ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02.03.2026м. ДніпроСправа № 904/790/26

Суддя Ніколенко М.О., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Альфа Пром Інжиніринг, м. Дніпро

до Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів", м. Дніпро

про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 2 603 674 грн., пені у розмірі 283261,15 грн., інфляційної складової у розмірі 664 186,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Альфа Пром Інжиніринг звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 2 603 674 грн., пені у розмірі 283261,15 грн., інфляційної складової у розмірі 664 186,50 грн.

Позов обґрунтований порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договорами підряду на виконання проектних робіт № 2294/20-04/14-4 від 24 червня 2020 року, №2294/20-04/14-6 від 06 липня 2020 року, №2294/20-04/14-10 від 21 серпня 2020 року, № 2294/20-04/14-23 від 12 серпня 2022 року, № 2294/20-04/14-24 від 29 серпня 2022 року з оплати виконаних робіт.

Згідно з положеннями пункту 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Об`єднання вимог за підставами виникнення означає, що вони походять від загальної підстави.

Так, під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. При цьому, об`єднанню підлягають вимоги, які пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Об`єднання позовних вимог може мати негативні наслідки. Сумісний розгляд декількох вимог, навіть тісно пов`язаних і однорідних, розширює предмет доказування у справі, збільшує коло учасників процесу, ускладнює розгляд та вирішення справи. Об`єднання позовів є правом, а не обов`язком суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.08.2018 у справі № 910/3569/18.

Підставами позову в даній справі є невиконання відповідачем чотирьох самостійних договорів, які мають свій предмет та умови виконання. Вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за такими договорами не є похідними одна від одної.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог.

Крім того, слід звернути увагу на те, що позивач вже звертався до Господарського суду Дніпропетровської області з тим самим позовом, між тими сторонами, про той же предмет, з тих же підстав.

Ухвалою суду від 20.02.2026 у справі № 904/702/26 (суддя Т.В. Іванова) повернуто позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Альфа Пром Інжиніринг до Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 2 603 674 грн., пені у розмірі 283261,15 грн., інфляційної складової у розмірі 664 186,50 грн. позивачу без розгляду на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2026 у справі №904/702/26 Товариством з обмеженою відповідальністю Альфа Пром Інжиніринг не оскаржувалась.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (пункт 61 рішення від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії», заява № 28342/95).

Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (пункт 36 рішення від 22 листопада 1995 року у справі «С. В. проти Сполученого Королівства», заява № 20166/92).

Надана судам роль в ухваленні судових рішень якраз і полягає в розвіюванні тих сумнівів у тлумаченні, які існують.

У пункті 70 рішення від 18 січня 2001 року у справі «Чепмен проти Сполученого Королівства» (заява № 27238/95) ЄСПЛ наголосив на тому, що в інтересах правової визначеності, передбачуваності та рівності перед законом він не повинен відступати від попередніх рішень за відсутності належної для цього підстави. Причинами для відступу можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість); зміни суспільного контексту.

У пункті 49 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів про якість судових рішень зазначено, що судді повинні послідовно застосовувати закон. Однак коли суд вирішує відійти від попередньої практики, це потрібно чітко зазначити у рішенні.

За таких обставин, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Альфа Пром Інжиніринг до Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 2 603 674 грн., пені у розмірі 283261,15 грн., інфляційної складової у розмірі 664 186,50 грн. слід повернути позивачу.

Керуючись п. 2 ч. 5 ст. 174, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Альфа Пром Інжиніринг позовну заяву і додані до неї документи.

Ухвала набирає законної сили 02.03.2026.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.О. Ніколенко