РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.03.2026Справа № 910/9911/25
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"

про стягнення 40199,05 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал Страхування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про стягнення 17134,45 грн. відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, а також нарахованих на цю суму 17006,13 грн. пені, 4633,26 грн. інфляційних втрат, 1425,21 грн. трьох процентів річних. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як страховик винної у ДТП особи, не відшкодував позивачу в повному обсязі шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

У відзиві на позов відповідач зазначив, що виплатив позивачу суму страхового відшкодування в розмірі 23363,13 грн., розраховану відповідно до складеного на замовлення відповідача звіту, за яким вартість матеріального збитку, заподіяного власнику пошкодженого транспортного засобу, становить 25963,13 грн. без ПДВ на запасні частини, та з урахуванням франшизи.

У відповіді на відзив позивач зауважив, що страхове відшкодування виплачено на рахунок СТО, відтак розрахунок недоплаченої суми матеріального збитку здійснений із урахуванням ПДВ. Натомість, у замовленому відповідачем звіті від 16.10.2022 № 2414 вартість матеріального збитку визначена без ПДВ на запасні частини.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

13.04.2022 між позивачем, як страховиком, та ОСОБА_1 , як страхувальником, укладено Договір страхування наземного транспорту № 348/22-Т/О, предметом якого є страхування ризику настання збитків страхувальника, що спричинені пошкодженням, знищенням, втратою транспортного засобу марки Hyundai Santa FE, державний номер НОМЕР_1 .

06.09.2022 у м. Одеса по пр-ту Небесної Сотні, 47, сталася дорожньо-транспортна пригода за між транспортним засобом марки Fiat, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортним засобом марки Hyundai Santa FE, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 26.09.2022 у справі № 947/21731/22 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки Hyundai Santa FE, державний номер НОМЕР_1 , згідно з виставленим ФОП Поліщук Марією Олександрівною рахунком-фактурою від 06.09.2022 № АС-0007103 становить 43097,58 грн.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 20.09.2022 № 37421, складеного ТОВ «БВН ЕВ Груп» на замовлення позивача, вартість матеріального збитку транспортного засобу марки Hyundai Santa FE, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням зносу (КФЗ - 0,00) становить 43736,57 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини.

Згідно зі страховим актом від 20.09.2022 № 006.01339122-1 позивач визначив розмір страхового відшкодування в сумі 43097,58 грн., що сплачене на рахунок СТО відповідно до платіжного доручення від 21.09.2022 № 49349919.

Цивільно-правова відповідальність винного у скоєнні ДТП водія ОСОБА_2 на момент скоєння ДТП застрахована у відповідача за полісом серії ЕР/205856201, що станом на дату ДТП був діючим.

Відтак, позивач звернувся до відповідача із претензією від 28.09.2022 № 280922-329/В на суму 43097,58 грн.

Однак, відповідач здійснив виплату страхового відшкодування лише на суму 23363,13 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 20.10.2022 № ЗР076392.

Так, згідно зі складеним ФОП Демяненко М.М. на замовлення відповідача звітом від 16.10.2022 № 2414 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки Hyundai Santa FE, державний номер НОМЕР_1 , вартість матеріального збитку становить 25963,13 грн. без ПДВ на запасні частини, коефіцієнт фізичного зносу дорівнює 0.

За змістом статті 980 ЦК України, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Згідно з положеннями статті 999 ЦК України і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Станом на час настання страхового випадку (ДТП) цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, застраховано відповідачем на підставі полісу серії ЕР/205856201 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з пунктом 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в статті 9 Закону України «Про страхування».

За даними полісу серії ЕР/205856201 розмір франшизи становить 2600 грн., що вирахувана позивачем при визначені суми страхового відшкодування до стягнення в межах даного позову.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Як убачається зі звіту від 16.10.2022 № 2414, складеного ФОП Демяненко М.М. на замовлення відповідача, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки Hyundai Santa FE, державний номер НОМЕР_1 , становить 25963,13 грн. без ПДВ на запасні частини, коефіцієнт фізичного зносу дорівнює 0.

При цьому, відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 20.09.2022 № 37421, складеного ТОВ «БВН ЕВ Груп» на замовлення позивача, вартість матеріального збитку транспортного засобу марки Hyundai Santa FE, державний номер НОМЕР_1 , з урахуванням зносу (КФЗ - 0,00) становить 43736,57 грн. з урахуванням ПДВ на запасні частини.

Із матеріалів справи слідує, що позивачем виплачено страхове відшкодування в сумі 43097,58 грн. безпосередньо на рахунок СТО ФОП Поліщук Марії Олександрівні згідно з рахунком-фактурою від 06.09.2022 № АС-0007103, що підтверджується платіжним дорученням від 21.09.2022 № 49349919.

Таким чином, підстави для зменшення розміру оціненої шкоди на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість відсутні.

Приймаючи до уваги, що в наданих обома сторонами звітах значення ВТВ та коефіцієнт фізичного зносу дорівнюють нулю, та виплата позивачем страхового відшкодування здійснена на рахунок СТО, суд дійшов висновку про обґрунтованість визначення позивачем суми страхового відшкодування відповідно до вартості матеріального збитку транспортного засобу з урахуванням ПДВ на запасні частини.

У постанові від 06.07.2018 у справі №924/675/17 Верховним Судом викладено правовий висновок про те, що принципу інституту відшкодування шкоди притаманне повне відшкодування завданої шкоди. Цей принцип означає, що обсяг обов`язку відшкодувати шкоду визначається розміром цієї шкоди. З огляду на це, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, необхідно виходити з фактичної суми, встановленої висновком судової авто-товарознавчої експертизи або відповідними документами щодо понесення витрат на ремонт. Звіт про оцінку - лише попередній оціночний документ, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення майна, а реальним підтвердженням виплати страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, наведених для відновлення пошкодженої речі.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/482/17 та від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18.

Таким чином, позовна вимога про стягнення 17134,45 грн. недоплаченого страхового відшкодування (43097,58 грн. - 2600 грн. - 23363,13 грн. = 17134,45 грн.) підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просив стягнути нараховані на суму страхового відшкодування в розмірі 17134,45 грн. за період з 21.10.2022 до 29.07.2025 пеню в розмірі 17006,13 грн., інфляційні втрати в сумі 4633,26 грн. та 1425,21 грн. трьох процентів річних.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Положеннями п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

За приписами п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: - у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; - у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

У пункті 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Із матеріалів справи слідує, що позивач звернувся до відповідача із претензією від 28.09.2022 № 280922-329/В про виплату страхового відшкодування на суму 43097,58 грн.

Дана претензія отримана відповідно до пояснень відповідача 28.09.2022, та частково задоволена на суму 23363,13 грн. згідно з платіжною інструкцією від 20.10.2022 № ЗР076392.

Відтак, строк на виплату повної суми страхового відшкодування тривав до 27.12.2022 року.

Пунктом 7 Розділу IX Прикінцевих положень ГК України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Вказаний пункт введений в дію на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року №540-IX (далі - Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX), який набрав чинності з 2 квітня 2020 року, і дія вказаного Закону фактично надає можливість нараховувати штрафні санкції більше, ніж за шість місяців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин, дія якого тривала до 30.06.2023 року.

З огляду на наведене, після закінчення строку дії карантину, правові підстави для нарахування пені за період більший, ніж передбачено частиною 6 статті 232 ГК України, відсутні.

У зв`язку з цим, суд здійснив арифметичний перерахунок, відповідно до якого з відповідача підлягає стягненню нарахована на суму 17134,45 грн. за період із 28.12.2022 до 30.06.2023 пеня в розмірі 4 342,29 грн., а також за період із 28.12.2022 до 29.07.2025 інфляційні втрати в розмірі 4 288,75 грн. та 1 329,45 грн. трьох процентів річних.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 44; ідентифікаційний код 24175269) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154; ідентифікаційний код 33908322) 17134 (сімнадцять тисяч сто тридцять чотири) грн. 45 коп. страхового відшкодування, 4 342 (чотири тисячі триста сорок дві) грн. 29 коп. пені, 4 288 (чотири тисячі двісті вісімдесят вісім) грн. 75 коп. інфляційних втрат, 1 329 (одну тисячу триста двадцять дев`ять) грн. 45 коп. трьох процентів річних, а також 2040 (дві тисячі сорок) грн. 93 коп. витрат по сплаті судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова