номер провадження справи 26/149/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

Іменем України

03.03.2026 Справа № 908/3740/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Юлдашева Олексія Олексійовича, розглянувши матеріали справи

кредитор Товариство з обмеженою відповідальністю СІГМАУР ФІНАНС, (49000 Україна, м. Дніпро, вул. Андрія Фабра, буд. 4)

боржник Товариство з обмеженою відповідальністю ЕКОФРОСТ, (69096 Україна, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5)

про банкрутство

Представники сторін не з`явились

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 23.12.2025 року відкрито провадження у справі № 908/3740/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКОФРОСТ; визнано грошові вимоги ТОВ СІГМАУР ФІНАНС до боржника у розмірі 5 430 050,70 грн, та 30 280,00 грн судового збору за подання до суду заяви; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Мірошника І.В.; попереднє засідання суду призначено на 10.02.2026.

На офіційному веб-порталі судової влади України здійснено публікацію повідомлення за № 78113 від 06.01.2026р.

Ухвалою від 10.02.2026 віднесено кредиторські вимоги ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю СІГМАУР ФІНАНС у розмірі 5 430 050,70 грн основного боргу до четвертої черги задоволення та 30 280,00 грн судового збору за подання до суду заяви до першої черги задоволення до першої черги задоволення; підсумкове засідання призначено на 03.03.2026.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що всіх учасників даного судового засідання повідомлено про дату, час та місце розгляду справи належним чином та учасниками у справі про банкрутство подані всі необхідні документи, суд дійшов висновку про те, що матеріалів справи достатньо для вирішення питання про перехід до наступної процедури у справі про банкрутство.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

До суду надійшло клопотання голови комітету кредиторів ТОВ ЕКОФРОСТ про припинення процедури розпорядження майном ТОВ ЕКОФРОСТ; визнання боржника банкрутом; відкриття ліквідаційної процедури; призначення ліквідатором арбітражного керуючого Мірошника І.В.; протоколи зборів та комітету кредиторів ТОВ ЕКОФРОСТ від 23.02.2026р.; звіт розпорядника майна про проведену роботу із долученням відповідних документальних доказів, а також матеріали інвентаризації майна боржника та аналіз фінансового становища підприємства, інвестиційного положення на товарному ринку ТОВ ЕКОФРОСТ.

Як вбачається із матеріалів справи кредиторами прийнято рішення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Ліквідатором вирішено призначити арбітражного керуючого Мірошника І.В., який надав відповідну згоду.

Вивчивши подані документи та наявні матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання боржника банкрутом та переходу до ліквідаційної процедури, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно з частиною першою статті 6 Кодексу України з процедур банкрутства щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника; санація боржника; ліквідація банкрута.

За змістом частини першої статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Про призначення розпорядника майна господарський суд постановляє ухвалу.

За приписами ч.1 статті 49 Кодексу України з процедур банкрутства (далі-КУзПБ) у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) або закривається провадження у справі.

Судом установлено, що Аналіз фінансово-господарської діяльності ТОВ ЕКОФРОСТ показав, що підприємство не має можливості відновити свою платоспроможність.

Коефіцієнт поточної ліквідності не приблизився до його граничної величини 1,5. На підставі даних підприємства можна сказати, що на кожну гривню його зобов`язань в 2022 році припадало 0,00 грн. оборотних активів, в 2023 році 0,00 грн. а в 2024 році 0,00 грн. Тобто підприємство неспроможне розплачуватися за своїми зобов`язаннями у встановлені терміни за рахунок найбільш ліквідних активів.

Коефіцієнт фінансової автономії за весь аналізований період має від`ємне значення, що значно нижче нормативного значення 0,0. Так за 2022 рік значення коефіцієнту складало - 0,00, в 2023 році - 0,00, а в 2024 році - 0,00. Це свідчить про фінансову нестабільність підприємства та залежність його від кредиторів.

Коефіцієнт фінансової залежності в 2022 році склав 0,00 грн., в 2023 році 0,00 грн. а в 2024 року 0,00 грн. при нормативному значенні 2.

Коефіцієнт маневреності власного капіталу в 2022 році складав - 0,00, в 2023 році - 0,00, а в 2024 році - 0,00 при нормативному значенні >0,0.

Коефіцієнт концентрації позикового капіталу в 2022 році складав 0,00, в 2023 році - 0,00, а в 2024 році 0,00 при нормативному значенні.

Коефіцієнт співвідношення позикових та власних коштів в 2022 році складав 0,00, в 2023 році - 0,00, а в 2024 році 0,00.

Протягом періоду, що аналізується, коефіцієнт Бівера (відношення різниці між чистим прибутком і нарахованою амортизацією до суми довгострокових і поточних зобов`язань) не перевищує 0,0, а має нульове значне, що відображає небажане скорочення частки прибутку, яка направляється на розвиток виробництва.

Коефіцієнт Бівера в 2022 році складав - 0,00, в 2023 році - 0,00, а в 2024 році 0,00 при нормативному значенні >0,0.

У зв`язку з відсутністю бухгалтерських документів коефіцієнти, що визначають фінансове становище підприємства та говорять фінансову нестабільність та залежність підприємства від кредиторів розрахувати не можливо.

Стосовно ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства на підприємстві відповідно до «Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства», затверджені наказом Міністерства економіки України № 14 від 19.01.2006 р. (у редакції наказу Міністерства економіки України № 1361 від 26.10.2010 р.) та Наказу Міністерства юстиції України від 10.09.2020 р. № 3105/5 "Про затвердження порядку проведення аналізу фінансово-господарського стану суб`єктів господарювання щодо наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства" було установлено наступне:

- підписання завідомо невигідних для підприємства (у тому числі фіктивних) договорів встановити не можливо;

- необґрунтованої виплати грошових коштів, необґрунтованої передачі третім особам майна встановити не можливо;

- зменшення розміру, приховування та заниження оцінки майна, яке знаходиться у розпорядженні підприємства; майно, що реалізовувалось визначено за початковою балансовою вартістю, нараховано знос відповідно до вимог законодавства. Іншої оцінки підприємство не проводило за відсутності попиту встановити не можливо;

- штучне збільшення розміру кредиторської та дебіторської заборгованості встановити не можливо;

- продаж задіяних у виробничо-господарській діяльності основних засобів (особлива увага приділяється договорам відчуження майна або оренди майна, зокрема перевіряється відповідність ціни реалізації ринковій та наявність дозволу на вказані операції органу, уповноваженого управляти майном) встановити не можливо;

- продаж товарів (робіт, послуг), які виготовляє підприємство, за ціною, нижчою за собівартість, без належних економічних підстав (наприклад, регульована ціна реалізації, яка корегується за рахунок коштів державної підтримки; продаж за передоплатою; тимчасове зниження ціни в рекламних цілях; продаж морально застарілої продукції; продаж продукції, що не користується попитом; продаж товарних залишків готової продукції для перепрофілювання або запуску нового виробництва; продаж товарних залишків (сезонної продукції) у зв`язку із закінченням сезону тощо) встановити не можливо;

- продаж товарів (робіт, послуг), які виготовляє підприємство, за ціною, нижчою за собівартість, без належних економічних підстав (наприклад, регульована ціна реалізації, яка корегується за рахунок коштів державної підтримки; продаж за передоплатою; тимчасове зниження ціни в рекламних цілях; продаж морально застарілої продукції; продаж продукції, що не користується попитом; продаж товарних залишків готової продукції для перепрофілювання або запуску нового виробництва; продаж товарних залишків (сезонної продукції) у зв`язку із закінченням сезону тощо) встановити не можливо;

- у разі збиткової діяльності підприємства спрямування отримуваних грошових засобів та інвестицій на закупівлю товарів, робіт, послуг, безпосередньо не задіяних у виробничо - господарській діяльності встановити не можливо.

У зв`язку з відсутністю бухгалтерських документів підприємства ознаки фіктивного банкрутства, ознаки дій з доведення до банкрутства, ознаки намірів приховування банкрутства установити не можливо.

Отже, під час проведення фінансового аналізу було встановлено, що не існує ознак приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства. Таким чином, не було виявлено ознак злочину згідно зі статтею 219 Кримінального кодексу. Доведення до банкрутства передбачає навмисні дії громадянина-засновника (учасника) або службової особи суб`єкта господарської діяльності, з корисливих мотивів або в інтересах третіх осіб, які призводять до стійкої фінансової неспроможності суб`єкта господарської діяльності і завдають значної матеріальної шкоди державі або кредитору. Однак, в даному випадку такі ознаки не були підтверджені.

Викладене дає підстави стверджувати про те, що до ТОВ ЕКОФРОСТ неможливо застосувати відновлювальні процедури з огляду на недостатність реальних активів, за рахунок яких можливо здійснювати господарську діяльність, а також самої господарської діяльності. Ліквідаційна процедура - єдина процедура, яку можливо застосувати до ТОВ ЕКОФРОСТ.

Отже, у боржника виявлена недостатність майна для задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до статті 1 КУзПБ під банкрутством розуміється визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Кодексу України з процедур банкрутства у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строком на дванадцять місяців.

Суд визначає строк, протягом якого ліквідатор зобов`язаний здійснити ліквідацію боржника. Цей строк не може перевищувати 12 місяців.

Відповідно до ч. 5 ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства до компетенції кредиторів належить прийняття рішення про: звернення до господарського суду з клопотанням про введення наступної процедури у справі про банкрутство; частиною 8 ст. 48 встановлено, що до компетенції комітету кредиторів належить рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого.

Виходячи з положень ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства рішення зборів кредиторів чи комітету кредиторів є способом волевиявлення кредиторів.

23.02.2026р. відбулися збори кредиторів ТОВ ЕКОФРОСТ на яких прийнято рішення клопотатись перед господарським судом про припинення процедури розпорядження майном боржника, визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Мірошника І.В.

Згідно із ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається. Господарський суд вважає за необхідне, скасувати арешти, накладені на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном боржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, з метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, слід здійснити офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-порталі судової влади України.

Статтею 30 КУзПБ встановлено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Керуючись статтями 2, 30, 58, 59, 60 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 12, 234, 235, 243 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Припинити процедуру розпорядження майном Боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКОФРОСТ, (69096 Україна, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5) та припинено повноваження арбітражного керуючого Мірошника І.В. як розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКОФРОСТ, (69096 Україна, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5).

2. Визнати банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю ЕКОФРОСТ, (69096 Україна, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5) та відкрити відносно нього ліквідаційну процедуру на строк, що не може перевищувати 12 місяців.

3. Господарську діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКОФРОСТ, (69096 Україна, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5) завершити.

4. Строк виконання всіх грошових зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКОФРОСТ, (69096 Україна, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5) вважати такими, що настав 03.03.2026р.

5. Призначити ліквідатором банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКОФРОСТ, (69096 Україна, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5) арбітражного керуючого Мірошника Ігоря Вікторовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 820 від 17.04.2013; адреса: а/с 1176, м. Запоріжжя, 69005).

6. Встановити ліквідатору-арбітражному керуючому Мірошнику І.В. основну грошову винагороду у розмірі трьох мінімальних заробітних плат щомісячно.

7. Оприлюднити у встановленому ч. 3, 4 ст. 59 КУзПБ порядку повідомлення про визнання боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю ЕКОФРОСТ, (69096 Україна, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5) банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, текст якого додається.

8. Припинити повноваження органів управління Банкрута щодо управління Банкрутом та розпорядження його майном.

9. Скасувати арешти, накладені на майно Товариства з обмеженою відповідальністю ЕКОФРОСТ, (69096 Україна, м. Запоріжжя, вул. Гребельна, буд. 5).

10. Протягом 15-ти днів з дня призначення ліквідатора посадові особи Банкрута зобов`язані передати бухгалтерську та іншу документацію Банкрута, печатки і штампи, матеріальні та інші цінності Банкрута ліквідатору.

11. Ліквідатору до завершення ліквідаційної процедури забезпечити виконання дій та заходів, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства та за результатами роботи по ліквідації підприємства-банкрута надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу та ліквідаційний баланс Банкрута.

12. Копію постанови надіслати: учасникам у справі про банкрутство, Департаменту адміністративних послуг ЗМР.

Постанова набирає законної сили у день її підписання 16.03.2026р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 256-259 ГПК України.

Суддя О.О. Юлдашев