ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

24.02.2026 Справа № 905/642/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Сухіна В.А., розглянувши у судовому засіданні матеріали

заяви фізичної особи-підприємця Заславського Олега Олеговича про розстрочення виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 25.12.2025 у справі

за позовом Київського міського центру зайнятості

до відповідача Фізичної особи-підприємця Заславського Олега Олеговича

про стягнення 249 500,00 грн -

Представники сторін участь у судовому засіданні не приймали

ВСТАНОВИВ:

23.06.2025 Київський міський центр зайнятості звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Заславського Олега Олеговича про стягнення 249500,00грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 22.09.2025 у справі №905/642/25 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.12.2025 року рішення господарського суду Донецької області від 22.09.2025 у справі № 905/642/25 скасовано та прийняти нове рішення, яким позов задоволено повністю. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Заславського Олега Олеговича на користь Київського міського центру зайнятості кошти мікрогранту в сумі 249500,00грн., судовий збір за подання позовної заяви в сумі 3742,50грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 5613,75грн.

Ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.01.2026р. по справі № 905/642/25 було відмовлено відповідачу у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою.

26.01.2026 до суду надійшла заява фізичної особи-підприємця Заславського Олега Олеговича у якій він просить суд розстрочити виконання постанови Східного апеляційного господарського суду викладеного у постанові від 25 грудня 2025 по справі № 905/642/25 за позовом Київського міського центру зайнятості, рівними частинами, щомісячно, періодом з дня постановлення відповідної ухвали судом по « 25» грудня 2026 року.

Господарський суд ухвалою від 09.02.2026 призначив заяву фізичної особи-підприємця Заславського Олега Олеговича про розстрочення виконання судового рішення до розгляду в судовому засіданні на 24.02.2026.

Від Київського міського центру зайнятості через систему «Електронний суд» надійшло заперечення на заяву про розстрочення виконання рішення суду від 25.12.2025 по справі №905/642/25.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Розгляд даної заяви здійснюється судом у судовому засіданні без невиправданих зволікань настільки швидко, наскільки це є можливим за вказаних умов, у межах розумного строку в контексті положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи належне повідомлення сторін та наявність у матеріалах справи заяв про розгляд питання про розстрочення без їхньої участі, суд вважає за можливе розглянути заяву у відсутність представників сторін.

Дослідивши заяву про розстрочення виконання рішення, суд встановив:

23.06.2025 Київський міський центр зайнятості звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до ФОП Заславського О.О. про стягнення 249500,00грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 22.09.2025 у справі № 905/642/25 в задоволенні позову Київського міського центру зайнятості відмовлено повністю.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.12.2025 року рішення господарського суду Донецької області від 22.09.2025 у справі №905/642/25 скасовано та прийняте нове рішення, яким позов задоволено повністю.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Заславського Олега Олеговича (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Київського міського центру зайнятості (01033, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 47-Б, ) кошти мікрогранту в сумі 249500,00грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 5613,75грн. Рішення набрало законної сили « 25» грудня 2025 року.

25.01.2026 ФОП Заславський О.О. звернувся до Господарського суду Донецької області із заявою в якій просить розстрочити виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 25 грудня 2025 по справі № 905/642/25 в частині стягнення 255 113,75 грн рівними платежами на періодом з 25.12.2025 по 25.12.2026.

Обґрунтовуючи подану заяву, ФОП Заславський О.О. зазначає, що станом на теперішній час склалися обставини, які істотно ускладнюють виконання рішення суду. Для нього як для суб`єкта малого підприємництва (ФОП ІІ групи) сума 255 113,75 грн є критично значною частиною обігового капіталу.

Негайне стягнення 249 500,00 грн та судового збору у розмірі 3 742,50 грн і 5 613,75 грн призведе до фактичного вилучення обігових коштів, що спричинить перебої у виплаті заробітної плати та сплаті податків, а також може зумовити скорочення штату (розірвання трудових договорів) і фактичне припинення господарської діяльності.

Особливої шкоди буде завдано працівникам із вразливих категорій населення, зокрема внутрішньо переміщеним особам та особам з інвалідністю, які працевлаштовані у заявника. Водночас за період з вересня 2024 року по грудень 2025 року заявником сплачено до бюджету податки та обов`язкові платежі, у тому числі єдиний соціальний внесок, на загальну суму 488 062,28 грн.

Крім того, заявник є внутрішньо переміщеною особою та батьком багатодітної сім`ї (троє неповнолітніх дітей) для якої його підприємницька діяльність є єдиним істотним джерелом доходу. На теперішній час продовження такої діяльності опинилося під реальною загрозою.

Фінансове становище додатково ускладнене наявністю кредитних зобов`язань, у зв`язку з чим заявник не має можливості погасити суму боргу одноразовим платежем (копії кредитних паспортів, договорів та графіків платежів наявні у матеріалах справи).

З огляду на об`єктивні економічні труднощі, пов`язані з дією воєнного стану, негайне примусове стягнення всієї суми матиме критичні наслідки для діяльності підприємця та його найманих працівників і є надмірно обтяжливим для заявника.

В підтвердження викладеного відповідачем долучено до матеріалів заяви копії наступних документів : свідоцтва багатодітної сім`ї, довідки переселенця, витяг ЄДРПОУ про ФОП 2 групи, виписки ДПС про сплату податків та зборів, копії кредитних паспортів, договорів, графіків погашення.

Доводи Київського міського центру зайнятості

Київський міський центр зайнятості категорично не погоджується з викладеними обставинами у заяві про відстрочення з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 331 ГПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно до частини другої статті 2 Закону України «Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб» суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законом.

Обставинами, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим є форс-мажорні обставини.

Легальне визначення форс-мажорних обставин міститься у статті 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», а саме: форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Верховний суд у своїй практиці виокремив наступні елементи форс-мажорних обставин: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; і найголовніше - унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 141 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката. (Постанова ВС від 25.01.2022 № 904/3886/21).

Для кращого розуміння правового змісту форс-мажору розглянемо висновки, які сформулював Верховний суд у своїх Постановах від 16.07.2019 у справі

№ 917/1053/18 та від 09.11.2021 у справі № 913/20/21. Так, суд встановив, що форс- мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Отже, форс-мажор як обставина непереборної сили потребує доведення і належного правового оформлення сторонами в судовому процесі. Саме по собі існування таких надзвичайних і невідворотних обставин не звільняє сторону від відповідальності за порушення взятих на себе зобов`язань.

Українське законодавство визнає форс-мажором ряд надзвичайних та невідворотних обставин, серед яких має місце і збройний конфлікт, військові дії, неоголошена війна.

У зв`язку з повномасштабним вторгненням росії в Україну Торгово- промислова палата 28 лютого 2022 року розмістила на своєму офіційному сайті лист, яким засвідчила, що збройна агресія російської федерації є форс-мажорною обставиною в контексті українського законодавства.

Однак, заявник має підтвердити ту обставину, що саме внаслідок військової агресії російської федерації проти України, в зв`язку із чим було введено воєнний стан, відповідач не мав можливості виконати свої зобов`язання за договором.

Київський міський центр зайнятості звертає увагу на те, що Заславський Олег Олегович подав заяву на отримання гранту на власну справу 29.12.2023, тобто після більш ніж року повномасштабного вторгнення, а отже, плануючи створення та розвиток свого бізнесу під час воєнного стану Відповідач мав достатньо часу, щоб спрогнозувати всі можливі ризики.

Київський міський центр зайнятості звертає увагу, що наявність боргів у Відповідача перед іншими банками, наявність статусу ВПО та статус багатодітної родини не є підставою для розстрочення виконання рішення суду, яке пройшло всі інстанції судового процесу та винесено на користь Держави.

Механізм повернення коштів у разі неможливості повернення повної суми мікрогранту передбачено пунктом 20 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу затверрдженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 червня 2022 р. № 738

Так, у разі неможливості повернення коштів мікрогранту в установлені строки отримувач має право звернутися до Державного центру зайнятості із заявою щодо встановлення нового строку повернення коштів мікрогранту. Державний центр зайнятості за результатами розгляду заяви має право укласти з отримувачем відповідний договір, який передбачає повернення коштів в інший строк. При цьому до моменту укладення такого договору мікрогранту отримувач повинен повернути не менше 20 відсотків суми отриманого мікрогранту. Новий строк повернення коштів мікрогранту встановлюється залежно від частки коштів, що підлягає поверненню:

до 25 відсотків - строк до одного місяця;

понад 25 відсотків, але не більше 50 відсотків включно - строк до п`яти місяців;

понад 50 відсотків, але не більше 80 відсотків включно - строк до 12 місяців.

Позивач стверджує, що оскільки механізм розстрочення та відтермінування повернення повної суми коштів мікрогранту вже існує та передбачений пунктом 20 Порядку № 738 (з яким Відповідач мав ознайомитися перед укладанням Договору мікрогранту) заява про розстрочення виконання рішення, подана до суду першої інстанції є беззмістовною.

Також, позивач зазначає, що відповідно до Положення про Київський міський центр зайнятості, затвердженого наказом Державного центру зайнятості № 106 від 14.07.2023 (належним чином засвідчена копія наявна в матеріалах справи) Київський міський центр зайнятості є неприбутковою установою в централізованій системі державних установ Державної служби зайнятості, підпорядкованою та підзвітною Державному центру зайнятості.

Київський міський центр зайнятості проводить діяльність з надання соціальних послуг, нарахування та виплати матеріального забезпечення населенню відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та «Про зайнятість населення» за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

При цьому, Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією, а держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг.

За Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» видами забезпечення за цим Законом є: допомога по безробіттю; допомога на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні.

Служба зайнятості здійснює фінансову підтримку роботодавців у створенні нових робочих місць, взаємодіє з роботодавцями з питань визначення поточної та перспективної потреби в робочій силі, професійного навчання безробітних та укомплектування вільних робочих місць, здійснює організацію працевлаштування безробітних на нові робочі місця за запитами підприємств, що залучаються до реалізації державних цільових програм та інфраструктурних проектів згідно статті 25 Закону України «Про зайнятість населення», створюючи нові робочі місця та працевлаштовуючи на них соціально незахищених безробітних, роботодавець має право на компенсацію єдиного внеску на соціальне страхування.

Компенсація також здійснюється суб`єктам малого підприємництва, які створюють нові робочі місця у пріоритетних галузях економіки та працевлаштовують на них безробітних та, у разі втрати ними частини заробітної плати у зв`язку із зупиненням (скороченням) виробництва продукції, може бути призначена допомога по частковому безробіттю.

Також, кошти Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування є одним із джерел фінансування мікрогрантів - безповоротної державної допомоги, метою якої є сприяння зайнятості населення, створення або розвиток власного бізнесу (умови, критерії, механізм надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу визначені Порядком надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 738 від 21.06.2022). У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України значно зросла і кількість безробітних, які звертаються із питань працевлаштування та потребують у соціальних виплатах.

З огляду на вищевикладене, Київський міський центр зайнятості, у зв`язку з недоведеністю істотних обставин, що унеможливлюють виконання рішення суду та ігноруванням існуючого механізму розстрочення повернення коштів встановленого пунктом 20 Порядком № 738, просить суд відмовити у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Джерела права, акти їх застосування та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.331 ГПК України).

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.4 ст.331 ГПК України).

Розстрочка означає виконання рішення частинами, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі та допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

При вирішенні спору у справ 905/642/25 судами було встановлено, що 29.12.2023 Фізична особа - підприємець Заславський Олег Олегович (РНОКПП НОМЕР_1 ) звернулося через Єдиний державний веб-портал електронних послуг "Дія" з заявою №YFP150 щодо отримання мікрогранту на розвиток власної справи на умовах Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 №738 (надалі - Порядок №738) (т.1 а.с. 7-10).

У вказаній заяві ФОП Заславський О.О., серед іншого вказав наступні дані:

адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

поточне місце проживання : АДРЕСА_2 ;

засоби зв`язку: адреса електронної пошти, ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер мобільного телефону - НОМЕР_2 ;

фактичне місце провадження діяльності: АДРЕСА_2 .

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, датою реєстрації ФОП Заславського О.О. (РНОКПП НОМЕР_1 ) є 04.07.2022.

За бізнес-планом сума запиту на мікрогрант склала 249500,00грн. для розвитку існуючого бізнесу у сфері роздрібної торгівлі, що здійснюється через мережу Інтернет (кошти планувалось витратити на оренду приміщення, придбання відповідного обладнання, рекламу) (т.1 а.с. 11-12).

Крім того, в заяві №YFP150 щодо отримання мікрогранту ФОП Заславський О.О. повідомив і про залучення власних коштів для розвитку зазначеного бізнесу в розмірі 180000,00грн.

02.02.2024 наказом Державного центру зайнятості №19 надано мікрогрант ФОП Заславському О.О. на умовах Порядку №738 (т.1 а.с.13-14).

Так, додатком №2 до наказу Державного центру зайнятості від 02.02.2024 №19 визначено список заявників, які отримали позитивне рішення комісії Державного центру зайнятості та набрали найбільшу сукупну кількість балів, у межах наявної граничної суми мікрогрантів, визначеної Мінекономіки, у період з 18.12.2023 по 31.12.2023. Серед заявників, яким схвалений грант, заява відповідача № YFP150 за порядковим номером 5 підсумковий скоринговий бал 204 з сумою виплати гранту 249000,00грн (м.Київ) (т.1 а.с.14).

13.02.2024 ФОП Заславським О.О. подано заяву про приєднання до договору про надання мікрогранту, згідно якої відповідач приєднався до умов договору про надання мікрогранту, що оприлюднений на офіційному сайті Державного центру зайнятості в мережі інтернет, вільний доступ здійснюється за адресою (доменним ім`ям): www.dcz.gov.ua. (т.1 а.с. 20).

28.02.2024 на спеціальний рахунок ФОП Заславського О.О. в АТ "Ощадбанк" зараховані кошти мікрогранту сумою 250000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку в АТ "Ощадбанк" (т.1 а.с. 25).

Матеріалами справи підтверджується, що частина коштів мікрогранту була спрямована на оплату оренди приміщення за березень та квітень 2024 року на підставі договору оренди № 150324 від 15.03.2024 (т.1 а.с. 26-28).

Відповідно до рахунку від 21.03.2024 сума витрат становила 60000,00грн, які фактично були сплачені за рахунок коштів мікрогранту, що підтверджується договором оренди та актом приймання-передачі від 15.03.2024 (т.1 а.с. 26-28).

Крім того, за договором поставки №12.03 від 12.03.2024 (т.1 а.с.29) ФОП Заславським О.О. було придбано стіл-смарт з електрорегульованою висотою iDesk на підставі рахунку на оплату № 561 від 12.03.2024 (т.1 а.с.30) на загальну суму 75000,00грн.

Також, за договором купівлі-продажу № 9 від 29.02.2024 (т.1 а.с. 31) та рахунком № 9 від 29.02.2024 (т.1 а.с. 32) було придбано офісне та комп`ютерне обладнання на загальну суму 94500,00грн., що включає принтер Canon i-Sensys LBP633CDW вартістю 10 000,00 грн, лазерний принтер для друку етикеток та наклейок PS-HQ480 вартістю 4500,00грн., ноутбуки ACER ASPIRE 5 (3 одиниці) загальною вартістю 66000,00грн., гарнітури JABRA BIZ 2400 II DUO (3 одиниці) вартістю 7500,00грн., бездротові комп`ютерні миші Promate Cursor Black (3 одиниці) вартістю 1500,00грн., а також мережевий комутатор TP-LINK TL-SG3210 вартістю 5000,00грн. Оплата зазначених товарів була здійснена за рахунок коштів мікрогранту.

Окрім цього, кошти мікрогранту в сумі 20000,00грн. були використані на оплату рекламних послуг відповідно до договору про надання послуг з розміщення та просування вакансій № 12154 від 28.03.2024 (т.1 а.с.33-34), що підтверджується зазначеним договором та додатком до нього щодо визначення вартості послуг.

30.09.2024 засобами електронного зв`язку позивач отримав заяву від ФОП Заславського О.О. з проханням перенести перевірку на жовтень 2024 року у зв`язку із перебуванням за межами м. Києва (т.1 а.с.168). Проте, протягом жовтня ФОП Заславський О. О. не виходив на зв`язок, на повідомлення не відповідав.

25.10.2024 фахівцями Київського міського центру зайнятості було здійснено виїзд з метою перевірки виконання умов договору мікрогранту за адресою, зазначеною ФОП Заславським О.О. в бізнес-плані та заяві №YFP150 щодо отримання мікрогранту як фактичне місце провадження діяльності, а саме: м. Київ, вул. Кирило-Мефодіївська, буд. 2, прим.190.

В ході виїзду встановлено, що за вказаною адресою розташований багатоквартирний житловий будинок, вхід до якого обладнаний індивідуальною пропускною системою, при цьому будь-які реквізити, атрибути чи інші зовнішні ознаки здійснення підприємницької діяльності ФОП Заславським О.О. відсутні.

За результатами зазначеного виїзду Київським міським центром зайнятості складено акт перевірки дотримання умов договору мікрогранту № 722 від 25.10.2024 (т. 1 а. с.35-36), зі змісту якого вбачається, що 30.09.2024 засобами електронного зв`язку від ФОП Заславського О.О. надійшла заява з проханням перенести проведення перевірки на жовтень 2024 року у зв`язку з його перебуванням за межами міста Києва. Водночас упродовж жовтня 2024 року ФОП Заславський О.О. на зв`язок не виходив та на повідомлення не відповідав, у зв`язку з чим було здійснено виїзд за вказаною адресою з метою встановлення його місцезнаходження та фактичного здійснення господарської діяльності.

Крім того, згідно з даними Єдиного державного реєстру страхувальників, інформація про працевлаштованих осіб у ФОП Заславського О.О. (РНОКПП НОМЕР_1 ) відсутня. У зв`язку з ненаданням отримувачем мікрогранту будь-яких документів, необхідних для здійснення контролю за виконанням умов договору, а також з урахуванням відсутності за адресою реєстрації (фактичного місця ведення діяльності) ознак провадження господарської діяльності, проведення перевірки дотримання умов договору мікрогранту та встановлення наявності обладнання, придбаного за рахунок коштів мікрогранту, виявилося неможливим.

03.12.2024 Київським міським центром зайнятості було направлено на адресу відповідача - ФОП Заславського О.О. лист №07-2-2330/10-21/24 з рішенням про повернення коштів мікрогранту, зазначенням правових підстав та реквізитів для перерахування коштів (т.1 а.с.39).

Вказаний лист було направлено на адресу реєстрації та поточного місця проживання вказану відповідачем в заяві на отримання гранту № НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ), а також на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1

Проте, відповіді на вказаний лист відповідачем надано не було, як і не було повернуто в добровільному порядку суму наданого мікрогранту в сумі 249500,00грн., що і стало підставою для звернення 23.06.2025 Київського міського центру зайнятості до господарського суду Донецької області з відповідним позовом (т.1 а.с.1-52).

Рішенням господарського суду Донецької області від 22.09.2025 у справі №905/642/25 в задоволенні позову відмовлено повністю, з тих підстав, що вимога про повернення коштів може бути правомірною лише тоді, коли у позивача є конкретні підстави стверджувати, що кошти використано не за призначенням, або коли одержувач гранту не може підтвердити їх цільове використання. Сам факт неможливості провести перевірку без встановлення цих обставин не може бути підставою для повернення коштів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог господарський суд першої інстанції, аналізуючи приписи пункту 21 Порядку №738 та пункту 8 розділу 4 договору про надання мікрогранту, дійшов висновку про те, що законодавець прямо визначив місце проведення перевірки - місце провадження господарської діяльності отримувача мікрогранту, якою в межах даного спору є адреса, зазначена в договорі оренди №150324 від 15.03.2024, а не адреса його реєстрації чи фактичного проживання.

Отже, проведення позивачем перевірки за місцем проживання отримувача мікрогранту замість місця здійснення підприємницької діяльності є порушенням вимог Порядку № 738 та умов договору.

Проте, судова колегія вважала вказані висновки місцевого господарського суду передчасними з огляду на те, що 29.12.2023 відповідач - ФОП Заславський О.О. самостійно при поданні заяви №YFP150 щодо отримання мікрогранту зазначив фактичне провадження господарської діяльності: АДРЕСА_2 (т.1 а.с.7-10)

Саме за цією адресою позивач здійснював перевірку відповідача 25.10.2024 (т. 1 а. с.35-36).

Підпунктом 11 розділу пункту 2 розділу VI договору про надання мікрогранту встановлено обов`язок отримувача в письмовій формі повідомити центр зайнятості за місцем укладення договору про зміну місцезнаходження та/або місця провадження господарської діяльності, а також забезпечити можливість здійснення моніторингу та контролю за виконанням умов договору.

Проте, матеріали справи не містять доказів на підтвердження тих обставин, що відповідач звертався до позивача з повідомленням про офіційну зміну фактичного місця провадження господарської діяльності з метою здійснення позивачем відповідного контролю за використанням мікрогранту.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія зазначила, що сам по собі факт неотримання відповідачем кореспонденції (листа - вимоги №07-2-2330/10-21/24 від 03.12.2024 про повернення коштів мікрогранту (т.1 а.с.39), надісланого позивачем на адресу відповідача зазначену в заяві від 29.12.2023 №YFP150 щодо отримання мікрогранту, як фактичне місце провадження діяльності, а саме: м. Київ, вул. Кирило-Мефодіївська, буд. 2, прим.190, не може вважатись причиною ненастання строку виконання зобов`язання, оскільки відповідачем не доведено, що неотримання вимоги викликане об`єктивними причинами, а не суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Положенням статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень статті 530 Цивільного кодексу України, змісту пункту 8 розділу IV, підпункту 6 пункту 2 розділу VI та пункту 7 розділу VII договору та пункту 20 Порядку №738, строк виконання відповідачем зобов`язання щодо повернення коштів мікрогранту на момент розгляду справи настав.

Проте, відповідач свого обов`язку з повернення коштів мікрогранту не виконав.

Дослідивши наявні в матеріали справи докази в їх сукупності та взаємному зв`язку, судова колегія дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача коштів мікрогранту в сумі 249500,00грн. на спеціальний рахунок, відкритий для здійснення операцій із надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу.

Господарським судом при розгляді заяви ФОП Заславського О.О. прийнято до уваги, що відповідно до пункту 5 Порядку № 738 мікрогрант надається виключно для покриття витрат, передбачених Порядком та бізнес-планом.

Матеріалами справи підтверджено, що отримані ФОП Заславським О.О. кошти були використані за цільовим призначенням відповідно до поданої заяви та бізнес-плану, що підтверджується копіями договорів, актів, квитанцій, рахунків (наявними в матеріалах справи), а саме: оренда приміщення на 2 місяці; придбання меблів для 3 робочих місць (столи, 3 крісла, стелажі для товару); офісна техніка (принтер, лазерний принтер, 3 ноутбуки, 3 гарнітури, 3 комп`ютерні миші, мережевий комутатор); витрати на рекламу. Загальна сума витрат склала 249 500 грн.

Відповідач виконав обов`язкову умову розділу V Договору - створив протягом шести місяців з дня зарахування коштів робочі місця, як того вимагає пункт 4 Порядку № 738, із урахуванням бізнес-плану та рішення ДЦЗ, та працевлаштував на них осіб на строк не менше ніж 24 місяці (копії звітів ЄСВ наявні у матеріадлах справи).

Відповідачем працевлаштовано 8 осіб, з яких 3 є внутрішньо переміщеними особами, а 2 мають інвалідність (копії наказів, квитанцій, звітів, актів наявні у матеріалах справи).

Згідно з Витягами з інформаційно-комунікаційної системи ДПС про стан розрахунків платника (№ та № від 23.01.2026), Заславський Олег Олегович у період з вересня 2024 року по грудень 2025 року включно сплатив податки, збори та єдиний соціальний внесок (ЄСВ), що підтверджує ведення ним реальної господарської діяльності та виконання обов`язків перед бюджетом, у загальному розмірі 488 062,28 грн

У судовому засіданні встановлено, що 18 грудня 2024 року Добропільсько-Мирноградським управлінням Покровської філії Донецького обласного центру зайнятості проведено перевірку достовірності відомостей, поданих роботодавцем для отримання компенсації витрат на оплату праці за працевлаштовану особу з числа внутрішньо переміщених осіб у зв`язку з воєнними діями, а також дотримання критеріїв надання такої компенсації (копія акту та повідомлення наявні у матеріалах справи).

Зазначена перевірка здійснювалася за місцем провадження господарської діяльності за місцем провадження господарської діяльності Відповідача: АДРЕСА_3 .

Перевірка проводилась за період з 19.08.2024 по 18.11.2024.

ЦЗН перевірено накази про прийняття на роботу, табелі обліку робочого часу, відомості щодо нарахування заробітної плати, документи про її виплату, а також квитанції з відмітками банку, які підтверджують сплату заробітної плати та єдиного внеску.

Встановлено факт працевлаштування двох осіб зі статусом внутрішньо переміщених осіб ( ОСОБА_2 наказ про прийняття на роботу №1 від 16.08.2024 та ОСОБА_3 наказ про прийняття на роботу №2 від 16.08.2024) Порушень під час перевірки не виявлено.

Відповідно доп.1 ч. 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про розстрочення або відстрочення виконання судового рішення, суд враховує, зокрема, ступінь вини відповідача у виникненні спору.

У даному випадку ступінь вини ФОП Заславського О.О. не є значним або таким, що свідчить про умисне порушення умов договору чи недобросовісну поведінку. Отримані кошти мікрогранту були використані за цільовим призначенням відповідно до затвердженого бізнес-плану, що підтверджується наявними у справі доказами.

Крім того, відповідач належним чином виконав обов`язкову умову договору щодо створення робочих місць та працевлаштування працівників. Станом на сьогодні у нього фактично працевлаштовано 8 осіб, з яких 3 є внутрішньо переміщеними особами, а 2 - особами з інвалідністю, що свідчить про реальне досягнення соціальної мети державної програми та добросовісне виконання взятих на себе зобов`язань.

Більше того, за період з вересня 2024 року по грудень 2025 року заявником сплачено до бюджету податки та обов`язкові платежі, у тому числі єдиний соціальний внесок, на загальну суму 488 062,28 грн (витяги з інформаційної системи ДПС наявні у матеріалах справи), що додатково підтверджує реальне здійснення господарської діяльності та належне виконання податкових обов`язків.

Підставою для виникнення спору стало неповідомлення центру зайнятості про зміну фактичного місця провадження господарської діяльності, що має формальний характер та не пов`язане з нецільовим використанням бюджетних коштів або їх привласненням. Таким чином, вина відповідача полягає виключно у недотриманні передбаченої договором процедури повідомлення, а не у порушенні суті зобов`язання щодо використання мікрогранту.

За таких обставин ступінь вини відповідача не є істотним і має бути врахований судом при вирішенні питання про можливість розстрочення виконання рішення.

Згідно до п. 2 ч. 4 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, вирішуючи питання про розстрочення або відстрочення виконання судового рішення стосовно фізичної особи, суд враховує її матеріальний стан, захворювання її самої або членів її сім`ї.

До матеріалів справи долучено Довідку багатодітної сім`ї № 311 від 04.12.2024 р., видану Управлінням «Центр надання адміністративних послуг» Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області. Вказаний документ підтверджує, що ОСОБА_4 та Заславський Олег Олегович мають статус батьків багатодітної сім`ї та виховують трьох дітей: ОСОБА_5 (2014 р.н.), ОСОБА_6 (2024 р.н.) та ОСОБА_7 (2024 р.н.). Згідно з довідкою, її термін дії встановлено до 22.02.2032 року

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 331 ГПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан.

У матеріалах справи наявна Довідка багатодітної сім`ї № 311, видана 04 грудня 2024 року Управлінням «Центр надання адміністративних послуг» Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області. Вказаним документом підтверджено, що у батьків - ОСОБА_4 та Заславського Олега Олеговича - на утриманні перебуває троє дітей: ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Наявність трьох неповнолітніх дітей, двоє з яких є немовлятами (2024 року народження), докорінно визначає майновий стан сім`ї та покладає на батьків значне додаткове фінансове навантаження щодо забезпечення їхньої життєдіяльності, виховання та всебічного розвитку.

Державна політика України спрямована на особливий захист та підтримку багатодітних сімей. Так, згідно зі ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону дитинства», багатодітна сім`я - це сім`я, в якій подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі, разом проживає та виховує трьох і більше дітей.

Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка є частиною національного законодавства, проголошує, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Необхідність утримання трьох дітей безпосередньо впливає на спроможність боржника одноразово виконати судове рішення без загрози забезпеченню базових потреб неповнолітніх.

З огляду на викладене, суд враховує багатодітність Відповідача як визначальну обставину, що характеризує його матеріальний стан, та вважає це достатньою підставою для застосування п. 2 ч. 4 ст. 331 ГПК України з метою надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду.

За змістом п.3 ч.4 ст.331 ГПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч.4 ст.331 ГПК України).

Щодо розмежування форс-мажору та «інших надзвичайних подій» у контексті ст. 331 ГПК України

Аналіз заперечень Центру зайнятості свідчить, що значна їх частина ґрунтується на хибному ототожненні підстав для розстрочення виконання рішення з підставами для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Зокрема, Центр зайнятості наголошує на тому, що Відповідач не довів відносно себе факту виникнення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Проте Відповідач у своїй заяві не посилається на форс-мажор як на юридичний факт у розумінні ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні». Відповідно, вимога Сторони надати сертифікат ТПП могла бути релевантною для вирішення спору про звільнення боржника від штрафних санкцій, але не для процедури розстрочення виконання рішення суду.

Пункт 3 частини четвертої статті 331 Господарського процесуального кодексу України визначає як самостійну підставу для розстрочення виконання судового рішення «інші надзвичайні події». Збройна агресія Російської Федерації проти України, що триває, є загальновідомим фактом та відповідно до частини третьої статті 75 ГПК України не потребує доказування.

У судовому засіданні встановлено, що для ФОП Заславського О.О. зазначені обставини є не теоретичним форс-мажором, а реальною надзвичайною подією, яка докорінно змінила умови його життя та господарської діяльності.

Загальновідомим і таким, що не потребує доказування, є факт, що в умовах триваючої збройної агресії проти України провадження підприємницької діяльності, збереження робочих місць та належне виконання податкових зобов`язань пов`язані з критичними ризиками та надзвичайними труднощами, які об`єктивно впливають на матеріальний стан будь-якого суб`єкта господарювання.

Особливої ваги ці обставини набувають для осіб зі статусом внутрішньо переміщених осіб, таких як ФОП Заславський О.О., які внаслідок збройної агресії були вимушені разом із сім`ями, малолітніми дітьми та батьками поважного віку залишити місце постійного проживання. Переїзд зумовив втрату налагодженого бізнесу, напрацьованих господарських зв`язків, клієнтської бази та стабільних джерел доходу, а також фактичну втрату або недоступність належного майна, обладнання та інших активів, що використовувалися у підприємницькій діяльності. Одночасно було порушено звичний побут сім`ї, що спричинило додаткові витрати на оренду житла, облаштування нового місця проживання та відновлення мінімальних умов для ведення господарської діяльності.

Важливим аспектом, який враховує суд, є те, що Заславський О.О. не виїхав за кордон, а залишився на Батьківщині, продовжує здійснювати підприємницьку діяльність, працевлаштовує робітників та сплачує податки до бюджету, що в умовах воєнного стану є формою економічного супротиву та підтримки держави.

Оскільки Відповідач не посилається на форс-мажорні обставини як на підставу для звільнення від сплати боргу, а апелює до надзвичайної події (війни) як фактору, що об`єктивно ускладнює миттєве виконання рішення, дана обставина не потребує окремого правового оформлення (сертифікації) у межах судового процесу за ст. 331 ГПК України.

З огляду на викладене, сукупність обставин - мінімальний ступінь вини (формальне порушення), складний матеріальний стан (багатодітність та статус ВПО) та триваюча надзвичайна подія (війна) - є вичерпною та достатньою правовою підставою для застосування п.п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 331 ГПК України та задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Щодо доводів Центру зайнятості про ігноруванням відповідачем існуючого механізму розстрочення повернення коштів встановленого пунктом 20 Порядком № 738

Ієрархія нормативно-правових актів

В Україні діє чітка ієрархія нормативно-правових актів, де Конституція України має найвищу юридичну силу, закони (включаючи Кодекси) приймаються на її основі, а Постанови Кабінету Міністрів України є підзаконними актами.

Господарський процесуальний кодекс України (ГПК) є профільним законом, який регулює процедуру судочинства та виконання судових рішень.

Порядок № 738 є підзаконним актом, що регулює адміністративні процедури взаємодії між Центром зайнятості та отримувачем гранту на досудовій стадії або у межах добровільного повернення коштів.

Таким чином, норми статті 331 ГПК України мають преюдиційне та вище значення стосовно будь-яких процедур, визначених постановами Уряду. Право суду розстрочити виконання рішення є дискреційним повноваженням органу судової влади, яке не може бути обмежене внутрішніми адміністративними порядками виконавчих органів.

Крім того, предмет регулювання ст. 331 ГПК України та п. 20 Порядку № 738 є докорінно різним.

Стаття 331 ГПК України регламентує порядок розстрочення виконання судового рішення, яке вже набрало законної сили та має статус акта державного примусу.

Пункт 20 Порядку № 738 описує механізм адміністративного врегулювання питання щодо «встановлення нового строку повернення коштів» шляхом укладення додаткового договору з Державним центром зайнятості.

Коли спір переходить у судову площину і завершується ухваленням рішення суду, відносини сторін регулюються нормами процесуального права (ГПК), а не умовами грантової програми.

Право на звернення до суду

Аргумент Стягувача про те, що Відповідач мав спочатку звернутися до Державного центру зайнятості, сплатити 20% суми та укласти договір, є неспроможним з таких підстав:

Порядок № 738 вказує, що отримувач «має право» звернутися до Центру зайнятості. Ця умова є альтернативною, а не обов`язковість. Це додатковий механізмом добровільного врегулювання боргу, а не обов`язкова передумова (претензійний порядк) для звернення до суду в порядку ст. 331 ГПК.

Невикористання Відповідачем адміністративного права на звернення до Державного центру зайнятості жодним чином не позбавляє його процесуального права звернутися до суду із заявою про розстрочення виконання судового рішення. Більше того, абзац 21 пункту 20 Порядку прямо зазначає - Неповернуті отримувачем кошти стягуються з нього відповідно до вимог законодавства.

Саме статтю 331 ГПК України і слід вважати тією вимогою законодавства, яка визначає порядок виконання рішення про стягнення.

Наявність адміністративної процедури розстрочення, передбаченої Постановою КМУ № 738, не звужує і не скасовує повноважень суду, визначених статтею 331 ГПК України. Звернення до суду є самостійним та незалежним способом захисту прав та інтересів сторони на стадії виконання судового рішення. Отже, посилання Центру зайнятості на Порядок № 738 як на підставу для відмови у розстрочці є юридично необґрунтованим та таким, що суперечить принципу верховенства закону.

Приймаючи до уваги, що розстрочення виконання рішення за своєю суттю є не відтермінуванням виконання рішення в повному обсязі, а є виконанням рішення частинами у визначені строки, та наміри відповідача добровільно виконати рішення, суд вважає за можливе розстрочити виконання судового рішення від 25.12.2025 у справі №905/642/25.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця Заславського Олега Олеговича про розстрочення виконання судового рішення від 25.12.2025 у справі №905/642/25 задовольнити.

2. Розстрочити виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 25.12.2025 року по справі №905/642/25 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Заславського Олега Олеговича ( АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Київського міського центру зайнятості (01033, м.Київ, вул.Жилянська, буд.47Б; ) грошових коштів у загальній сумі 258 856,25 грн (з яких: 249 500,00 грн мікрогранту, 3 742,50 грн судового збору за подання позову та 5 613,75 грн судового збору за подання апеляційної скарги) на строк до 25 грудня 2026 року за наступним графіком:

до 25.03.2026 - 25 885,63 грн;

до 25.04.2026 - 25 885,63 грн;

до 25.05.2026 - 25 885,63 грн;

до 25.06.2026 - 25 885,63 грн;

до 25.07.2026 - 25 885,63 грн;

до 25.08.2026 - 25 885,63 грн;

до 25.09.2026 - 25 885,63 грн;

до 25.10.2026 - 25 885,63 грн;

до 25.11.2026 - 25 885,63 грн;

до 25.12.2026 - 25 885,58 грн.

3. Ухвалу складено та підписано 24.02.2026.

4. Ухвала набирає чинності з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов