ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2026 р. Справа№ 910/8461/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Барсук М.А.

при секретарі судового засідання Муковоз В.І.,

за участю представників:

від прокуратури Левицька Н.В.,

від позивача представник не прибув,

від відповідача - представник не прибув,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ВЕГА КМ" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2025 у справі №910/8461/25 (суддя Ягічева Н.І., повне рішення складено 12.11.2025) за позовом Олешківської окружної прокуратури в інтересах Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ВЕГА КМ" про стягнення коштів у розмірі 945 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Олешківська окружна прокуратура в інтересах Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області (далі - позивач) звернулась до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ВЕГА КМ" (далі - відповідач) про стягнення коштів у розмірі 945 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.12.2024 між Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області та Товариством з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ ВЕГА КМ було укладено додаткову угоду № 3 до договору №4-ВЕГА/23 від 09.11.2023, відповідно до якої пункт 3.1. розділу 3 Ціна договору Договору №4- ВЕГА/23 від 09.11.2023 викладено в новій редакції: Ціна Договору визначається на підставі Договірної ціни і становить 36 062 559, 72 (тридцять шість мільйонів шістдесят дві тисячі п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 72 копійки) без ПДВ, згідно пп. 197.15 ст. 197 Податкового кодексу України. Разом з цим, грошові кошти сплачені в якості ПДВ Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області Товариству з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ ВЕГА КМ на виконання умов договору до укладення додаткової угоди №3 в розмірі 945 000,00 грн повернуті та/або відшкодовані позивачу не були. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.11.2025 у справі №910/8461/25 позов задоволено повністю; вирішено стягнути з відповідача на користь позивача уму у розмірі 945 000,00 грн.

Враховуючи, що відповідач отримав від позивача кошти за виконані роботи щодо постачання будівельно-монтажних робіт з будівництва житла з ПДВ, а відповідні операції на момент укладення договору були звільнені від оподаткування ПДВ, тому суд прийшов до висновку, що кошти в сумі 945 000,00 грн набуті відповідачем без достатньої правової підстави, тому підлягають поверненню позивачу.

Не погодившись з прийнятим рішення відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2025 у справі №910/8461/25 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається, зокрема, на те, що суд першої інстанції помилково визнав обґрунтованими підстави для здійснення представництва інтересів держави Прокурором в особі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області.

Представник прокуратури в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач та відповідач правом на участь представників у даному судовому засіданні не скористалися, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронного документу (ухвали суду від 26.01.2026) до електронних кабінетів позивача та відповідача.

При цьому, апелянт (відповідач у справі) в апеляційній скарзі просив розглядати справу без участі його представника.

В свою чергу, будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутнім у даному судовому засіданні від позивача до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представників сторін не визнавалася обов`язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи належне повідомлення позивача та відповідача, а також з урахуванням того, що неявка їх представників в судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, вона розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню, з прийняттям нового про залишення позову без розгляду, з наступних підстав.

02.10.2023 Службою відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області (далі Служба, Позивач) розміщено оголошення про проведення відкритих торгів UA-2023-10-02-011855-a з предметом закупівлі: Нове будівництво приватних житлових будинків по вул. Бобровського, буд. 32, буд. 55, кв. 2, вул. Гусинська, буд. 10, буд. 14, вул. Дєдуха, буд. 25, буд. 52, кв. 1, буд. 63, буд. 65а, буд. 78, буд. 104, вул. Зелена, буд. 42, вул. Перемоги, буд. 9 с. Посад-Покровське Чорнобаївської сільської ради Херсонського району Херсонської області.

Згідно з протоколом затвердження річного плану закупівель UA-P-2023-10-02-004248- b, який опубліковано в Електронній системі публічних закупівель Прозорро джерелом фінансування закупівлі є Державний бюджет України, а очікувану вартість визначено в розмірі 38 648 416,00 гривень.

Відповідно до реєстру пропозицій участь у вказаних відкритих торгах з особливостями прийняв один учасник: ТОВ КОМПАНІЯ ВЕГА КМ () з пропозицією грн 37 498 936,52 грн з ПДВ.

Відповідно до опублікованого 16.10.2023 в електронній системі публічних закупівель Прозорро протоколу розкриття тендерних пропозицій UA-2023-10-02-011855-a зазначено, що ТОВ КОМПАНІЯ ВЕГА КМ відповідає кваліфікаційним критеріям, встановленим в тендерній документації та відсутні підстави для відмови, установлені ст. 17 Закону України Про публічні закупівлі. 20.10.2023 опубліковано повідомлення про намір укласти договір, відповідно до якого переможцем процедури закупівлі визначено ТОВ КОМПАНІЯ ВЕГА КМ, ціна тендерної пропозиції визначена в розмірі 37 498 936,52 грн з ПДВ, джерело фінансування закупівлі: державний бюджет України.

09.11.2023 між Службою та Товариством з обмеженою відповідальністю КОМПАНІЯ ВЕГА КМ укладено договір № 4-ВЕГА/23 про закупівлю робіт Нове будівництво приватних житлових будинків по вул. Бобровського, буд. 32, буд. 55, кв. 2, вул. Гусинська, буд. 10, буд. 14, вул. Дєдуха, буд. 25, буд. 52, кв. 1, буд. 63, буд. 65а, буд. 78, буд. 104, вул. Зелена, буд. 42, вул. Перемоги, буд. 9 с. Посад-Покровське Чорнобаївської сільської ради Херсонського району Херсонської області (далі - Договір).

Пунктом 3.1 Договору сторонами передбачено, що ціна Договору визначається на підставі Договірної ціни (Додаток №1 до Договору) i становить 37 498 936 (тридцять сім мільйонів чотириста дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот тридцять шість) грн. 52 копійки, у тому числі ПДВ 20% - 6 249 822 (шість мільйонів двісті сорок дев`ять тисяч вісімсот двадцять дві) гривні 75 копійок.

За доводами прокурора, відповідач отримав від позивача попередню оплату за роботи із урахуванням ПДВ, при тому що відповідні роботи були звільненні від оподаткування ПДВ у відповідності до пп. 197.15 ст. 197 Податкового кодексу України, відтак зазначені кошти в сумі 945 000,00 грн підлягають поверненню позивачу на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, як такі що набуті без достатньої правової підстави.

Судом першої інстанції розглянуто даний спір по суті та задоволено позовні вимоги.

При цьому, місцевий господарський суд дійшов висновку, що прокурор підтвердив підстави для здійснення представництва інтересів держави в суді в особі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області.

Колегія суддів не погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції та вважає наявними підстави для залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на таке.

Згідно із частиною 3 статті 41 Господарського процесуального кодексу України у господарських справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частин 3- 5 стаття 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (пункт 35 постанови від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18). Тобто під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (пункт 27 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина 2 статті 19 Конституції України).

Пунктом 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Питання щодо представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" (тут і далі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За змістом частини 1 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з абзацами 1-3 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом 4 цієї частини.

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю медіа, а також політичних партій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Офісу Генерального прокурора або обласної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, прокурор відповідно до частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування про наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді згідно із частиною 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Отже, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 826/13768/16, від 05.03.2020 у справі №9901/511/19, від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, від 06.07.2021 у справі №911/2169/20, від 21.06.2023 у справі №905/1907/21).

У Рішенні від 05.06.2019 № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень / функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 3-рп/99 прокурори та їх заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави. Під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 1.1 Положення про Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області (у редакції, затвердженій наказом Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України від 10.02.2025 № Н-52) та відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області (ідентифікаційний код 25899361) є державною організацією (установою, закладом), яка заснована на державній власності і належить до сфери управління Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2023 № 29 "Деякі питання оптимізації системи центральних органів виконавчої влади" Державне агентство автомобільних доріг України перейменоване на Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України, яке відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011 № 456 "Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України" є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України.

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області є державною неприбутковою організацією. Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області спрямовується і координується Уповноваженим органом управління, підзвітна і підконтрольна йому (пункти 3.1, 3.2 Положення про Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області).

Відповідно до пункту 3.10 Положення про Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області Служба має право укладати угоди, набувати майнові та немайнові права, нести відповідальність, бути позивачем і відповідачем у суді відповідно до законодавства.

Відповідно до підпунктів 6.1.2, 6.1.10 пункту 6.1 Положення про Службу відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області Служба має право: укладати в установленому порядку контракти (договори); здійснювати самопредставництво інтересів Служби в судах України через уповноважених осіб, у встановленому законодавством порядку, а також забезпечувати представництво Служби через представників у органах державної влади, правоохоронних органах, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях, незалежно від форм власності.

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області має самостійний баланс, розрахунковий, валютний та інші рахунки в установах банків, рахунки в органах Казначейства, печатку із зображенням Державного Герба України зі своїм найменуванням та найменування Уповноваженого органу управління.

Державний класифікатор України ДК 002:2004 "Класифікація організаційно-правових форм господарювання» (далі - КОПФГ), затверджений наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 28 травня 2004 року № 97 (із змінами), містить визначення поняття «державна організація (установа, заклад)», відповідно до якого така організація утворюється компетентним органом державної влади в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини державної власності, як правило, без поділу її на частки, і входить до сфери його управління.

В постановах Верховного Суду від 25.11.2020 у справі № 204/6292/18 та від 17.06.2020 у справі № 204/7119/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого основними ознаками органів державної влади є: органи держаної влади є складовою частиною апарату (механізму) держави, уповноважені на здійснення завдань і функцій держави, наділені повноваженнями від імені держави (державно-владними повноваженнями). Наявність державно-владних повноважень відокремлює органи державної влади від інших державних установ, які також утворюються державою для здійснення завдань і функцій держави, але на відміну від органів державної влади не наділяються владними повноваженнями. Органи державної влади є складовою частиною державного апарату - системи органів та осіб, які наділяються певними правами та обов`язками щодо реалізації державної влади. Натомість державні організації (установи, заклади) на відміну від державного органу не мають державно-владних повноважень, не виступають від імені держави та виступають частиною механізму, а не апарату держави. Державна організація - це створений державою колектив працівників чи службовців, що характеризується організаційною єдністю, а також наявністю нормативно-визначених повноважень в одній зі сфер суспільних відносин. При цьому така організація має власний кошторис.

Колегія суддів зазначає, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у тому випадку, коли захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень. Проте Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області є державною організацією, яка належить до сфери управління Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України. Тому захист прокурором інтересів держави в особі такої організації є неправомірним; позивач є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю і в разі необхідності він може самостійно звернутися за захистом своїх прав та інтересів. Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 911/1137/19, від 22.10.2019 у справі № 911/3153/16, від 11.08.2021 у справі № 904/38/21, від 08.11.2021 у справі № 917/561/21.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю та наділена правом на здійснення захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів у судовому порядку.

Оскільки Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області не є органом державної влади, то вона не є суб`єктом владних повноважень.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 19.01.2026 у справі №910/8450/25.

Таким чином, Прокурором у цій справі не доведено передбачених законом виключних підстав для звернення до суду за захистом інтересів держави в особі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області.

Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України (п. 83 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу (ч. 1 ст. 278 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення вимог апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення та залишення позову Олешківської окружної прокуратури в інтересах Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Херсонській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ВЕГА КМ" про стягнення коштів у розмірі 945 000,00 грн без розгляду.

Щодо судового збору, сплаченого прокурором за подання позовної заяви то, згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Враховуючи те, що наразі таке клопотання відсутнє, Суд відповідно позбавлений можливості вирішити питання щодо повернення судового збору.

Стосовно судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, то оскільки фактично вимоги скаржника залишені без задоволення (рішення про відмову у задоволенні позову - не прийнято судом апеляційної інстанції), колегія суддів дійшла висновку про залишення цих витрат за апелянтом.

Керуючись ст.ст. 226, 240, 269, 275, 281 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ ВЕГА КМ" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2025 у справі №910/8461/25 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2025 у справі №910/8461/25 скасувати.

3. Ухвалити нове рішення по справі №910/8461/25 про повернення позовної заяви без розгляду.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 09.03.2026 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Барсук