ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2026 р. Справа№ 5011-15/2045-2012 (910/839/24)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Остапенка О.М.

Сотнікова С.В.

секретар судового засідання Дюкарєва І.М.

за участю представників згідно протоколу судового засідання,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Компанія "Ніко-Тайс"

на ухвалу господарського суду м.Києва від 24.03.2025р.

за скаргою ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі №5011-15/2045-2012(910/839/24) (суддя Чеберяк П.П.)

за позовом Закритого акціонерного товариства (далі - ЗАТ) "Форум - ДС" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Баскакова Олександра Віталійовича

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Газобетон-ДС"

2.Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Вібропрес-ДС"

3.Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Форум-ДС І КО"

про стягнення 201 680 016,00 грн.

в межах справи №5011-15/2045-2012

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Євротрейд ЛТД"

до ЗАТ "Форум - ДС

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м.Києва від 24.03.2025р. у справі №5011-15/2045-2012 (910/839/24) відмовлено у задоволенні скарги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо примусового виконання наказу господарського суду м.Києва від 28.03.2024р. у справі №5011-15/2045-2012(910/839/24).

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду, ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, котрим задовольнити скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу господарського суду м.Києва від 28.03.2024р. по справі №5011-15/2045-2012(910/839/24), визнати незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу господарського суду м.Києва від 28.03.2024р. по справі №5011-15/2045-2012(910/839/24), котрі виразились у винесенні постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 23.01.2025р. про повернення наказу господарського суду м.Києва від 28.03.2024р. по справі №5011-15/2045-2012(910/839/24) стягувачеві без виконання на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", а також скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 23.01.2025р. про повернення наказу господарського суду м.Києва від 28.03.2024р. по справі №5011-15/2045-2012(910/839/24) стягувачеві без виконання на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження".

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2025р. апеляційну скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду м.Києва від 28.03.2024р. без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.11.2025р. касаційну скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" задоволено частково; постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2025р. у справі №5011-15/2045-2012(910/839/24) скасовано; справу №5011-15/2045-2012(910/839/24) передано до Північного апеляційного господарського суду для нового розгляду апеляційної скарги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на ухвалу господарського суду м.Києва від 24.03.2025р. у цій справі.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.11.2025р. справу №5011-15/2045-2012(910/839/24) передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Пантелієнка В.О., суддів - Сотнікова С.В., Остапенка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.12.2025р. призначено апеляційну скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на ухвалу господарського суду м.Києва від 24.03.2025р. у справі №5011-15/2045-2012(910/839/24) до розгляду на 02.03.2026р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" і Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ч.4 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У провадженні господарського суду м. Києва перебуває справа №5011-15/2045-2012 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробудтрейд" про банкрутство ЗАТ "Форум - ДС" на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою господарського суду м. Києва від 19.05.2014р.

23.01.2024р. ЗАТ "Форум - ДС" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Баскакова Олександра Віталійовича звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до ТОВ "Газобетон-ДС", ТОВ "Вібропрес-ДС", ТОВ "Форум-ДС І КО" про стягнення 201 680 016,00 грн.

Рішення господарського суду м. Києва від 28.02.2024р. позовні вимоги ЗАТ "Форум - ДС" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Баскакова Олександра Віталійовича до ТОВ "Газобетон-ДС", ТОВ "Вібропрес-ДС" та ТОВ "Форум-ДС І КО" задоволено.

28.03.2024р. на примусове виконання рішення господарського суду м. Києва від 28.02.2024р. було видано накази.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 10.07.2024р. було задоволено заяву ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні; замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду м. Києва №5011-15/2045-2012(910/839/24) від 28.03.2024р. про стягнення з ТОВ "Газобетон-ДС" на користь ЗАТ "Форум-ДС" грошові кошти в сумі 32 422 703,00 грн., а саме: ЗАТ "Форум-ДС" його правонаступником - ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс"; замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду м. Києва №5011-15/2045-2012(910/839/24) від 28.03.2024р. про стягнення з ТОВ "Вібропрес-ДС" на користь ЗАТ "Форум-ДС" грошові кошти в сумі 44 455 033,00 грн., а саме: ЗАТ "Форум-ДС" його правонаступником - ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс"; замінено сторону (стягувача) у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду м. Києва №5011-15/2045-2012(910/839/24) від 28.03.2024р. про стягнення з ТОВ "Форум-ДС І КО" на користь ЗАТ "Форум-ДС" грошові кошти в сумі 124 802 280,00 грн., а саме: ЗАТ "Форум-ДС" його правонаступником - ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс".

27.01.2025р. до господарського суду м. Києва надійшла скарга ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

В обґрунтування поданої скарги заявник зазначав про те, що за період із 15.08.2024р. по 23.01.2025р. необхідних своєчасних, належних, допустимих та об`єктивних виконавчих дій Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Відділ ДВС) не вчинялось. Натомість, 23.01.2025р. до заявника надійшла постанова Відділу ДВС від 23.01.2025р., згідно з якою наказ господарського суду міста Києва від 28.03.2024р. у справі №5011-15/2045-2012(910/839/24) повернутий стягувачеві без виконання на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження". Скаржник вказує на: порушення органом ДВС порядку та періодичності здійснення заходів примусового виконання в межах виконавчого провадження; відсутність вжитих органом ДВС виконавчих дій та/або заходів в межах виконавчого провадження; порушення приписів п.19 ст.18, ст.ст.75, 76 Закону України "Про виконавче провадження" та ст.337 Господарського процесуального кодексу України і невжиття заходів щодо обмеження керівника боржника у праві виїзду за межі України та накладення штрафу за невиконання рішення; порушення приписів п.2 ч.1 ст.37 вказаного вище Закону; не врахування правових висновків Верховного Суду, сформованими за наслідками розгляду скарг на бездіяльність органів виконавчої служби, які є обов`язковими для органу державної виконавчої служби, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Відділі ДВС перебувало виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання наказу №5011-15/2045-2012(910/839/24) виданого 28.03.2024р. господарським судом м. Києва про стягнення з ТОВ "Форум-ДС І КО" на користь ЗАТ "Форум-ДС" коштів в сумі 124 802 280,00 грн.

15.08.2024р., відповідно до вимог статей 3, 4, 24-27 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження.

З метою примусового виконання рішення суду, на підставі якого видано вказаний вище виконавчий документ, та виявлення рухомого та нерухомого майна боржника, а також грошових коштів, державним виконавцем направлялись запити до відповідних установ, а саме: ДФС про наявні рахунки боржника, МВС щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, Державної авіаційної служби України, Фонду соціального страхування України, Державної організації "Український національний офіс Інтелектуальної власності та інновацій, ДП "Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин", Філію "Головний інформаційно-обчислювальний центр ПАТ "Укрзалізниці", Управління патентно-інформаційних послуг, Державну службу морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, ДП "Держреєстри України".

15.08.2024р., керуючись статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження", державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

В результаті вжитих державним виконавцем заходів встановлено, що у ТОВ "Форум-ДС І КО" відсутнє майно та кошти, на які може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Керуючись п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якою виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, державним виконавцем 23.01.2025р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП НОМЕР_1.

ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" у скарзі зазначено, що станом 25.01.2025р. наказ господарського суду міста Києва від 28.03.2024р. по справі №5011-15/2045-2012(910/839/24) не виконаний. Що відповідно до офіційних та достовірних відомостей, котрі містяться на офіційному веб-сайті Автоматизованоїсистеми виконавчих проваджень, в силу дії обов`язкових норм Закону України "Про виконавче провадження", за період із 15 серпня 2024 року по 23 січня 2025 року, необхідних своєчасних, належних, допустимих та об`єктивних виконавчих дій, Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчоїслужби Міністерства юстиції України не вчинялось.

Щодо порушення Відділом ДВС порядку та періодичності здійснення заходів примусового виконання в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу господарського суду м. Києва від 28.03.2024р. по справі №5011-15/2045-2012(910/839/24), апеляційний суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено, зокрема та не обмежуючись, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-УПІ та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Поряд із цим, відповідно до аналізу положень Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. №2832/5, норми даної Інструкції доповнюють та/або розширюють умови та порядок здійснення заходів примусового виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону.

Завданням органів та осіб, котрі здійснюють примусове виконання, є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (ст.3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Виконавчі дії - це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст.10 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об?єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення божнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем: 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов?язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до ч.1 ст.18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ч.2 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка с обов?язковою для виконання поліцією.

Згідно ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Тобто, згідно вимог Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець повинен періодично, неодноразово та/або систематично проводити перевірки майнового стану з метою належного виконання рішення суду із врахуванням всього періоду перебування виконавчого документу на примусовому виконанні в органі примусового виконання.

Реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України (п.п.1, 4 ст.8 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до пунктів 2-4 Розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, котре затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5, виконавцем до Системи обов?язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень.

Апеляційний суд наголошує, що обов?язковість внесення державним виконавцем відомостей про внесення всіх виконавчих дій у виконавчому провадженні до Автоматизованої системи виконавчого провадження, передбачена Законом України "Про виконавче провадження", Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016р. №2832/5, Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5.

З матеріалів справи вбачається, що, виявлення рахунків Боржника як в загальному, так і на предмет відкриття Боржником нових рахунків із метою уникнення від виконання рішення суду у даній справі, за період із 15 серпня 2024 року по 23 січня 2025 року або не проводилась взагалі, або проводилась із порушенням/недотриманням положення ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов?язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Апеляційний суд звертає увагу, що в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу господарського суду м. Києва від по справі №5011-15/2045-2012(910/839/24) державним виконавцем Відділу ДВС не було виявлено наявність каси підприємства Боржника (шляхом звернення до податкових органів) та не накладено арешт на кошти, котрі знаходяться в ній та надходять до неї.

Також, рішенням господарського суду міста Києва від 28.03.2024р. по справі №5011-15/2045-2012(910/839/24), котре набрало законної сили, підтверджено, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 11 червня 2019 року по справі №5011-15/2045-2012, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 15 серпня 2019 року по справі №5011-15/2045-2012, було визнано недійсними договори від 10 листопада 2011 року, та зобов`язано, зокрема, Боржника повернути отримане майно та наявне у останнього станом на серпень 2019 року, перелік котрого було визначено на сторінці 4-16 судового рішення, в тому числі й відповідні транспортні засоби.

Вбачається, що ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" належним чином доводило до органу ДВС про необхідність встановлення належності даного майна за Боржником, його наявність на сьогодні та/або здійснення відчуження вказаного майна Боржником в період з 01 січня 2018 року по сьогодні.

Натомість, як підтверджують матеріали виконавчого провадження НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу господарського суду м. Києва від 28.03.2024р. по справі №5011-15/2045-2012(910/839/24), Відділом ДВС було порушено не лише вказані вище норми виконавчого процесуального законодавства України, а й також положення статей 53, 54, 56, 75, 76 Закону України «Про виконавче провадження».

А тому, апеляційний суд вважає, що винесення постанови державним виконавцем 23.01.2025р. про повернення виконавчого документа стягувачу ВП НОМЕР_1 на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", є передчасним.

Щодо відсутності вжитих Відділом ДВС виконавчих дій та/або заходів в межах виконавчого провадження НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 28.03.2024р. по справі №5011-15/2045-2012(910/839/24), апеляційний суд зазначає наступне.

ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс", керуючись ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», було подано до Відділу ДВС клопотання про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 28.03.2024р. по справі №5011-15/2045-2012(910/839/24).

За результатами аналізу норм та положень Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5, Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затверджене Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5, апеляційним судом встановлено, що Відділом ДВС не були здійснені такі виконавчі заходи в рамках виконавчого провадження НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 28.03.2024р. по справі №5011-15/2045-2012(910/839/24) на предмет перевірки та встановлення джерел доходів Боржника як:

здійснити періодичну перевірку та виявлення рахунків Боржника;

накласти арешт на грошові кошти на рахунках Боржника;

із метою отримання та встановлення інформації про майновий стан боржника, витребувати від обслуговуючого банку Боржника відомостей про рух коштів по рахунку на період із моменту відкриття виконавчого провадження;

надати запит до Банків у яких відкриті рахунки Боржника про наявність та ліміт каси Боржника;

у разі виявлення каси накласти арешт на грошові кошти, які знаходять у касі Боржника;

здійснити аналіз Автоматизованої системи виконавчих проваджень із метою виявлення чи не є Боржник Стягувачем по виконавчих провадженнях;

у разі виявлення, що Боржник є Стягувачем по виконавчих провадженнях подати вимогу про перерахування коштів в рахунок виконання даних виконавчих провадженнях;

направити запити до відповідних органів щодо наявності у власності Боржника належного йому рухомого та нерухомого майна: транспортних засобів (автомобілів, самохідних машин, мотоциклів, тощо), об`єктів нерухомого майна (споруди, будівлі), тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших механізмів, які містяться в електронних базах даних державних реєстрів, створених після 01 січня 2012-2013 років, із врахуванням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 № 1141 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», тощо, та котрі містяться в архівах паперових баз даних державних реєстрів, котрі функціонували до 2012-2013 років із врахуванням Наказу Міністерства Юстиції України №7/5 від 07 лютого 2002 року «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно»;

витребувати від Центру державного земельного кадастру, районного управління земельних ресурсів, сільського (селищної) ради інформації щодо наявності у власності чи у оренді Боржника земельних ділянок, із зазначенням їх місцезнаходження, розміру та цільового призначення, із метою встановлення факту вирощування культур, їх опису та арешту;

витребувати від ДП «Держреєстри України» відомості щодо наявності та/або відсутності у Базі даних «Реєстр сільськогосподарської техніки» даних щодо тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших сільськогосподарських механізмів, належному Боржнику на праві власності;

витребувати від Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України відомості щодо вжиття протягом 2024-2025 років Боржником та/або іншими уповноваженими особами Боржника дій по відчуженню/продажу належних Боржнику транспортних засобів: тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших сільськогосподарських механізмів;

направити запити до ДП «НАЦІОНАЛЬНІ ІНФОРМАЦІЙНІ СИСТЕМИ» щодо встановлення факту видання Боржником протягом 2023-2024 років довіреностей на ім`я третіх осіб на право користування/розпорядження належним Боржнику майном;

направити запити до податкових органів щодо встановлення та підтвердження факту перебування Боржника протягом 2024-2025 років серед платників земельного податку та/або інших зборів, які справляються за користування землею, у відповідності до норм чинного законодавства України;

направити запити до податкового органу з метою отримання інформації про дебіторську заборгованість Боржника протягом 2024-2025 років;

витребувати від податкових та/або інших компетентних органів щодо встановлення та підтвердження факту перебування Боржника серед одержувачів державних дотацій у відповідній сфері господарської діяльності за певною державною програмою - фінансування/підтримка господарської діяльності за рахунок держави;

направити запити до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів щодо наявність у власності Боржника належного йому рухомого майна;

витребувати від ДП «Держреєстри України» відомості щодо наявності та/або відсутності у Базі даних «ЗЕРНО», станом на дату подання відповідного запиту, даних про здане Боржником зерно із ідентифікуючими даними володільця зерна відповідно до складських документів та журналу реєстрації (адже Боржник є виробником (вирощує)) сільськогосподарської продукції із подальшим її збутом та/або реалізацією на користь третіх осіб;

витребувати від ДП «Держреєстри України» інформацію про рух та реєстрацію складських документів у Базі даних «ЗЕРНО» даних про здане Боржником зерно до всіх сертифікованих елеваторів та приєднаних до Бази даних «ЗЕРНО» ДП «Держреєстри України» із ідентифікуючими даними в період перебування наказу на виконанні;

направити запити до фіскальних (податкових) органів щодо встановлення та підтвердження факту повноцінного внесення (формування) засновниками/учасниками своїх часток (внесків) до статутного капіталу (фонду) Боржника із врахуванням того факту, що невнесені внески засновниками є їх заборгованістю перед Боржником;

направити запити до Державної фіскальної служби України, її регіональних структурних підрозділів, про надання копії податкового щоквартального звіту за 2022-2025 роки за формою 1-ДФ та/або запиту про надання інформації щодо форми (коди податкових виплат) виплати доходів іншим відповідним суб`єктам щодо оплати за придбані товари, надані послуги та виконанні роботи;

витребувати від ДП «Аграрні Реєстри» Міністерства аграрної політики та продовольства України (є адміністратором-держателем відповідного реєстру) відомостей щодо наявності та/або відсутності у Базі даних Реєстру даних про видані Боржником аграрні розписки, а також відомості про майно та осіб, що є боржниками і кредиторами за такими розписками;

витребувати від Регіонального сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України відомості щодо вжиття протягом 2021-2025 років керівником та/або іншими уповноваженими особами Боржника дій по відчуженню/продажу належних Боржнику транспортних засобів: тракторів, комбайнів, інших сільськогосподарських машин, сільськогосподарської техніки та інших сільськогосподарських механізмів;

витребувати від Фонду Державного майна України відомостей про те, чи брав участь Боржник, відповідно до діючого законодавства, в приватизації майна;

витребувати від ДП «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» відомості щодо наявності та/або відсутності у Єдиному державному реєстрі тварин протягом 2022-2025 років Боржника серед власників тварин (худоби);

із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення Боржником господарської діяльності, перевірки та встановлення майнового стану Боржника, направити запити до Державної податкової служби України, її регіональних структурних підрозділів, про наявність та/або відсутність у Боржника ведення книги обліку розрахункових операцій (книга ОРО)/журналу використання реєстраторів розрахункових операцій (РРО);

із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення Боржником господарської діяльності, перевірки та встановлення майнового стану Боржника, направити запити до Державної податкової служби України, її регіональних структурних підрозділів, про наявність та/або відсутність у Боржника у реєстрі осіб, котрі здійснюють операції з товарами;

із метою встановлення та/або перевірки факту здійснення Боржником господарської діяльності, перевірки та встановлення майнового стану Боржника, направити запити до Державної податкової служби України, її регіональних структурних підрозділів, про наявність та/або відсутність у Боржника у реєстрі осіб, котрим має бути відшкодовано за рахунок державного бюджету суми податку на додану вартість;

направити запити до Державної фіскальної служби України, її регіональних структурних підрозділів, про надання копії податкової звітності за 2022-2024 роки із метою виявлення формування податку на додану вартість, детальної інформації щодо податкових контрагентів Боржника згідно виписаних/зареєстрованих останнім податкових накладних на ім`я третіх осіб згідно додатку №5 до податкової декларації Боржника з податку на додану вартість;

направити запити до Державної авіаційної служби України про наявність у власності Боржника належного йому в Державному реєстрі цивільних повітряних суден України, та при його виявлені накласти арешти на виявлене майно;

направити запити до районного (обласного) управління Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про наявність у електронному реєстрі інспекції інформації про видачу і реєстрацію Боржником дозвільних документів та ліцензій на провадження господарської діяльності, пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури;

направити запити до ДЕПАРТАМЕНТУ РОЗВИТКУ СФЕРИ ІНТЕЛЕКТУАЛЬНОЇ ВЛАСНОСТІ ТА ІННОВАЦІЙНОЇ ПОЛІТИКИ МІНІСТЕРСТВА ЕКОНОМІКИ УКРАЇНИ про наявність за Боржником в Єдиному реєстрі одержувачів контрольних марок для маркування примірників аудіовізуальних творів, фонограм, відеограм, комп`ютерних програм, баз даних;

направити запити до структурного підрозділу районного (обласного) підпорядкування - філії «Український центр інноватики та патентно-інформаційних послуг» про наявність та/або відсутність Боржника серед власників об`єктів промислової власності;

направити запити до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність Боржника серед власників, які володіють 10% і більше пакетів акцій емітентів;

направити запити до Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність Боржника серед власників великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальних споруд, парових та водогрійних котлів, посудин, що працюють під тиском пари, трубопроводів пари та гарячої води;

направити керівнику Боржнику вимоги про з`явлення до органу державної виконавчої служби та надання документів, які підтверджують та/або спростовують можливість виконання виконавчого документу;

вжити заходів щодо підготовки до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника Боржника;

направити до Державної прикордонної служби України запити з метою з`ясування факту перетинання керівником Боржника державного кордону України, частоти (періодичності) такого здійснення, встановивши при цьому період перебування Боржника поза межами України;

у разі виявлення ознак ухилення від виконання рішення суду, звернутись до правоохоронних органів із поданням про притягнення до кримінальної відповідальності керівника Боржника за невиконання рішення суду, перешкоджання при його виконанні та/або ухилення від його виконання, приховувані майна належному до примусового стягнення в рахунок погашення існуючого боргу.

Вказана правова позиція законодавця повністю узгоджена та відповідає висновкам Верховного Суду, викладених у постанові від 07.08.2018 року у справі №910/25970/14.

Згідно із п.3 ч.3, ч.ч.4, 5 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Тому апеляційний суд вважає, що бездіяльність державного виконавця Відділу ДВС в межах ВП НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 28.03.2024р. по справі №5011-15/2045-2012(910/839/24) є наслідком та слугує причиною фактичного невиконання в примусовому порядку грошового зобов`язання згідно наказу місцевого суду від 28.03.2024р. по справі №5011-15/2045-2012(910/839/24.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Стаття 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Положеннями ст.76 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що за невиконання законних вимог виконавця, порушення вимог цього Закону, у тому числі за несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, ненадання боржником на вимогу виконавця декларації чи зазначення у декларації неправдивих відомостей або неповідомлення про зміну таких відомостей, неповідомлення боржником про зміну місця проживання (перебування) чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за нявку без поважних причин за викликом виконавця, винні особи несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.337 ГПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За приписами п.19 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження поміж іншого має право у разі ухилення боржника від виконання зобов?язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов?язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Нормами п.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що боржник зобов?язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння. приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п?яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно. що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з?являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Таким чином, наявність в особи невиконаних зобов?язань, покладених на неї, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Ухилення від виконання зобов?язань, покладених на боржника судовим рішенням, може полягати як в активних діях (нез?явлення на виклики державного виконавця, приховування майна, доходів тощо), так і в пасивних діях (невжиття будь-яких заходів для виконання обов?язку сплатити кошти).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, керівник Боржника Відділом ДВС відповідно до положень чинного законодавства України за невиконання рішення суду, ухилення від його виконання, перешкоджання у його виконанні, а також невиконання законних вимог державного виконавця, до адміністративної та/або кримінальної відповідальності не притягався, що є порушенням Відділом ДВС приписів п.19 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.337 ГПК України.

Відповідно до п.п.2, 5 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу у разі, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Отже, державний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу лише у разі, якщо ним у встановленому порядку вжито всіх передбачених законом заходів щодо з`ясування майнового стану боржника та розшуку майна боржника, проте як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем Відділу ДВС не було вжито всіх передбачених законом заходів, тому винесення постанови від 23.01.2025р. про повернення наказу господарського суду м. Києва від 28.03.2024р. по справі №5011-15/2045-2012(910/839/24) без виконання стягувачеві є передчасним.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 03 червня 2020 року у справі №464/5990/16-а, основною функцією державної виконавчої служби є задоволення вимог виконавчого документа, забезпечення дотримання при цьому прав та законних інтересів громадян та юридичних осіб, сприяння їм у реалізації своїх процесуальних прав. Як протиправну бездіяльність суб?єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов?язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб?єкта владних повноважень, були об?єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура встановлює чітку послідовність дій із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.

Згідно із правовою позицією, яка викладена в п.15 постанови Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі №923/182/13-г, судом зазначено про те, що відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження», на державного виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Визначальним фактором та обставиною належності вжитої/застосованої виконавчої дії є не лише її винесення та існування серед матеріалів виконавчого провадження, а й встановлює необхідність її оцінки щодо реальності здійснення - докази скерування запитів до відповідних установ, організацій, співвідношення запитам направлених на адреси відповідних установ/організацій із наявністю відповідей на них, доказів прийняття постанов органу ДВС до виконання банківськими установами, сервісними центрами МВС України, державними реєстраторами речових прав, тощо (постанова Верховного Суду від 19 серпня 2019 року у справі №913/438/16).

Верховний Суд у постанові від 16 квітня 2018 року у справі №12/57, зазначив, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 05.07.2012р. у справі «Глоба проти України», Суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19 березня 1997 року у справі "Торнобі проти Греції", Reports 1997-11, п.40; рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява №59498/00, п. 34, ECHR 2002-1II, та рішення від 6 березня 2003 року у справі "Ясюнієне проти Литви", заява №41510/98, п. 27). Держава зобов?язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці рішення від 7 червня 2005 року у справі "Фуклев проти України", заява №71186/01, п.84). Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов?язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Виконавці мають виключно обов?язок на здійснення та вжиття заходів примусового виконання наказу суду, котрий кореспондується із правом вибору здійснення необхідного заходу такого примусового виконання. Адже, в протилежному випадку, вибір одного заходу примусового виконання і повна відмова від іншого примусового виконання, не відповідала б та порушувала вказані вище як рішення Європейського Суду, так і рішень Конституційного та Верховного судів.

Належним доказом вжиття усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дії, є повне виконання рішення суду. Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дії, що є недопустимим з огляду на ст.129-1 Конституції України (правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 20.01.2021р. у справі №619/562/18).

Також, колегія суддів звертає увагу, що періодичність проведення перевірок чітко визначено Законом України "Про виконавче провадження", тобто такі перевірки мають вчинятися державним виконавцем систематично, а не разово. При цьому сам факт здійснення окремих дій щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин того, що державним виконавцем проводилася перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою ч.8 ст. 48 зазначеного Закону України, не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення. У свою чергу, відсутність документального підтвердження належного, повного та систематичного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок як щодо повноти вчинення державним виконавцем усіх, визначених законом дій, так і щодо відсутності відповідного майна у боржника.

Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату, і такі дії підтверджуються документально та за внесеною до Автоматизованої системи виконавчого провадження інформацією.

Відповідно до ст.ст.73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом приписів статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення скарги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу господарського суду м.Києва від 28.03.2024р. по справі №5011-15/2045-2012(910/839/24) з наведених вище мотивів.

Керуючись ст.ст. 255, 270, 275, 277, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" задовольнити.

Ухвалу господарського суду м.Києва від 24.03.2025р. у справі №5011-15/2045-2012(910/839/24) скасувати.

Прийняти нове рішення, яким задовольнити скаргу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу господарського суду м.Києва від 28.03.2024р. по справі №5011-15/2045-2012(910/839/24).

Визнати незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу господарського суду м.Києва від 28.03.2024р. по справі №5011-15/2045-2012(910/839/24).

Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 23.01.2025р. про повернення наказу господарського суду м.Києва від 28.03.2024р. по справі №5011-15/2045-2012(910/839/24) стягувачеві без виконання.

Справу №5011-15/2045-2012(910/839/24) повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складений 09.03.2026р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді О.М. Остапенко

С.В. Сотніков