ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"26" лютого 2026 р. Справа№ 910/21378/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Доманської М.Л.

розглянувши матеріали апеляційної скарги арбітражного керуючого Носенко Тетяни Сергіївни на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2025

у справі №910/21378/21 (суддя Яковенко А.В.)

за заявою ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кійжитло"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2025 року у справі №910/21378/21, серед іншого, застосовано до розпорядника майна ТОВ "Кійжитло" арбітражного керуючого Носенко Т.С. та кредиторів боржника: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і Головного управління ДПС у місті Києві заходи процесуального примусу у вигляді штрафу, присуджено до стягнення з арбітражного керуючого Носенко Т.С. в дохід державного бюджету України штраф у розмірі 6056,00 грн., присуджено до стягнення ГУ ДПС у місті Києві в дохід державного бюджету України штраф у розмірі 6056,00 грн., присуджено до стягнення з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету України штраф у розмірі 6056,00 грн, присуджено до стягнення з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету України штраф у розмірі 6056,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, арбітражний керуючий Носенко Т.С. звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2025 року у справі №910/21378/21 про застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

Крім того, скаржником в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.12.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Отрюх Б.В.

Ухвалою суду від 29.12.2025 року відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою арбітражного керуючого Носенко Т.С. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2025 року у справі №910/21378/21, повернення даної апеляційної скарги або залишення її без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/21378/21 про банкрутство ТО/В "Кійжитло".

19.02.2026 року супровідним листом Господарського суду міста Києва №910/21378/21/1088/26 від 18.02.2026 року витребувані матеріали даної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

У зв`язку з перебуванням судді Отрюха Б.В. з 23.02.2026 року по 27.02.2026 року у відпустці, витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2026 року для розгляду справи №910/21378/21 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Доманська М.Л.

Розглянувши апеляційну скаргу та додані до неї документи, апеляційний суд дійшов висновку, що вона має бути залишена без руху з огляду на наступне.

Так, статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, відповідно до частини третьої якої до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В силу положень пп. 7 п. 2-1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції, чинній з 16.07.2025 року (на дату подання апеляційної скарги), за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у справі про банкрутство (неплатоспроможність) ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2026 рік" з 1 січня 2026 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 3328,00 гривень.

Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Скаржником в апеляційному порядку оскаржується ухвала Господарського суду міста Києва від 30.06.2025 року у справі №910/21378/21, якою, серед іншого, застосовано до розпорядника майна ТОВ "Кійжитло" арбітражного керуючого Носенко Т.С. та кредиторів боржника: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і Головного управління ДПС у місті Києві заходи процесуального примусу у вигляді штрафу, а відтак за подання даної апеляційної скарги через систему "Електронний суд" апелянтом мало бути сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн. (3328х0,8).

Але, апелянтом, в порушення ст. 258 ГПК України, не подано жодних доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі, як і не зазначено про такі документи в додатках до апеляційної скарги.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Згідно ст. 259 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, з урахуванням положень статті 42 цього Кодексу.

Положення статті 259 ГПК України по суті конкретизують та деталізують вимоги наведеного п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України в частині того, кому, які документи і яким саме чином має надіслати особа, яка подає апеляційну скаргу.

При цьому, наведена у п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України вимога щодо надання доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі в першу чергу покликана на необхідність забезпечення дотримання принципів рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, а також надати рівну можливість з іншими особами представити свою позицію перед судом.

Судова колегія наголошує, що дотримання принципу процесуальної рівності сторін, закріпленого статтею 6 Конвенції полягає, серед іншого і в належному інформування сторін про провадження у їхніх справах.

Отже, надіслання копії апеляційної скарги з доданими до неї документами іншим учасникам справи можлива з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи або листом з описом вкладення, що є обов`язком заявника апеляційної скарги.

Згідно статей 73, 76, 77 ГПК України, належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії апеляційної скарги з додатками у паперовому вигляді може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (опис вкладення поштового відправлення, касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, належним чином оформлена розписка іншої сторони про отримання копії касаційної скарги, інший документ тощо, що може бути прийнятий судом як доказ надіслання саме копії апеляційної скарги іншій стороні, або квитанція про доставку документів до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

У справах про банкрутство (неплатоспроможність) склад учасників справи визначається КУзПБ (ч. 5 ст. 41 ГПК України).

За приписами ст. 1 КУзПБ сторони у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - конкурсні кредитори (голова комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут); учасники у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, Фонд державного майна України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника.

Як вбачається з додатків до апеляційної скарги, скаржником до неї додано докази направлення копії апеляційної скарги на адреси боржника - ТОВ "Кійжитло" та кредитора - Головного управління ДПС у місті Києві.

Однак, всупереч вищенаведених положень ГПК України, апелянтом не надано доказів направлення копії апеляційної скарги наступним кредиторам: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (вимоги яких визнано ухвалою суду від 24.04.2023 року), які в силу ч. 6 ст. 6 ГПК України не повинні реєструвати електронний кабінет в ЄСІТС в обов`язковому порядку, а відтак апелянт не звільняється від обов`язку направлення копії апеляційної скарги вказаним особам листом з описом вкладення.

Частиною 2 статті 260 ГПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

У свою чергу, частина 1 ст. 174 ГПК України містить положення, відповідно до якого суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

Окрім того, згідно ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст оскаржуваної ухвали Господарського суду міста Києва від 30.06.2025 складено 01.08.2025, відтак останнім днем подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2025 є 11.08.2025.

Натомість скаржник звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу місцевого господарського суду через систему "Електронний суд" - 24.12.2025, тобто з пропуском десятиденного процесуального строку на її апеляційне оскарження більше ніж на чотири місяці.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Так, в апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку для подання апеляційної скарги, в обґрунтування якого скаржник зазначає, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції арбітражний керуючий отримав до Електронного кабінету в системі ЕСІТС 11.08.2025 року та 29.08.2025 року, в порядку ч. 6 ст. 135 ГПК України, останнім було подано до суду першої інстанції заяву про скасування ухвали суду від 30.06.2025 року, за наслідками розгляду якої ухвалою суду першої інстанції від 17.11.2025 року у задоволенні поданої заяви було відмовлено.

На думку скаржника, перебіг строку на оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 30.06.2025 року розпочинається з 13.12.2025 року та закінчується 22.12.2025 року.

Крім того, апелянт вказав, що з 12.12.2025 року та по 17.12.2025 року перебував на лікарняному, на підтвердження чого останнім було долучено медичну довідку, та тільки з 22.12.2025 року приступив до роботи та написання апеляційної скарги, а тому вказана апеляційна скарга подана 23.12.2025 року, у зв`язику з вищенаведеними обставинами арбітражний керуючий Носенко Т.С. просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 30.06.2025 року.

Розглянувши клопотання скаржника про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що викладені в ньому причини та доводи є неповажними з огляду на наступне.

Так, з КП "Діловодство", а саме довідки про доставку електронного документа, вбачається, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції від 30.06.2025 року надіслано Носенко Т.С. через систему "Електронний суд" 11.08.2025 року та в цей же день о 18:28 отримано нею в електронному кабінеті.

Отже, надсилання судом першої інстанції копії ухвали від 30.06.2025 року в системі ЄСІТС відповідає приписам ч.ч. 5,7 ст. 6 ГПК України.

Таким чином, судом встановлено, що оскаржувану ухвалу, з урахуванням приписів п.5 ч.6 ст.242 ГПК України, вручено скаржнику 12.08.2025, як наслідок останнім днем для подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2025 року, з огляду на приписи ч.2 ст. 256 ГПК України, є 22.08.2025 року.

Судова колегія наголошує, що згідно приписів ч. 1 ст. 119 ГПК України суд може поновити пропущений встановлений законом процесуальний строк у разі визнання причини його пропуску поважними.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 119 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Згідно з ч. 3 ст. 256 ГПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

В свою чергу, посилання апелянта, наведені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, не можуть бути визнані колегією суддів поважними причинами, з огляду на наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 29.08.2025 арбітражним керуючим Носенко Т.С. через систему "Електронний суд" до Господарського суду міста Києва, в порядку ч. 6 ст. 135 ГПК України, було подано заяву про скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 30.06.2025 року про накладення штрафу.

Відповідно до ч. 6 ст. 135 ГПК України суд може скасувати постановлену ним ухвалу про стягнення штрафу, якщо особа, щодо якої її постановлено, виправила допущене порушення та (або) надала докази поважності причин невиконання відповідних вимог суду чи своїх процесуальних обов`язків.

З вищенаведеного можна дійти висновку, що арбітражний керуючий погодився з ухвалою суду від 30.06.2025 року та в подальшому вирішив виправити допущені порушення, які встановленні даною ухвалою з метою її скасування, однак, за наслідками розгляду вищевказаної заяви суд першої інстанції не знайшов підстав для її скасування відповідно до ч. 6 ст. 135 ГПК України, у зв`язку з чим ухвалою суду від 17.11.2025 року було відмовлено розпоряднику майна арбітражному керуючому Носенко Т.С. у задоволенні заяви від 29.08.2025 про скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 30.06.2025 про накладення штрафу.

Крім того, розглядаючи вищевказане клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на висновки, викладені у постанові від 22.02.2024 року у справі №910/987/23 , в яких Верховний Суд вказав наступне: "21.Колегія суддів суду зазначає, що необхідно розмежовувати як окремі юридичні факти "скасування заходів забезпечення" господарським судом, який їх встановив, у зв`язку з тим, що такі заходи вичерпали свою дію чи потреба у їх збереженні відпала, а також "скасування ухвали суду про вжиття заходів забезпечення" судом вищої інстанції з підстав її невідповідності нормам матеріального і процесуального права та фактичним обставинам справи (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 50/790-43/173)".

Зважаючи на викладені висновки Верховного Суду, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що звернення арбітражним керуючим Носенко Т.М. до суду першої інстанції з заявою про скасування ухвали Господарського суду від 30.06.2025 року про накладення штрафу за наслідками розгляду якої було постановлено ухвалу суду першої інстанції від 17.11.2025 року у даній справі про відмову розпоряднику майна у задоволенні вказаної заяви, не позбавляло та не обмежувало можливість перегляду ухвали суду першої інстанції від 30.06.2025 року, у разі з її незгодою, в апеляційному порядку в межах встановлених процесуальних строків, оскільки процесуальне право на її апеляційне оскарження передбачене положеннями ч. 2 ст. 9 КУзПБ та ч. 4 ст. 135 ГПК України.

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що скаржником при зверненні до суду з апеляційною скаргою на судове рішення після закінчення строку на його апеляційне оскарження, не наведено достатніх обґрунтувань поважності причин пропуску встановленого законом строку на подання апеляційної скарги, з якими закон пов`язує можливість відновлення такого строку після його спливу, не зазначено беззаперечних та обґрунтованих причин, які б унеможливили вчинення ним процесуальних дій упродовж цього терміну та не надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин.

На підставі вищенаведеного, дослідивши подане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції визнав наведені в ньому доводи та причини обґрунтування неповажними.

Згідно ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

За вказаних обставин, апеляційна скарга арбітражного керуючого Носенко Т.С. на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2025 року у справі №910/21378/21 підлягає залишенню без руху у зв`язку з неподанням доказів, які підтверджують відправлення копії цієї апеляційної скарги і доданих до неї документів зазначеним вище учасникам справи, доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, а також у зв`язку з її поданням після закінчення строків, установлених статтею 256 ГПК України, та неповажності причин пропуску такого строку, з визначенням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 234, 255, 256, 258, 259, 260 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Носенко Тетяни Сергіївни на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.06.2025 року у справі №910/21378/21 залишити без руху.

2.Надати арбітражному керуючому Носенко Тетяні Сергіївні строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

3.Попередити скаржника про передбачені ч. 4 ст. 174 та ч. 4 ст. 260 ГПК України наслідки невиконання вимог зазначеної ухвали суду у встановлений пунктом 3 її резолютивної частини строк.

4.Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

М.Л. Доманська