ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2026м. ДніпроСправа № 904/32/26

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол", м. Запоріжжя, Запорізька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юністіл", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 215 733,66 грн., -

Суддя Бажанова Ю.А.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юністіл" на свою користь 207 600,00 грн. боргу, 4 175,04 грн. інфляційних збитків, 3 958,62 грн. 3 % річних. Судові витрати просить стягнути з відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов договору поставки товару № ЮНС/2022/8 від 05.01.2022 в частині оплати поставленого товару на суму 207 600,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

14.01.2026 до Господарського суду Дніпропетровської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.01.2026 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" про витребування доказів у Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та Товариства з обмеженою відповідальністю "Юністіл" відмовлено.

28.01.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Юністіл" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява про вступ у справу як представника.

28.01.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Юністіл" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На думку відповідача позовна заява не містить документів на підставі яких можливо повноцінно та всебічного розглянути справу. Відповідач зі свого боку також не може підтвердити наявну заборгованість та факт здійснення господарських операцій з позивачем.

Відповідач зазначає, що позивачем до позовної заяви позивачем надано видаткову накладну № АП- від 21.01.2022р., яка підписана лише зі сторони позивача. На думку відповідача, вказана видаткова накладна не є первинним документом в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та не підтверджує реальність господарської операції. Договір поставки № ЮНС/2022/8 від 05.01.2022р. на підставі якого ніби то була здійснена поставка, також позивачем не надано.

Відсутність підписаних первинних документів (договору, видаткової накладної) робить неможливим підтвердження реальності господарських операцій між позивачем та відповідачем, розміру заборгованості та ставить під сумнів вимоги позивача про стягнення 215 733, 66 грн.

09.02.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив в якій просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

Позивач зазначає, що відповідачем визнано борг у розмірі 207 600,00 грн. в Акті звірки взаєморозрахунків станом на 20.09.2024.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Враховуючи, що відповідач використав надане законом право на подання відзиву на позов та доказів, позивач подав відповідь на відзив, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, господарський суд вважає за можливе розглянути справу в порядку частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юністіл" було укладено договір на поставку товару № ЮНС/2022/8 від 05.01.2022.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" було складено та підписано видаткову накладну № АП-2101020 від 21 січня 2022 року відповідно до якої постачальник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол", одержувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Юністіл", підстава: Договір №ЮНС/2022/8 від 05.01.2022 року, код УКТЗЕД 7310.10.00.00, товар: Бочка сталева закатна з горфами, кількість 200,00 шт, сума 207 600,00 грн з ПДВ.

Вказана видаткова накладна підписана та скріплена печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол", підпис та печатка Товариства з обмеженою відповідальністю "Юністіл" відсутні.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юністіл" був підписаний акт звірки відповідно до якого станом на 20 вересня 2024 року по договору №ЮНС/2022/8 від 05.01.2022 року, найменування: Расх. накл. № АП- від 21.01.22, Бочка ст. закат. 1А2/L, разом: 207 600,00 грн., станом на 20.09.2024 борг Товариства з обмеженою відповідальністю "Юністіл" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" складає 207 600,00 грн.

Вказаний акт звірки містить підписи та печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "Юністіл" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол".

Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" було зареєстровано податкову накладну №663 від 21.01.2022 року відповідно до якої постачальник (продавець) Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол", отримувач (покупець) Товариство з обмеженою відповідальністю "Юністіл", загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість 207 600,00 грн., опис (номенклатура) товарів/послуг продавця: Бочка сталева закатна з горфами на корпусі 1А2/L, код товару згідно з УКТ ЗЕД: , кількість 200 шт, обсяги постачання (база оподаткування) без урахування податку на додану вартість 173 000,00 грн.

Вказана податкова накладна була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № 09.02.2022, що підтверджується квитанцією про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юністіл" із претензією вих №30/04-1 від 30.04.2025 року якою вимагав протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання претензії сплатити Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" загальну суму заборгованості за отриманий товар у розмірі 208 588,80 грн. (за коригуючою накладною від 11.02.2022 на суму 988,80 грн. та за видатковою накладною №АП №2101020 від 21.01.2022 на суму 207 600,00 грн.), шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підприємства.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" посилається на несвоєчасну оплату поставленого товару Товариством з обмеженою відповідальністю "Юністіл" у сумі 207 600,00 грн., що і є причиною виникнення спору.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 207 600,00 грн суми основного боргу, 4 175,04 грн. інфляційних збитків, 3 958,62 грн. 3 % річних.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору поставки товару № ЮНС/2022/8 від 05.01.2022, факт поставки товару, строк оплати, строк дії договору, наявність /відсутність прострочення оплати поставленого товару, наявність / відсутність підстав для нарахування відсотків річних та інфляційних втрат.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з частиною 6 статті 265 Господарського кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а Постачальник зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частини 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а Постачальник приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно зі статтею 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (стаття 663 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юністіл" 207 600,00 грн. вартість поставленого товару - бочка сталева закатна з гофрами у кількості 200 шт. за видатковою накладною № АП-2101020 від 21.01.2022.

Так, на підтвердження поставки товару позивачем надані видаткова накладна № АП-2101020 від 21.01.2022, яка містить посилання на договір №ЮНС/2022/8 від 05.01.2022, підпис та печатку Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" та не містить підпису та печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "Юністіл"; акт звірки між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юністіл", відповідно до якого станом на 20.09.2024 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Юністіл" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" є заборгованість у розмірі 207 600,00 грн. за видатковою накладною № АП-2101020 від 21.01.2022 (бочка ст. закат. 1А2/L), вказаний акт звірки містить підписи та печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Юністіл"; податкову накладну №663 від 21.01.2022, відповідно до якої постачальник (продавець) Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол", отримувач (покупець) Товариство з обмеженою відповідальністю "Юністіл", загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість 207 600,00 грн., опис (номенклатура) товарів/послуг продавця: Бочка сталева закатна з горфами на корпусі 1А2/L, код товару згідно з УКТ ЗЕД: , кількість 200 шт, обсяги постачання (база оподаткування) без урахування податку на додану вартість 173 000,00 грн. (вказана податкова накладна була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № 09.02.2022); претензію за вих. №30/04-1 від 30.04.2025 з доказами направлення (опис вкладення, поштова накладна №488, фіскальний чек від 30.04.2025).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" зазначає про відсутність договору № ЮНС/2022/8 від 05.01.2022 та видаткової накладної за підписом відповідача.

Причиною відсутності вказує, що до 24 лютого 2022р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" знаходилось та було зареєстровано в м. Бердянськ (Запорізької області).

27 лютого 2022 року військові формування Російської Федерації у незаконний спосіб захопили виробничі потужності, складські приміщення, промислову базу та офісні приміщення Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" (розташовані за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, Мелітопольське шосе б.84/1), в яких залишилась вся документація підприємства.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2025 № 376 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією" місто Бердянськ є окупованим з 27.02.2022.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юністіл" зазначає, що позивачем до позовної заяви позивачем надано видаткову накладну № АП- від 21.01.2022р., яка не є первинним документом в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та не підтверджує реальність господарської операції. Договір поставки № ЮНС/2022/8 від 05.01.2022р. на підставі якого ніби то була здійснена поставка, також позивачем не надано.

Відсутність підписаних первинних документів (договору, видаткової накладної) робить неможливим підтвердження реальності господарських операцій між позивачем та відповідачем, розміру заборгованості та ставить під сумнів вимоги позивача.

Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 1 ст. 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23 серпня 2016 року у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Враховуючи подані позивачем докази на підтвердження поставки товару, в тому числі акт звірки між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юністіл", відповідно до якого станом на 20.09.2024 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Юністіл" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" є заборгованість у розмірі 207 600,00 грн. за видатковою накладною № АП-2101020 від 21.01.2022 (бочка ст. закат. 1А2/L), вказаний акт звірки містить підписи та печатки Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Юністіл"; податкову накладну №663 від 21.01.2022, відповідно до якої постачальник (продавець) Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол", отримувач (покупець) Товариство з обмеженою відповідальністю "Юністіл", загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку на додану вартість 207 600,00 грн., опис (номенклатура) товарів/послуг продавця: Бочка сталева закатна з горфами на корпусі 1А2/L, код товару згідно з УКТ ЗЕД: , кількість 200 шт, обсяги постачання (база оподаткування) без урахування податку на додану вартість 173 000,00 грн. (вказана податкова накладна була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних за № 09.02.2022), відсутність подання відповідачем доказів на спростування отримання товару - Бочка сталева закатна з горфами на корпусі 1А2/L, код товару згідно з УКТ ЗЕД: у кількості 200 шт, вартістю 207 600,00 грн. (зокрема, звернення до податкової щодо коригування фінансової операції), підписання акту звірки із зазначенням у ньому видаткової накладної № АП-2101020 від 21.01.2022, суд доходить до висновку, що доводи позивача про постачання товару на суму 207 600,00 грн., є більш вірогідними, ніж докази та пояснення, надані відповідачем щодо відсутності факту здійснення господарських операцій з позивачем.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юністіл" із претензією вих №30/04-1 від 30.04.2025 року якою вимагав протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання претензії сплатити Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" загальну суму заборгованості за отриманий товар у розмірі 208 588, 80 грн., шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підприємства.

З урахуванням наведеного, строк оплати за поставлений товар у розмірі 207 600,00 грн., є таким що настав.

Відповідач доказів оплати вартості поставленого товару у розмірі 207 600,00 грн до суду не надав, доводи наведені позивачем в обґрунтування позову у цій частині не спростував.

За викладеного позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача на користь позивача 207 600,00 грн заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 4 175,04 грн. за загальний період з червня по листопад 2025 року, 3 958,62 грн. 3% річних за загальний період з 14.05.2025 по 31.12.2025.

Відповідач контррозрахунку 3% річних та інфляційних втрат не надав, незгоди щодо арифметичної правильності розрахунку не висловив.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, оцінюючи податкову накладну у сукупності з іншими доказами у справі, господарський суд враховував фактичні дії як постачальника так і покупця щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

Якщо сторона заперечує факт передачі товару за договором поставки за податковими накладними, але одночасно реєструє податкові накладні на придбання товарів від постачальника та формує як покупець податковий кредит за фактом поставки товару на підставі спірних видаткових накладних, і жодним чином не пояснює свої дії та правову підставу виникнення в платника права на податковий кредит з ПДВ за цими накладними, то така поведінка сторони не є добросовісною та розумною. У такому випадку дії сторони з реєстрації податкових накладних засвідчують волю до настання відповідних правових наслідків, тому податкова накладна, виписана однією стороною в договорі (постачальником) на постачання послуг на користь другої сторони (покупця), може бути допустимим доказом факту прийняття товару від контрагента на визначену суму, якщо покупець вчинив юридично значимі дії, зокрема, відобразив податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом (пункт 8.21. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.06.2022 року у справі № 922/2115/19).

За результатами перегляду справи в касаційному порядку об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, враховуючи наведене у розділі 8 цієї постанови, не убачає підстав для відступу від висновку колегії суддів Касаційного господарського у складі Верховного Суду, викладеного у пункті 44 постанови від 28.08.2020 зі справи № 922/2081/19 як такого, що пов`язаний з встановленими обставинами у конкретній справі (про те, що податкові декларації підтверджують лише порядок оподаткування господарської операції, оскільки сам факт вчинення оподаткування не свідчить про наявність господарської операції), але вважає за доцільне його конкретизувати: податкова накладна (в залежності від фактичних обставин певної справи) може бути допустимим доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним, якщо сторона, яка заперечує факт поставки вчинила юридично значимі дії: зареєструвала податкову накладну; сформувала податковий кредит за вказаною господарською операцією з контрагентом тощо, оскільки підставою для виникнення у платника права на податковий кредит є факт лише реального (фактичного) здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності (пункт 9.2. постанови Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.06.2022 року у справі № 922/2115/19).

Враховуючи викладене є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 215 733,66 грн. (207 600,00 грн основної заборгованості + 3 958,62 грн 3% річних + 4 175,04 грн інфляційних втрат).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 3 328,00 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328,00 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору (частина 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Ціна позову становить 215 733,66 грн, отже, сума судового збору за подання даного позову через систему "Електронний суд" складала 2 662,40 грн (3 328,00 грн х 0,8).

Разом з тим, при зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 3 328,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №2668 від 29.12.2025 на суму 3 328,00 грн.

Зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України підтверджено випискою.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Цією статтею унормовано підстави повернення судового збору, зокрема зазначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Таким чином, підлягає поверненню з державного бюджету сума 665,60 грн (3 328,00 грн 2 662,40 грн), як надмірно сплачена позивачем при зверненні з позовом до суду.

Оскільки на час ухвалення рішення у справі клопотання особи, яка сплатила судовий збір не подано. господарський суд при ухваленні рішення не вирішує питання про повернення судового збору з Державного бюджету.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на відповідача у розмірі 2 662,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юністіл" про стягнення 215 733,66 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юністіл" (50025, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Окружна, буд. 127/10, ідентифікаційний код 35601339) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Агрінол" (69019, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Рекордна, буд. 34-А, приміщення 48, ідентифікаційний код 32365441) 207 600,00 грн основної заборгованості, 3 958,62 грн. 3% річних, 4 175,04 грн інфляційних втрат, 2 662,40 грн витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 24.02.2026

Суддя Ю.А. Бажанова