УХВАЛА

м. Київ

24.02.2026Справа № 910/3220/25

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши заяву представника Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури про відвід судді Князькова В.В. від розгляду справи № 910/3220/25 за позовом Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури, м.Київ до відповідача: Приватного підприємства «ЕММА», м.Київ про стягнення 515 635,46 грн

Без виклику представників сторін.

В С Т А Н О В И В:

Національна академія образотворчого мистецтва і архітектури звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «ЕММА» про стягнення орендної плати за період з 01.07.2023 по 31.12.2024 в сумі 262436,26 грн, відшкодування земельного податку за період з 01.07.2023 по 31.12.2024 в розмірі 119049,12 грн, відшкодування вартості електричної енергії за період з 01.07.2023 по 31.12.2024 в сумі 11138,78 грн, відшкодування вартості водопостачання і водовідведення за період з 01.07.2023 по 31.12.2024 в сумі 7643,10 грн, відшкодування вартості природного газу (для опалення) та розподілу природного газу за період з 01.07.2023 по 31.12.2024 в сумі 32836,17 грн, відшкодування витрат на вивезення твердих побутових відходів за період з 10.01.07.2023 по 31.12.2024 в розмірі 1080,00 грн, нарахування 3% річних на суму боргу з 01.07.2023 по 31.12.2024 в розмірі 14274,44 грн, пені, нарахованої на суму боргу з 01.07.2023 по 31.12.2024 в сумі 19193,49 грн, інфляційних втрат на суму боргу з 01.07.2023 по 31.12.2024 в розмірі 47984,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків за договором оренди №3601 від 11.10.2016.

Ухвалою суду від 24.03.2025 відкрито провадження в справі, визнано справу малозначною; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

Відповідач у відзиві проти задоволення позовних вимог надав заперечення посилаючись на те, що заборгованість за період щ січня 2021 по червень 2023 була предметом розгляду у справі №910/12271/23. Відповідачем наголошено, що з березня 2020 по вересень 2022 останнього було звільнено від сплати орендної плати на підстави постанови №611 від 15.07.2020 Кабінету міністрів України. У відзиві вказано про відсутність заборгованості з орендної плати за договором №3601 від 11.10.2016 та, навпаки, наявність переплати в сумі 190 618,79 грн. До того ж, на думку відповідача, позивачем безпідставно двічі розраховано інфляційну складову, що збільшує розмір орендної плати. У відповідача відсутня заборгованості з відшкодування вартості електричної енергії за липень 2023- грудень 2024, відшкодування вартості вивозу сміття. Також відповідачем висловлено непогодження із розрахунком заборгованості за водопостачання й водовідведення. Крім того, відповідачем наголошено, що наведений позивачем розрахунок пені перевищує визначений ч.6 ст.232 Господарського кодексу України граничний терміни нарахування у шість місяців.

07.04.2025 відповідачем подано заяву про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Позивач у відповіді на відзив проти доводів відповідача надав заперечення. Зокрема вказав, що предметом спору у справі №910/12271/23 була заборгованість за період з 01.01.2021 по 30.06.2023, тоді як у розглядуваному спорі - 01.07.2023 по 31.12.2024.

24.04.2025 відповідачем було подано заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою від 20.05.2025 судом постановлено розгляд справи здійснювати з повідомленням сторін та призначено судове засідання на 04.06.2025.

04.06.2025 судом було відкладено розгляд справи на 25.06.2025.

У зв`язку із перебуванням судді Князькова В.В. у відпустці, судове засідання 25.06.2025 не відбулось. Ухвалою від 30.07.2025 судом було повідомлено учасників справи про призначення розгляду справи по суті на 16.07.2025.

Ухвалою від 16.07.2025 судом було постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.08.2025.

13.08.2025 підготовче засідання відкладено на 10.09.2025.

10.09.2025 підготовче засідання відкладено на 24.09.2025.

10.09.2025 до суду надійшла заява позивача про збільшення/зменшення позовних вимог.

У вказаній заяві позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення Приватного підприємства «ЕММА» орендної плати за період з 01.07.2023 по 31.12.2024 в сумі 262436,26 грн, відшкодування земельного податку за період з 01.07.2023 по 31.12.2024 в розмірі 119049,12 грн, відшкодування вартості електричної енергії за період з 01.07.2023 по 31.12.2024 в сумі 11138,78 грн, відшкодування вартості водопостачання і водовідведення за період з 01.07.2023 по 31.12.2024 в сумі 7643,10 грн, відшкодування вартості природного газу (для опалення) та розподілу природного газу за період з 01.07.2023 по 31.12.2024 в сумі 32836,17 грн, переплати за витрати на вивезення твердих побутових відходів за 2023-2024 в розмірі 2160 грн, нарахування 3% річних на суму боргу з 01.07.2023 по 31.12.2024 в розмірі 14274,44 грн, пені, нарахованої на суму боргу з 01.07.2023 по 31.12.2024 в сумі 85 763,65 грн, інфляційних втрат на суму боргу з 01.07.2023 по 31.12.2024 в розмірі 53 950,71 грн, інфляційне збільшення боргу за період з 01.01.2025 по 01.09.2025 в сумі 36 569,91 грн, нарахування 3% річних на суму боргу за період з 01.01.2025 по 01.09.2025 в сумі 11 730,70 грн.

Тобто, виходячи з наведеного вбачається, що фактично позивачем збільшено суму позовних вимог з 515 635,46 грн до 637552,84 грн, а не до 633 232,84 грн, як помилково вказано в заяві.

Ухвалою від 23.09.2025 залишено без руху позовну заяву Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури про збільшення/зменшення позовних вимог.

29.05.2025 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків заяви про збільшення/зменшення позовних вимог.

Ухвалою від 06.10.2025 судом було прийнято заяву позивача.

08.10.2025 судом було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Розгляд справи по суті неодноразово відкладався.

20.02.2026 до суду надійшла заява Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури про відвід судді Князькова В.В. від розгляду справи.

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилався на те, що 05.02.2026 виготовлено повний текст постанови Північного апеляційного господарського суду у справі №910/12271/23, після виходу з відпустки 19.02.2026 представник позивача ознайомився з текстом даного рішення суду апеляційної інстанції та звернув увагу, що, незважаючи на відсутність у справі №910/12271/23 позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати, в тексті постанови Північного апеляційного господарського суду у справі №910/12271/23 умисно дано розширену правову оцінку саме орендним правовідносинам сторін, зокрема вказано, що: «Судом встановлено, а з рішення суду у справі №910/19813/20 вбачається, що станом на 02.02.2021 відсутня заборгованість з орендної плати за спірним договором.». Позивач вважає, що вищевказана теза з правовим висновком умисно внесена суддею Скрипка І.М. Північного апеляційного господарського суду по корупційному зговору з суддею Князьковим В.В. Господарського суду міста Києва, на прохання представниці відповідача - адвоката Ковалик Марини Федорівни. Юридичний відділ Академії готує відповідну скаргу до Вищої Ради Правосуддя щодо процесуальних порушень та протиправних діянь колегії суддів Північного апеляційного господарського суду при розгляді справи №910/12271/23. Одночасно, внесення колегією суддів Північного апеляційного господарського суду «підозрілого» правового висновку у текст постанови від 31.03.2025 у справі №910/12271/23, опісля телефонного дзвінка судді Князькова В.В. Господарського суду міста Києва дає позивачу законні обґрунтовані підстави засумніватись у його задля висунення підозри у його неупередженості та побічній заінтересованості у кінцевому результаті розгляду справи №910/3220/25 на користь сторони відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2026 заяву Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури про відвід судді Князькова В.В. від розгляду справи №910/3220/25 передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2026 заяву передано на розгляд судді Демидову В.О.

Судом розглянуто заяву представника Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури про відвід судді Князькова В.В. від розгляду справи № 910/3220/25 та вирішено відмовити в її задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Підстави для відводу (самовідводу) судді встановлені положеннями ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Представник заявника вважає, що відповідно до п.3 та п.5 ч.1 ст. 35 ГПК України, суддя Князьков В.В. має бути відведений від розгляду справи № 910/3220/25.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 35 цього Кодексу, статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Таким чином, з викладеного вбачається, що відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді.

Згідно із ч. ч. 7, 8, 11 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Представником заявника не надано жодних доказів на підтвердження обставин викладених в заяві про відвід судді Князькова В.В.

Із заяви вбачається, що фактично заявником викладено незгоду з постановою Північного апеляційного господарського суду у справі №910/12271/23 від 05.02.2026, а саме представник зазначив наступне: «представник Позивача ознайомився з текстом даного рішення суду апеляційної інстанції та звернув увагу, що, незважаючи на відсутність у справі №910/12271/23 позовних вимог щодо стягнення з Відповідача заборгованості з орендної плати, в тексті постанови Північного апеляційного господарського суду у справі №910/12271/23 умисно дано розширену правову оцінку саме орендним правовідносинам сторін, зокрема вказано, що: «Судом встановлено, а з рішення суду у справі №910/19813/20 вбачається, що станом на 02.02.2021 відсутня заборгованість з орендної плати за спірним договором.».

Суд відзначає, що прийняті судом процесуальні рішення не можуть бути критерієм оцінки особистих переконань судді чи його дій, оскільки у випадку незгоди з процесуальними діями (судовими рішеннями) суду для учасників справи передбачено спеціальний порядок їх оскарження - шляхом подання апеляційної чи касаційної скарги на судові рішення (постанови), прийняті за наслідками розгляду спору.

Як зазначено у п. 5 ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Доведення наявності таких обставин покладається на сторону, яка заявляє відвід.

Так, за змістом положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Будь-яких належних доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Князькова В.В. в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його упередженості при розгляді даної справи з матеріалів справи та доводів заявника викладених у заяві про відвід судді не вбачається.

Отже, з урахуванням вищевикладеного жодних обставин, передбачених частиною першою статті 35 ГПК України, які визначають підстави відводу судді від участі у розгляді справи, представником Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури у заяві не наведено, а відтак суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури про відвід судді Князькова В.В. від розгляду справи № 910/3220/25.

Керуючись статтями 35- 39, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви представнику Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури про відвід судді Князькова В.В. від розгляду справи № 910/3220/25.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.02.2026.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ