ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.02.2026 Справа № 914/4009/25

Суддя Господарського суду Львівської області З.П. Гоменюк, за участю секретаря судового засідання Тимцан Я.А., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харвест Україна», м. Буськ Львівська область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова виробнича компанія «Перша приватна броварня «Для людей як для себе», м. Львів

про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 3 828 522,14 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Харвест Україна» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова виробнича компанія «Перша приватна броварня «Для людей як для себе» про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 3 828 522,14 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.12.2025, справу №914/4009/25 передано на розгляд судді Гоменюк З.П.

Ухвалою суду від 29.12.2025 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 21.01.2026.

31.12.2025 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 31.01.2025) від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні, що призначено на 21.01.2026 о 14:30 год. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

14.01.2026 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 13.01.2026) від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. 1191/26).

21.01.2026 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 20.01.2026) від представника позивача надійшло клопотання про відкладення справи на час ведення перемовин щодо мирного врегулювання спору.

Ухвалою суду від 21.01.2026 підготовче засідання було відкладено на 18.02.2026 о 11:30.

17.02.2026 через систему «Електронний суд» (документ сформовано 16.02.2026) від представника позивача надійшло клопотання про відмову від позовних вимог та повернення судового збору (Вх.№. 687/26)

У підготовче засідання 18.02.2026 позивач не з`явився, явку повноважного представника до суду не забезпечив. Додаткових заяв, клопотань, окрім тих, що містяться у матеріалах справи, до суду не скерував.

У підготовче засідання 18.02.2026 відповідач не з`явився, явку повноважного представника до суду не забезпечив. Відзив на позовну заяву, заяви, клопотання від відповідача до суду не надходили.

Розглянувши заяву позивача (вх.№687/26 від 17.02.2026) про відмову від позовних вимог та повернення судового збору, суд повідомляє наступне.

Пунктом 3 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь - якій стадії судового процесу.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

З правового аналізу приписів статті 191 Господарського процесуального кодексу України можна дійти висновку, що підставами для відмови господарським судом у задоволенні заяви про відмову від позову є, зокрема такі як: представник відповідної сторони обмежений у повноваженнях на вчинення процесуальної дії (відмови від позову); відмова позивача від позову у справі, в якій особу представляє її законний представник, суперечить інтересам особи, яку він представляє.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 17.04.2019 року в справі №925/2151/14, положення статті 191 Господарського процесуального кодексу України не встановлюють підставу для відмови у задоволенні заяви про відмову від позову у вигляді того, що така відмова порушує права як товариства, так і інших осіб, окрім випадків коли особу позивача представляє її законний представник і його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Також приписами статті 191 Господарського процесуального кодексу України не визначено підставу для відмови у задоволенні заяви про відмову від позову у зв`язку з її недостатньою обґрунтованістю.

Положеннями статті 191 Господарського процесуального кодексу України не передбачено такої підстави для відмови у задоволенні заяви про відмову від позову як у зв`язку з її недостатньою обґрунтованістю.

Суд встановив, що заява про відмову від позову підписана електронним цифровим підписом представником позивача - адвокатом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харвест Україна» - Говоровою Світланою Леонідівною, яка має право на підписання даної заяви згідно з ордером на надання правничої допомоги (№1359855) копія якого долучена до клопотання.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

При цьому, суд роз`яснює позивачу, що частиною 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Частиною 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

РОЗПОДІЛ ЩОДО СУДОВОГО ЗБОРУ.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

У відповідності до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки закриття провадження у справі є формою закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення по суті, у зв`язку з чим і результат вирішення спору відсутній, то при вирішенні питання щодо розподілу/повернення судового збору в даному випадку підлягає застосуванню положення п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Як вбачається з матеріалів справи, позивач за звернення до Господарського суду Львівської області із позовною заявою здійснив оплату судового збору у розмірі 57 427,48 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 1575 від 25.12.2025 яка долучена до матеріалів справи.

З огляду на те, що судом задоволено клопотання про відмову від позовних вимог і одночасно розглянуто клопотання про повернення судового збору відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК, з Державного бюджету України підлягає до повернення 50% сплаченого судового збору у розмірі 28 713,92 грн.

Керуючись статтями 2, 14, 42, 46, 123, 130, 191, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Харвест Україна» про відмову від позовних вимог - задовольнити.

2. Провадження у справі №914/4009/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харвест Україна» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова виробнича компанія «Перша приватна броварня «Для людей як для себе» про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 3 828 522,14 грн. - закрити.

3. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Харвест Україна» про повернення судового збору - задовольнити.

4. Повернути позивачу ТОВ «Харвест Україна» (80500, Львівська область, Золочівський район, м. Буськ, вул. Львівська, 15; ідентифікаційний код юридичної особи 39065416) з Державного бюджету України 50% судового збору у розмірі 28 713,92 грн., сплаченого при поданні позовної заяви, відповідно до платіжної інструкції № 1575 від 25.12.2025.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та в строки, передбачені ст. ст. 254-257 ГПК України.

Повна ухвала складена 23.02.2026.

Суддя Гоменюк З.П.