ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 р. м. Житомир Справа № 906/1307/25

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Соловей Л.А.,

за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: Вишинський О.Б., ордер серія ВХ №1109541 від 27.10.2025 (в режимі

відеоконференції);

від відповідача: Герасименко Д.В., довіреність №301 від 20.05.2025 (в режимі

відеоконференції);

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВЕ СТОЛІТТЯ ХХІ" (м.Житомир)

до Управління освіти, молоді, спорту та національно-патріотичного виховання Виконавчого комітету Малинської міської ради (м.Малин Житомирської області)

про стягнення 1 043 830,09грн.

Процесуальні дії по справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВЕ СТОЛІТТЯ ХХІ" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Управління освіти, молоді, спорту та національно-патріотичного виховання Виконавчого комітету Малинської міської ради 1 043 830,09грн, з яких: 851 278,26грн основного боргу, 40 033,40грн 3% річних та 152 518,43грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань, які виникли на підставі договору підряду №165 від 26.06.2023 в частині оплати вартості виконаних підрядних робіт.

Ухвалою суду від 01.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 04.11.2025.

У відзиві на позовну заяву відповідач визнав факт виконання робіт, проте зазначив про відсутність підстав для негайного стягнення основного боргу та нарахування будь-яких фінансових санкцій. Несвоєчасна оплата зумовлена відсутністю фінансування, що є об`єктивною причиною і не може вважатись порушенням у розумінні ст.625 ЦК України. Вказав, що відповідач діє в рамках законодавства і забезпечить оплату після отримання бюджетних асигнувань (а.с.71-72).

24.10.2025 надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наголосив, що відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати за виконані позивачем підрядні роботи (а.с.75-78).

Ухвалою суду від 04.11.2025 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, по 30.12.2025 (включно), та відкладено підготовче засідання на 01.12.2025.

У зв`язку з тим, що 01.12.2025 з 11год.07хв. до 13год.49хв. у Житомирській області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі №906/1307/25 не відбулось. Ухвалою суду від 01.12.2025 призначено підготовче засідання на 16.12.2025.

Ухвалою суду від 16.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/1307/25 до судового розгляду по суті на 27.01.2026.

У зв`язку з тим, що 29.01.2026 з 06год.56хв. до 13год.10хв. у Житомирській області була оголошена повітряна тривога, судове засідання у справі №906/1307/25 не відбулось. Ухвалою суду від 29.01.2026 призначено розгляд справи по суті на 24.02.2026.

В судовому засіданні 24.02.2026 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву, запереченнях на відповідь на відзив (а.с.119-120).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

26.06.2023, за результатами процедури закупівлі, між ТОВ "НОВЕ СТОЛІТТЯ ХХІ" (підрядник/позивач) та Управлінням освіти, молоді, спорту та національно-патріотичного виховання виконавчого комітету Малинської міської ради (замовник/відповідач) укладено договір підряду №165 (а.с.10-14), за умовами якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується за завданням замовника і на свій ризик виконати відповідно до проєктно- кошторисної документації і умов договору та здати у встановлений договором строк закінчені роботи по об`єкту: "Капітальний ремонт Гранітнянської ЗОШ І-ІІІ ступенів, розташованої за адресою: смт.Гранітне, Коростенського району Житомирської області", а замовник зобов`язується прийняти від підрядника і оплатити закінчені роботи, що передбачені умовами договору (1.1. договору).

Пунктом 2.1. договору передбачено, що підрядник повинен виконати роботи до 31.12.2024 р. У разі затримки фінансування, виникнення інших обставин, несприятливих для виконання робіт, зокрема, але не виключно, продовження строку дії воєнного стану, термін їх виконання продовжується на час таких обставин.

Згідно із п.5.1 договору, загальна договірна ціна робіт по об`єкту, що доручаються підряднику по цьому договору складає 34 515 481, 37грн без ПДВ.

П.9.1 договору передбачено, що підрядник виконує обсяги робіт в межах фінансових ресурсів замовника, призначених на ці цілі. Усі розрахунки за виконані роботи по цьому договору здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок підрядника.

Відповідно до п.9.3 договору, замовник здійснює остаточні розрахунки за виконані роботи з підрядником протягом 30 календарних днів по факту виконання робіт на підставі актів приймання виконаних підрядних робіт (форма N КБ-2в) та довідок про вартість виконаних підрядних робіт (форма N КБ-3). У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за договором здійснюється протягом 5 банківських днів з дати отримання замовником бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

Згідно із п.10.2. договору, замовник зобов`язаний оплатити роботи підрядника та вартість використаних ним матеріалів згідно умов даного договору. Замовник також зобов`язаний протягом 3-х робочих днів підписати та надіслати підряднику надані останнім для підписання акти приймання виконаних підрядних робіт та довідки про вартість виконаних підрядних робіт або надіслати йому обґрунтувати відмову у їх підписанні.

Пунктом п.10.3. договору передбачено, що підрядник має право на оплату виконаних робіт та використаних матеріалів згідно умов договору.

Додатковою угодою №1 від 26.06.2023 до договору підряду №165 від 26.06.2023 внесено зміни щодо п.5.1. договору та викладено його в наступній редакції: "5.1. Загальна договірна ціна робіт по об`єкту, що доручаються підряднику по цьому договору складає 34 515 481,37грн без ПДВ. Ціна договору на 2023 рік, враховуючи обсяг бюджетних призначень, складає 10 143 649,02грн без ПДВ." (а.с.15 на звороті).

Додатковою угодою №2 від 26.06.2023 до договору внесено зміни, якими доповнено договір додатком №2 "Календарний графік виконання робіт на 2023- 2024р.р." (а.с.16).

Сторони уклали додаткову угоду №3 від 06.07.2023 у зв`язку з уточненням сум фінансування з бюджету та домовилися: Внести зміни до п.5.1. договору та викласти його у наступній редакції: "5.1. Загальна договірна ціна робіт по об`єкту, що доручаються Підряднику по цьому договору складає 34 515 481,37грн без ПДВ. Ціна договору на 2023 рік, враховуючи обсяг бюджетних призначень, складає 9 982 000,00грн без ПДВ. Розрахунок договірної ціни є невід`ємною частиною договору". Також сторони домовились внести зміни до п.9.2. договору та викласти його у наступній редакції: "9.2. замовник на протязі 5-и банківських днів з дати надходження бюджетних коштів на рахунок замовника перераховує на рахунок підрядника авансовий платіж в розмірі 30% виділених бюджетних призначень на відповідний бюджетний рік за договором, що складає 2 994 600,00грн без ПДВ. При затримці фінансування витрат замовника авансовий платіж може бути перерахований кількома траншами. Підрядник зобов`язується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів, обладнання та відзвітуватися перед замовником шляхом складення та підписання проміжного акту приймання виконаних підрядних робіт протягом тридцяти календарних днів після одержання авансу, але не пізніше 20.12.2023. По закінченні цього терміну невикористані суми авансу повертаються замовнику" (а.с.16 на звороті).

На виконання умов договору, підрядником у 2024 році виконано будівельних робіт на суму 851 278,26грн, що підтверджується з актом №13 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2024 року та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати від 31.01.2024. Акт та довідка підписані сторонами договору та скріплені печатками замовника та підрядника (а.с.57-60).

Відповідач в порушення умов договору виконані та прийняті роботи за січень 2024 року не оплатив, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 851 278,26грн

З метою досудового врегулювання спору, позивач направив на адресу відповідача претензію №11/08-02 від 11.08.2025. Однак вказана вимога залишена відповідачем без відповіді та виконання, у зв`язку з чим позивач звернувся в суд за захистом порушеного права.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з вимогами ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до положень ст.525 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч.1 ст.837 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.875 ЦК України встановлено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Приписами ч.1 ст.853 ЦК України встановлено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Частиною 4 ст.882 Цивільного кодексу України встановлено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання (ст. 610 ЦК України).

За встановлених судом обставин, позивач виконав свої зобов`язання за договором в повному обсязі. Підрядні роботи за січень 2024 року прийнято замовником без зауважень, що підтверджується підписаними сторонами довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма №КБ-3) та актом №13 приймання виконання будівельних робіт за формою №КБ-2в. на загальну суму 851 278,26рн.

Слід зазначити, що в акті №13 приймання виконання будівельних робіт, не вказано конкретної дати їх підписання. Натомість, у довідці про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2024 року визначена дата підписання 31.01.2024.

Таким чином, враховуючи докази в сукупності, суд приходить до висновку, що станом на 31.01.2024 позивачем були виконані роботи за договором підряду №165 від 26.06.2023, а відтак, відповідач, враховуючи п.9.3 договору, повинен був виконати обов`язок оплати за договором підряду - до 02.03.2024.

Доказів виконання зобов`язань перед позивачем за договором підряду №165 від 26.06.2023 у розмірі 851 278,26грн відповідач суду не надав.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач не заперечує факт виконання позивачем обумовлених договором підрядних робіт, їх обсяг, а фактично стверджує про неможливість виконання зобов`язань за договором внаслідок відсутності фінансування із спеціального фонду бюджету.

Однак суд критично оцінює доводи відповідача про неможливість виконання умов договору у зв`язку з відсутністю бюджетних асигнувань, оскільки п.9.3 договору сторони погодили, що у разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за договором здійснюється протягом 5 банківських днів з дати отримання замовником бюджетного призначення на фінансування закупівлі.

Відповідно до ч.1 ст.49 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів після отримання товарів, робіт і послуг відповідно до умов взятого бюджетного зобов`язання приймає рішення про їх оплату та надає доручення на здійснення платежу органу Казначейства України, якщо інше не передбачено бюджетним законодавством, визначеним пунктом 5 частини першої статті 4 цього Кодексу.

Відповідач належними та допустимими доказами не довів суду про ненадходження коштів з бюджету на його рахунок для оплати робіт за договором перед позивачем.

Згідно з ч.1 ст.96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Частина 2 ст.617 ЦК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов`язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов`язання.

До того ж, в ст.1 ЦК України визначено, що однією з ознак майнових відносин є юридична рівність їх учасників, в тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з місцевого бюджету та відсутністю у ньому коштів, не виправдовують замовника та не заперечують обов`язку такого органу, який виступає стороною зобов`язального правовідношення, від його виконання належним чином.

Сама собою відсутність бюджетних коштів не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Таким чином, відсутність бюджетного фінансування не може бути підставою для звільнення відповідача від оплати за виконані позивачем підрядні роботи.

Подібні висновки викладено в постанові Верховного Суду України від 22.03.2017 у справі №3-77гс17, у постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справах №925/246/17, №925/974/17, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №12-46гс18 (п. 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі №911/4249/16).

Відповідно до положень статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.

Європейським судом з прав людини в рішенні від 18.10.2005 у справі Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України та в рішенні від 30.11.2004 у справі Бакалов проти України зазначено, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 851 278,26грн заборгованості обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 40 033,40грн та інфляційних втрат у розмірі 152 518,43грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частина 1 статті 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та відсотків річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах №703/2718/16-ц, № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням 3% річних та індексу інфляції є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18). Визначені ч.2 ст.625 ЦК право стягнення 3% річних та інфляційних втрат є мінімальними гарантіями, які надають кредитору можливість захистити згадані вище інтереси; позбавлення кредитора можливості реалізувати це право порушуватиме баланс інтересів і сприятиме виникненню ситуацій, за яких боржник повертатиме кредитору грошові кошти, які, через інфляційні процеси, матимуть іншу цінність, порівняно з моментом, коли такі кошти були отримані (у тому числі у вигляді прострочення оплати відповідних товарів та послуг).

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19) зобов`язання зі сплати 3% річних та інфляційних втрат є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач, в порушення умов договору, у визначені строки оплату вартості підрядних робіт в розмірі 851 278,26грн не здійснив, а отже, є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Судом перевірено розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат долучені позивачем до матеріалів справи за допомогою Системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА:ЗАКОН, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду встановлено, що останні є арифметично вірними.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у частині стягнення 40 033,40грн 3 % річних та 152 518,43грн інфляційних втрат..

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положення ст.76, 77 ГПК України передбачають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі на суму 1 043 830,09грн, з яких: 851 278,26грн основного боргу, 40 033,40грн 3% річних та 152 518,43грн інфляційних втрат.

Щодо судових витрат.

Згідно із ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені повністю, витрати по сплаті судового збору у розмірі 15 657,45грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління освіти, молоді, спорту та національно-патріотичного виховання Виконавчого комітету Малинської міської ради (площа Соборна, 6а, м.Малин Житомирська область, 11601, )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВЕ СТОЛІТТЯ ХХІ" (вул.Корольова, 132, офіс, 4600, м.Житомир, 10025, )

- 851 278,26грн основного боргу;

- 40 033,40грн 3% річних;

- 152 518,43грн інфляційних втрат;

- 15 657,45грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Соловей Л.А.

Віддрукувати:

1- у справу;

2-3 сторонам через "Електронний суд".