоквартирного житлового будинку), загальною площею 1 344,3 кв.м відбулись 21.08.2023, переможцем аукціону стало ТОВ "ЗГС" Аеро-Зет" із ціновою пропозицією в розмірі 3 370 446,93 грн., про що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським О.А. 21.09.2023 складено акт № НОМЕР_6 про проведення електронних торгів.

Зі змісту вказаного Акту, вбачається що останній є підставою для подальшого оформлення переможцем торгів ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет" права власності на реалізоване майно.

За наслідком придбання майна на аукціоні ТОВ "ЗГС" Аеро-Зет" зареєструвало право власності на: земельну ділянку із кадастровим номером :01068:0032, реєстраційний номер майна 2; групу нежитлових приміщень № 19, що розташовано по АДРЕСА_34, реєстраційний номер майна 224, групу нежитлових приміщень № 20, що розташовано по вулиці Дорошенка, 23 с Софіївська Борщагівка, Бучанський (Києво - Святошинський) район. Київська область, реєстраційний номер майна 224, квартиру № 1 по АДРЕСА_32 (Києво - Святошинський) район. Київська область, реєстраційний номер майна 224; квартиру № 2 по АДРЕСА_32 (Києво - Святошинський) район. Київська область, реєстраційний помер майна 224, квартиру № 3 по АДРЕСА_32 район (Києво - Святошинський) район, Київська область, реєстраційний номер майна 224, квартиру № 4 по АДРЕСА_34, реєстраційний номер майна 224; квартиру № 5 по АДРЕСА_2, реєстраційний номер майна 224; квартиру № 6 но вулиці Дорошенка, 23 с Софіївська Борщагівка, Бучанський (Києво - Святошинський) район, Київська область, реєстраційний номер майна 224, що підтверджується свідоцтвом від 28.09.2023 № 622.

Наявні в матеріалах справи докази та з`ясовані судами на їх підставі обставини свідчать про наступне:

- спірне нерухоме майно було предметом продажу на прилюдних торгах з продажу арештованого майна, проведених за ініціативною відділу державної виконавчої служби на виконання рішення суду;

- ТОВ «Завод готових сніданків «АЕРО - ЗЕТ» був учасником торгів та відповідно до протоколу проведення електронного аукціону (торгів) № 593609 сформованим 21.08.2023 торги з реалізації земельної ділянки із кадастровим номером :03:006:0032, що розташована за адресою: АДРЕСА_7, а також об`єкту незавершеного будівництва (багатоквартирного житлового будинку), загальною площею 1 344,3 кв.м відбулись 21.08.2023, переможцем аукціону стало ТОВ "ЗГС" Аеро-Зет" із ціновою пропозицією в розмірі 3 370 446,93 грн, про що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Валявським О.А. 21.09.2023 складено акт № НОМЕР_6 про проведення електронних торгів.

При новому розгляді справи господарський суд зобов`язаний враховувати висновки Верховного Суду (ВС) щодо застосування норм права, викладені у постанові, якою скасовано попереднє рішення.

Узагальнюючи висновки Верховного суду за результатами розгляду даної справи та застосування приписів статті 388 ЦК України зводяться до того, що судами:

- не досліджувались інші обставини, які мають значення, зокрема, в частині наслідків оплати як для боржника, так і для третіх осіб, пропорційності відмови у витребуванні/витребуванні на права не лише боржника, але й його кредиторів та інших учасників справи про неплатоспроможність, а також не досліджував чи буде таке втручання законним, чи переслідує легітимну мету, чи наявна справедлива рівновага між інтересами захисту права власності та загальними інтересами (дотримання принципу пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою та уникнення покладення на власника надмірного тягаря);

- не надано ствердної відповіді чому покупець ТОВ «Завод готових сніданків» не перевіряв Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр Іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на момент його придбання;

- не встановлено, чи були наявні та які саме порушення під час проведення процедури електронних торгів та не досліджував на якій стадії такі електронні торги перебували на момент первісного відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та яким саме чином впливають на провадження у справі про неплатоспроможність в цілому;

- не встановлено яким саме чином виникла різниця в площі і чи дійсно площа наявного об`єкта відповідає площі придбаного відповідачем на електронних торгах нерухомого майна, яким чином впливає придбання відповідачем нерухомого майна боржника на електронних торгах безпосередньо на права позивача як сторони у справі про неплатоспроможність, чи наявне на момент судового розгляду нерухоме майно (квартири №№7-18) в натурі і чи наявний у позивача до них доступ, а також не встановлено чи наявне у позивача інше майно, за рахунок якого можливо погасити його борги у справі про неплатоспроможність, яка сума заборгованості може бути погашена за рахунок такого майна та права яких саме кредиторів і в якій частині порушує вибуття права власності на спірний об`єкт незавершеного будівництва у цій справі.

- не встановлено та не досліджено який статус має об`єкт незавершеного будівництва (житловий чи нежитловий будинок), чи були наявні у позивача чи третіх осіб майнові права на відповідний об`єкт незавершеного будівництва і яким чином перехід права власності на об`єкт незавершеного будівництва до відповідача порушує відповідні права третіх осіб.

Так, суд зазначає, що відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Держава забезпечує рівний захист усіх суб`єктів права власності застосуванням передбачених законодавством заходів. Регулювання, наведене в Главі 29 ЦК України, передбачає, зокрема, такі способи захисту права власності, як витребування майна із чужого незаконного володіння (віндикаційний позов) й усунення перешкод у реалізації власником права користування та розпорядження його майном (негаторний позов).

Власник має право витребувати майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України), незалежно від того, чи заволоділа ця особа незаконно спірним майном сама, чи придбала його у особи, яка не мала права відчужувати це майно.

При цьому стаття 400 ЦК України вказує на обов`язок недобросовісного володільця негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Разом з тим стаття 330 ЦК України передбачає можливість добросовісному набувачеві набути право власності на майно, відчужене особою, яка не мала на це права, як самостійну підставу набуття права власності (та водночас, передбачену законом підставу для припинення права власності попереднього власника відповідно до приписів статті 346 ЦК України). Так, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване в нього.

Стаття 388 ЦК України містить сукупність підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Так, відповідно до частини першої вказаної норми якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Тобто, можливість витребування майна з володіння іншої особи законодавець ставить у залежність насамперед від змісту правового зв`язку між позивачем та спірним майном, його волевиявлення щодо вибуття майна, а також від того, чи є володілець майна добросовісним чи недобросовісним набувачем та від характеру набуття майна (оплатно чи безоплатно).

Щодо наявності легітимної мети при витребуванні спірного майна від добросовісного набувача на користь позивача-боржника у справі про банкрутство.

Процедура банкрутства за своєю суттю є конкурсним процесом, основною метою якого, зокрема, є чергове і пропорційне задоволення вимог всієї сукупності кредиторів неплатоспроможного боржника. Досягнення цієї мети є можливим за умови гарантування: 1) охорони інтересів кредиторів від протизаконних дій інших кредиторів; 2) охорони інтересів кредиторів від недобросовісних дій боржника; 3) охорони боржника від протизаконних дій кредиторів.

Суд враховує, що позовні вимоги боржника, також і немайнові щодо визнання правочинів недійсними, можуть впливати на формування складу активів боржника з огляду на положення статті 216 ЦК України (застосування наслідків з огляду на визнання правочину недійсним), статті 388 ЦК України (витребування майна від добросовісного набувача після визнання договору недійсним, тобто такі позови можуть призводити до зміни ліквідаційної маси боржника, що в свою чергу впливає на права кредиторів у справі про банкрутство.

У процедурах банкрутства суттєве значення має принцип судового нагляду, оскільки з моменту порушення щодо боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Зазначений принцип полягає у нагляді за дотриманням інтересів кредиторів стосовно збереження об`єктів ліквідаційної маси, а також інтересів боржника щодо обґрунтованості грошових претензій кредиторів тощо. Господарський суд у справах про банкрутство має забезпечити як принцип рівності учасників процедури банкрутства, баланс інтересів боржника і його кредиторів та інших заінтересованих учасників, так і справедливий розподіл майна боржника між кредиторами, що є особливістю процедури банкрутства (Верховний Суд у постанові від 28.09.2021 у справі № 21/89б/2011 (913/45/20)).

З огляду на зазначене, легітимною метою у випадку витребування арбітражним керуючим нерухомого майна від набувача такого майна на підставі частини першої статті 388 ЦК України можна вважати судовий нагляд у процедурах банкрутства та нагляд за дотриманням інтересів кредиторів щодо збереження об`єктів ліквідаційної маси, а також інтересів боржника щодо задоволення грошових вимог кредиторів.

Суд звертає увагу, що із відкриттям провадження в справі про банкрутство право вирішення юридичної долі боржника (санація, розпорядження майном чи ліквідація) та його майна (визначення порядку продажу) переходить до комітету кредиторів та арбітражного керуючого.

Одним із наслідків визнання боржника банкрутом є припинення повноважень органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута (частина перша статті 59 КУзПБ).

Тобто, під час порушення провадження в справі про банкрутство право- і дієздатність боржника значно обмежуються на підставі імперативних норм КУзПБ, що пов`язується з особливими завданнями та цілями правового регулювання відносин банкрутства (неплатоспроможності), що виходять з підтримки інтересів не лише кредиторів та боржника, а й осіб, пов`язаних із ними. Після введення ліквідаційної процедури функції з управління та розпорядження майном передаються ліквідатору.

При відкритті провадження у справі про банкрутство боржник не втрачає право на майно, охоронюване положеннями статті 1 Першого протоколу до Конвенції. І у випадку вибуття майна з володіння власника поза його волею до добросовісного набувача, обидві сторони можуть розраховувати на захист їх права на майно в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

Тому, обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника, повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора (див. висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/8357/18).

Разом з тим, особа яка є боржником перед своїми контрагентами, повинна утримуватися від дій (або бездіяльності), які безпідставно або сумнівно зменшують розмір її активів.

Тому значення віндикації від добросовісного набувача в межах провадження у справі про банкрутство не може розглядатися лише як спосіб консолідації ліквідаційної маси, оскільки захист права власності боржника, з урахуванням статті 1 Першого протоколу до Конвенції, презюмується. Такий захист спрямований на попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном саме власником, в тому числі власником, який є боржником у провадженні у справі про банкрутство, оскільки такий власник майна наділений в тому числі правом на погашення власних боргів за рахунок належного йому майна.

Щодо пропорційності легітимної мети втручанню у право власності добросовісного набувача.

В своїх рішенням Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справі "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23.09.1982 (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), "Новоселецький проти України" від 11.03.2003, "Федоренко проти України" від 01.06.2006, заява N 47148/99).

Необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі статті 1 Конвенції, зміст по суті якої, вимагає дотримання обґрунтованої пропорційності між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності.

Таким чином, особа може бути позбавлена її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності повинна дотримуватися справедлива рівновага між інтересами суспільства та правами власника.

Добросовісність є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Добросовісність набувача майна має значення для застосування як критерію законності втручання держави у право набувача на мирне володіння майном, так і критерію пропорційності такого втручання легітимній меті останнього. Наявність у відповідача статусу добросовісного набувача спірного майна, з огляду на зміст статті 388 ЦК України, не є безумовною підставою для відмови у задоволені позовних вимог у випадках, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України.

Також у процедурах банкрутства оплата за придбане майно сама по собі не може бути самостійним критерієм для визначення добросовісності чи недобросовісності набуття права власності на спірне майно (Постанова Верховного Суду від 17.01.2023 у справі № 29/5005/6325/2011 (904/8849/21)).

Витребування майна від добросовісного набувача залежить від обставин вибуття майна з володіння власника та оплатності (безоплатності) придбання цього майна набувачем (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 674/31/15-ц). Водночас наявність оплати з боку добросовісного набувача за спірне майно, з огляду на зміст статті 388 ЦК України, не є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про витребування майна від добросовісного набувача.

Разом з тим, таким критерієм також не може бути набуття майна на публічних торгах або аукціоні. Єдиним винятком є продаж такого майна в порядку виконання судового рішення, а також продане такому набувачеві на електронному аукціоні у порядку, встановленому для приватизації державного та комунального майна, що прямо визначено частиною другою статті 388 ЦК України. Однак добросовісність чи недобросовісність в кожному такому слід оцінювати випадку окремо (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 200/606/18, від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16, від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18).

Одним з критеріїв для відмови суду у втручанні у мирне володіння добросовісним набувачем спірним майном є темпоральний критерій, за яким особа, яка добросовісно набула право власності на майно та володіла цим майном тривалий час, не може бути позбавлена права власності на таке майно (Постанова Верховного Суду від 21.07.2020 у справі № 5011-15/2551-2012).

Положеннями ЦК України прямо не передбачено строки, в межах яких володіння майном добросовісним набувачем призводить до набуття права власності, однак, з огляду на відсутність прямо встановленого строку в положеннях ЦК України та наявність позовної давності, визначеної статтею 257 ЦК України, таке володіння не може становити менше 3 років.

Суд звертає увагу, що під час провадження у справі про банкрутство потрібно чітко встановити, в яких випадках втручання у мирне володіння майном є пропорційним, оскільки, і боржник-власник і кінцевий добросовісний набувач наділені захистом їх права на мирне володіння спірним майном, передбаченим положеннями статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Тому, розглядаючи справи щодо застосування положень статті 388 ЦК України у поєднанні з положеннями статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, суди повинні самостійно, з урахуванням усіх встановлених обставин справи, мотивувати висновки про наявність підстав для втручання у володіння майном особи, що набула це майно за відплатним договором, виходячи з гарантій мирного володіння майном, а також надати оцінку тягаря, покладеного на цю особу таким втручанням.

Встановлення таких обставин безпосередньо впливає на рішення суду за наявності прямо встановленого вибуття спірного майна поза волею власника та набуття майна добросовісним набувачем за відплатним правочином, оскільки дозволить визначити чи є таке втручання пропорційним його меті.

Водночас пунктом 3 частини першої статті 388 ЦК України передбачено право власника на витребування майна від добросовісного набувача, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом, у випадку, коли майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач).

Верховний Суд у складі Палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, виконуючи функцію забезпечення єдності та сталості судової практики, зважаючи на значення процедур розгляду та визнання вимог кредиторів у справі про банкрутство, як одного із ключових її елементів, вважає за необхідне сформулювати такі висновки про застосування норм права.

У "горизонтальних" відносинах - відносинах між боржником та набувачем майна - положення Конвенції застосовуються лише у тій межі, що не суперечить суті правозахисних відносин, а не в усіх випадках витребування майна у набувача в процедурах банкрутства.

Незалежно від суб`єкта звернення до суду (чи це фізична, чи юридична особа), держава повинна забезпечувати таким особам можливість захистити свої права, в тому числі, і шляхом надання можливості звернення до суду з відповідним позовом. При цьому суд повинен забезпечити розгляд такого позову з дотриманням відповідних матеріальних та процесуальних норм, якими передбачено захист відповідного права заявника-позивача.

При застосуванні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, повинні досліджувати обставини справи на предмет наявності легітимної мети при витребування спірного майна, а також досліджувати обставини справи на предмет чи відповідні дії є пропорційними легітимній меті втручання у право. Відповідно, кожна із сторін, звертаючись до суду за захистом їх права власності на підставі статті 1 Першого Протоколу до Конвенції, повинна довести в порядку, передбаченому положеннями статей 74, 76-77 ГПК України, що таке витребування є не лише законним та переслідує законну мету, але й що така легітимна мета є пропорційною.

Віндикація в межах провадження у справі про банкрутство є не лише способом консолідації ліквідаційної маси, оскільки захист права власності боржника, з урахуванням статті 1 Першого протоколу до Конвенції, також презюмується. Такий захист спрямований на попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном саме власником, в тому числі власником, який є боржником у провадженні у справі про банкрутство, оскільки власник майна наділений в тому числі правом на погашення власних боргів за рахунок належного йому майна. Повернення майна може прямо вплинути як на діяльність юридичної особи-боржника в цілому, так і на права керівників юридичної особи, так і на її учасників.

Зазначені вище висновки є релевантними до таких правовідносин під час розгляду справ про банкрутство, в яких виникає питання щодо витребування майна у добросовісного набувача на підставі пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України та статті 1 Протоколу першого до Конвенції.

Щодо порядку вчинення правочину з реалізації спірного майна.

Порядок відчуження та умови набуття права власності на підставі договорів, укладених за результатами торгів, має окрему специфіку залежно від предмета торгів і сфери їх проведення, у зв`язку з чим у кожному конкретному випадку необхідно ураховувати правила, установлені спеціальним законодавством.

Станом на момент проведення торгів щодо спірного нерухомого майна, правила проведення прилюдних торгів визначались Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення), за яким прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (пункт 2.2 Тимчасового положення).

Розділом 6 Тимчасового положення унормовано порядок оформлення результатів торгів, за яким після повного розрахунку покупців за придбане майно, на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копії документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби; в акті зазначається: ким, коли і де проводилися прилюдні торги; коротка характеристика реалізованого майна; прізвище, ім`я та по батькові (назва юридичної особи), адреса кожного покупця; сума, внесена переможцем торгів за придбане майно; прізвище, ім`я та по батькові (назва юридичної особи) боржника, його адреса; дані про правовстановлювальні документи, що підтверджували право власності боржника на майно: назва правовстановлювального документа, ким виданий, посвідчений (для нотаріусів указувати прізвище, ім`я та по батькові, назви державної нотаріальної контори, нотаріального округу), дата видачі, посвідчення, номер за реєстром, орган реєстрації, дата та номер реєстрації.

Затверджений акт державний виконавець видає покупцеві, копія ж акта надсилається стягувачу і боржникові.

На підставі цього акта нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, проведення процедури прилюдних торгів є правочином.

Такий висновок узгоджується й з нормами статей 650, 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу купівлю-продаж на біржах, конкурсах, аукціонах, публічних торгах та визначають, що до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

За обставинами справи щодо спірного майна відбулася спеціальна процедура його продажу приватним виконавцем на прилюдних торгах і доказів щодо неналежного виконання продавцем та покупцем своїх взаємних зобов`язань у правовідносинах купівлі-продажу чи неналежного оформлення приватним виконавцем результатів проведеної процедури прилюдних торгів як способу вчинення правочину всупереч вимогам Тимчасового положення, Закону України «Про виконавче провадження» чи положенням цивільного законодавства матеріали справи не містять.

Щодо волевиявлення при здійсненні примусового продажу майна у межах виконавчого провадження на виконання судового рішення.

За статтею 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

За змістом статей 1 та 2 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-IV(тут і далі у редакції, чинній на час проведення відповідних прилюдних торгів (аукціону)) державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, районних, міських (міст обласного значення), районних в містах відділів державної виконавчої служби відповідних управлінь юстиції (державні виконавці) здійснюють примусове виконання рішень у межах виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження та примусового виконання рішень інших органів (посадових осіб) на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Розглядаючи дії виконавця в порядку виконання судового рішення, Велика Палата Верховного Суду в пункті 88 постанови від 6 жовтня 2020 року у справі № 2-24/494-2009 зазначила, що за змістом Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII вбачаються можливими дії виконавця, спрямовані на виконання обов`язку боржника, наявність якого встановлена рішенням суду або іншого уповноваженого органу, перед стягувачем, причому за рахунок боржника. Виконання такого рішення за боржника виконавцем неможливе в разі відсутності майна в боржника, або в разі відсутності в боржника юридичної чи фактичної можливості самостійно вчинити на користь стягувача певні дії. Отже, виконавець виконує за боржника його обов`язок перед стягувачем лише в разі, коли боржник має юридичну і фактичну можливість самостійно виконати свій обов`язок, але через дефект волі не виконує його. У зв`язку із цим здатність боржника своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки обмежується, зокрема, шляхом накладення арешту на кошти і майно боржника. Натомість виконавець своїми діями створює юридичні наслідки для боржника. При цьому виконавець не має власного юридичного інтересу у створенні таких наслідків у правовідносинах зі стягувачем чи іншими особами під час виконання рішення за боржника.

Правова природа дій державного виконавця на виконання судового рішення за регулюванням, наведеним у Законі України «Про виконавче провадження» № 606-IV, не є відмінною, тож такі висновки Великої Палати Верховного Суду щодо створення виконавцем своїми діями юридичних наслідків для боржника є застосовними також у межах даної справи.

Відповідно у контексті наявності (відсутності) волі продавця майна в процедурах примусового відчуження в межах виконавчого провадження слід враховувати обмеження правосуб`єктності власника майна, яке у даному випадку відбувається на підставі прямих, імперативних законодавчих приписів, що пов`язується з особливими завданнями та цілями правового регулювання виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження державний виконавець здійснює покладені на нього функції з реалізації майна, на яке звернено стягнення; натомість у боржника як власника майна у межах виконавчого провадження залишається процесуальне право оскарження рішень, дій, бездіяльності державного виконавця, право оскарження судових актів (рішень, ухвал), а також право на відшкодування шкоди, заподіяної діями державного виконавця.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Щодо втручання в право відповідача на мирне володіння майном.

Велика Палата Верховного Суду відзначає, що предметом регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави у право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ (наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати, аналізуючи сумісність втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи можна вважати втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) є пропорційним визначеним цілям.

Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону, нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним щодо застосування та наслідків дії його норм.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, публічного інтересу, за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Критерій пропорційності передбачає, що втручання в право власності буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними із втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що ставиться для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар».

При цьому ЄСПЛ у питаннях оцінки пропорційності, як і в питаннях наявності суспільного, публічного інтересу, визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.

Тож для розкриття критерію пропорційності вагоме значення має визначення судами добросовісності/недобросовісності набувача майна.

Добросовісність є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). На необхідність оцінювати наявність або відсутність добросовісності зареєстрованого володільця нерухомого майна неодноразово звертала увагу Велика Палата Верховного Суду (пункт 51 постанови від 26 червня 2019 року у справі № 669/927/16-ц (провадження № 14-192цс19), пункт 46.1 постанови від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19)).

Судові рішення, постановлені за відсутності перевірки добросовісності/недобросовісності набувача, що має важливе значення як для застосування положень статей 387, 388 ЦК України, так і для визначення критерію пропорційності втручання у право набувача майна, не можуть вважатися такими, що відповідають нормам справедливого судового розгляду згідно зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України.

Якщо спірне майно є об`єктом нерухомості, то для визначення добросовісності його набувача крім приписів статті 388 ЦК України слід застосовувати спеціальну норму пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19, пункти 37, 38), від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19, пункти 46.1, 46.2), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20, пункти 7.15, 7.16).

Щодо висновків Верховного суду, що не було надано ствердної відповіді чому покупець ТОВ «Завод готових сніданків» не перевіряв Реєстр прав власності на нерухоме майно, Державний реєстр Іпотек, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на момент його придбання суд зазначає наступне:

Крім того, на час виникнення спірних правовідносин було запроваджено Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, відомості з якого презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тож добросовісний набувач не повинен перевіряти історію придбання нерухомості та робити висновки щодо правомірності попередніх переходів майна, а може діяти, покладаючись на такі відомості, за відсутності обставин, які з точки зору розумного спостерігача можуть викликати сумнів у достовірності цих відомостей.

За встановленими у цій справі обставинами спірне нерухоме майно було предметом продажу на прилюдних торгах. При оцінці добросовісності/ недобросовісності набувача майна слід враховувати, що прилюдні торги у межах здійснення виконавчого провадження мають виступати найбезпечнішим способом набуття майна, публічна процедура реалізації якого гарантує невідворотність результатів торгів та «юридичне очищення» майна, придбаного у такий спосіб.

Добросовісний набувач не може відповідати у зв`язку із порушеннями інших осіб, допущеними в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайства при вчиненні правочинів з нерухомим майном. Конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає такий статус всупереч приписам статті 388 ЦК України, а, відтак, втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар.

Що стосується твердження позивача про те, що на електронних торгах 21.09.2023 квартири " 1, 2, 3, 4, 5, 6 та нежитлові приміщення № 19,20 не реалізовувались, суд вважає за необхідне зазначити, що фактично предметом реалізації була земельна ділянка площею 0,101 га, кадастровий номер :03:006:0032 та об`єкт незавершеного будівництва (багатоквартирного житлового будинку), загальною площею 1344,2 кв.м., в тому числі до складу включено групи нежитлових приміщень № 19 та № 20, квартири АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , що підтверджується актом приватного виконавця Валявського О.А. № НОМЕР_6 про проведення електронних торгів від 21.09.2023.

"Квартири" та "нежитлові приміщення" є вбудованими приміщеннями незакінченого будівництвом багатоквартирного житлового будинку. При оцінці спірного майна в рамках виконавчого провадження, оцінювач враховував площу всіх квартир для визначення вартості об`єкта будівництва в цілому.

Що стосується твердження позивача про те, відповідач є недобросовісним набувачем майна, оскільки зареєстрував право власності після того, як 22.08.2023 позивач направив на його адресу заяву з проханням не здійснювати оплату за майно і утриматись від підписання договору купівлі-продажу придбаного 21.08.2023 на аукціоні у виконавчому провадженні № НОМЕР_7 та не вчиняти жодних дій з майном, у тому чому з земельною дялянклою кадастровий номер :01068:0032 суд вважає безпідставним, оскільки доказів отримання вказаного листа відповідачем не надано.

Суд враховуючи вищевикладене, дійшов висновку в позові відмовити з тих підстав, що за встановлених судами обставин майно у відповідача не може бути витребувано в порядку статей 387, 388 ЦК України, а права позивача в зв`язку з цим захисту не підлягають.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників судового процесу не досліджуються судом, так як з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою від 01.04.2024 про відкриття провадження у справі №902/1014/24(902/1319/24) було відстрочено позивачу сплату судового збору за звернення з вказаним позовом до суду до ухвалення судового рішення по даному спору.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 163 ГПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору в розмірі: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбчається з висновку експерта №Т858/01-2025 від 09.01.2025, наданого позивачем, вартість майна, яке позивач просив витребувати становить 10 905 367,00 грн.

Приписами п. 3.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року 7 (чинної на даний час) визначено, якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше ніж до прийняття судового рішення по суті справи), або звільнити сторону від сплати судового збору, або стягнути несплачену суму судового збору у прийнятті судового рішення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про покладення судових витрат зі сплати судового збору в загальній сумі 163 580,50 грн на позивача - ОСОБА_1 згідно вимог ст. 129 ГПК України та стягнення відповідних витрат із ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

1. В позові відмовити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 163 580,50 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Копію рішення суду надіслати сторонам до електронних кабінетів у системі ЄСІТС та на електронні адреси: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_2 ; представнику ОСОБА_1 , адвокату Тарасову С.О. - ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет" - ; представнику ТОВ "ЗГС "Аеро-Зет", адвокату Звєрєвій В.В. - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; арбітражному керуючому Приходьку Д.В. - ІНФОРМАЦІЯ_5

Повне рішення складено 04 березня 2026 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи