ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
26.02.2026 Справа № 904/4931/25
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді: Кеся Н.Б.
за позовом Керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради, м. Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми "Асоціація "Метридоза", м. Дніпро
про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки
Представники сторін в судове засідання не викликались
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Відповідач за період з 01.01.2021 по 14.02.2024 користувався земельною ділянкою без правовстановлюючих документів, у зв`язку з чим розмір безпідставно збережених коштів за цей період складає 2380723,65 грн, які Відповідач зобов`язаний повернути Позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України.
11.02.2026 року ухвалою суд заяву Науково-виробничої фірми "Асоціація "Метридоза" про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу прийняв до розгляду. Розгляд заяви Науково-виробничої фірми "Асоціація "Метридоза" про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу здійснювати без виклику учасників за наявними в матеріалах справи документами. Встановлено Дніпровській міській раді строк до 20.02.2026 року для надання письмових пояснень/заперечень щодо заяви Науково-виробничої фірми "Асоціація "Метридоза" про ухвалення додаткового рішення суду щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
18.02.2026 року через систему "Електронний суд" від представника Дніпровської міської ради надійшли заперечення на заяву про розподіл судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу (арк.с. 80-82 Т.2), в яких останній вказує про таке:
Дніпровська міська рада вважає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи та витрачений адвокатом час;
у даній справі підготовка представником відповідача клопотання про залишення позову без розгляду разом з підготовкою відзиву на позовну заяву 30 сторінок, що зайняло 20 годин, де 20 сторінок цитування позовної заяви разом з викладенням обставин справи, а всі інші сторінки цитування положень законодавства, коштувала 60 000 грн.; представництво в суді І інстанції, коштувало по 3 000 грн за кожне засідання незалежно від його тривалості, при цьому готування тез для представництва винесено в окремий пункт, де вартість складає 6 000 грн; 20.11.2025 та 08.01.2026 засідання взагалі не відбулись у зв`язку з технічними причинами, при цьому за кожне відповідач вимагає сплати по 3 000 грн; написання письмових пояснень на 12 сторінок, у яких продубльовано зміст відзиву 12 000 грн; підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення за 2 години 6 000 грн, а також інші витрати;
в задоволенні клопотання ТОВ НВФ «Асоціація Метридоза» про залишення позову без розгляду від 22.09.2025 було відмовлено, а відзив на позовну заяву було подано з порушенням вимог ст. 178 ГПК України без направлення сторонам по справі його копії та доданих до нього документів з урахуванням положень статті 42 ГПК України;
крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач визначив початковий розмір витрат на професійну правову допомогу в розмірі 30 000 грн, однак в Акті про надання правової допомоги від 10.02.2026, який представником відповідача було долучено до заяви про ухвалення додаткового рішення від 11.02.2026, розмір суми лише за подання відзиву вже становить 60 000 грн, тобто в два рази більше, ніж початкова сума всіх запланованих витрат;
Дніпровська міська рада вважає, що розмір гонорару адвоката з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом абсолютно не відповідає принципам співмірності та розумності судових витрат, критеріям реальності адвокатських витрат, а також критеріям розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, а тому сума судових витрат на правову допомогу є завищеною та необґрунтованою;
окрім цього, у разі задоволення заяви про стягнення судових витрат, це покладає тягар на бюджет територіальної громади міста Дніпра, оскільки в умовах повномасштабної війни з Російською Федерацією існує нагальна потреба спрямовувати кошти на фінансування більш необхідних галузей, у тому числі на потреби Збройних Сил України;
отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи;
у постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17 викладена наступна правова позиція: «Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу»;
за змістом договору про надання правничої допомоги, який представником ТОВ НВФ "Асоціація Метридоза" було долучено до заяви про ухвалення додаткового рішення від 11.02.2026, відсутні будь-які посилання на те, що правнича допомога надавалась адвокатом саме у справі № 904/4931/25, що є підставою для відмови у відшкодуванні таких витрат через недоведеність їх понесення саме в цій справі. Пподібного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 22.05.2024 у справі № 227/2301/21;
Дніпровська міська рада наголошує на те, що не можуть бути покладені на Дніпровську міську раду витрати на правову допомогу, надані в інших судових справах або за представлення інтересів особи в інших органах, організаціях та установах, що не пов`язані з розглядом справи № 904/4931/25;
Дніпровською міською радою вживались заходи досудового врегулювання спору. 19.12.2024 відбулось перше засідання Комісії з визначення розмірі збитків, заподіяних Дніпровській міській раді, власникам землі та землекористувачам при використанні земельних ділянок Дніпровської міської ради (далі Комісія), на якому розглядалось питання нанесених ТОВ НВФ "Асоціація Метридоза" збитків в результаті використання земельної ділянки комунальної власності без достатньої правової підстави;
листом Комісії від 09.12.2024 №1/5-388 відповідача було запрошено на вказане засідання, проте останній цим правом не скористався, будь-яких пояснень чи заперечень по суті питання не надав, що в свою чергу свідчить про ігнорування відповідачем спроб Дніпровської міської ради вирішити спір в досудовому порядку;
листом Комісії від 13.01.2025 №1/5-13 відповідача було повторно запрошено на засідання Комісії, яке відбулось 23.01.2025, проте останній вдруге проігнорував запрошення та не забезпечив явку свого представника, що підтверджується Протоколом №1 від 23.01.2025;
таким чином, лише після численних спроб Дніпровської міської ради врегулювати спір у досудовому порядку та небажання відповідача скористатися цією можливістю, було прийнято рішення щодо вжиття претензійно-позовних заходів відносно ТОВ НВФ "Асоціація Метридоза".
Згідно зі ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Отже, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.
Статтею 123 ГПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з вимогами п.п. 1-2 ст. 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Крім того, ч.ч. 4-5 зазначеної статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ст.129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Статус адвоката Гейко Валерія Івановича підтверджується копією ордеру на надання правничої допомоги №1423316 (арк.с. 74 Т.2) та копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1374 (арк.с. 75 Т.2) .
Зокрема, 03.09.2025 року між Адвокатським бюро "Адвокатське бюро Валерія Гейка" (далі-Адвокатське бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми "Асоціація "Метридоза" (далі-Клієнт) укладено Договір про надання правничої (правової) допомоги №1 (далі-Договір №1).
Відповідно до умов Договору №03-ГВ:
1.Клієнт в порядку та на умовах визначених цим Договором дає завдання-доручення, а Адвокатське бюро зобов`язується відповідно до завдання-доручення Клієнта надати йому за плату правничу допомогу щодо здійснення представництва і захисту прав та інтересів Клієнта в усіх без виключення органах державної влади та місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, у судах всіх інстанцій та юрисдикцій, правоохоронних органах тощо.
3.1. Клієнт зобов`язується сплатити Адвокатському бюро гонорар - винагороду за надання правничої допомоги Клієнту, що надається шляхом оплати виставлених Адвокатським бюро рахунків за надання правничої допомоги не пізніше 30 календарних днів з дня отримання рахунку, в порядку погодинної оплати виходячи із розрахунку вартості: - 1 (одна) година правничої допомоги - 3000,00 грн. Складовими правничої допомоги є у тому числі, але не виключно: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів особи в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; забезпечення захисту особи від обвинувачення. Оплата правничої допомоги здійснюється шляхом оплати готівкою або в безготівковому порядку на банківський рахунок Адвокатського бюро. Датою оплати гонорару є дата надходження готівкових грошових коштів або на банківський рахунок Адвокатського бюро. Під годиною витраченою Адвокатським бюро, партнерами у даному пункті розуміється кожна розпочата година незалежно від кількості витрачених у ній хвилин. Оплаті Клієнтом також підлягає винагорода за здійснення представництва інтересів Клієнта у судовому засіданні, яке не відбулось за участі адвоката, партнера Адвокатського бюро із незалежних від адвоката, партнера причин за умови, що адвокат, партнер прибув до приміщення суду для участі у судовому засіданні або був готовий прийняти у ньому участь з використання власних технічних засобів в режимі відеоконференції.
3.5. За результатами надання правничої допомоги складається Акт про надання правничої допомоги, який підписується повноважними представниками сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським бюро правничої допомоги і її вартість.
5.1. Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє 5 (п`ять) років.
На підтвердження факту та обсягів наданих Адвокатом послуг з боку представника Відповідача наданий Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Гейком Валерієм Івановичем та здійснених ним витрат часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги за Договором про надання правничої (правової) допомоги №1 від 03.09.2025, укладеним між Адвокатським бюро "Адвокатське бюро Валерія Гейка" та Товариством з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми "Асоціація "Метридоза" (арк.с. 72 Т.2) та Акт про надання правової допомоги від 10.02.2026 року за Договором №1 про надання правничої (правової) допомоги від 03.09.2025 (арк.с. 71 Т.2), відповідно до якого Адвокатське бюро надало, а Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробничої фірми "Асоціація "Метридоза" прийняло наступну правничу (правову) допомогу:
03.09.2025-23.09.2025: вивчення, попереднє опрацювання та правовий аналіз позовної заяви з додатками керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Науко-виробнича фірма «Асоціація Метридоза про стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати за використання земельної ділянки;
вивчення, попереднє опрацювання та правовий аналіз матеріалів, наданих Клієнтом щодо предмету спору по справі №904/4931/25 за позовом керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Науко-виробнича фірма «Асоціація Метридоза про стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати за використання земельної ділянки;
підготовка, складання, оформлення та подання до суду заяви про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (внесення РНОКПП до додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи);
опрацювання законодавчої бази та судової практики, що регулюють спірні відносини Клієнта, які виникли по справі №904/4931/25;
формування правової позиції Клієнта. Консультування Клієнта щодо необхідності отримання додаткових матеріалів (доказів) та їх отримання для справи;
підготовка, складання та оформлення клопотання про залишення без розгляду позову керівника Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра в інтересах держави в особі Дніпровської міської ради про стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати за використання земельної ділянки;
14.09.2025-15.09.2025 - підготовка, складання та оформлення заяви про відвід судді Красоти О.І. - використано часу - 0,5 год, загальна вартість послуг - 1500,00 грн;
04.12.2025 - підготовка, складання, оформлення та подання до суду заяви про відкладення судового засідання призначеного на 04.12.2025 - використано часу - 0,5 год, загальна вартість послуг - 1500,00 грн;
08.12.2025-10.12.2025 - підготовка, складання, оформлення та подання до суду письмових пояснень Клієнта щодо безпідставності та необґрунтованості позовних вимог прокурора - використано часу - 2 год, загальна вартість послуг - 6000,00 грн;
12.01.2026-29.01.2026 - підготовка, складання, оформлення тез виступу у судових дебатах Клієнта у справі № 904/4931/25 - використано часу - 2 год, загальна вартість послуг - 6000,00 грн;
10.02.2025 - підготовка, складання, оформлення та подання до суду заяви Клієнта про ухвалення додаткового рішення суду, детального опису виконаних робіт, акту виконаних робіт та ін. документів щодо стягнення з Позивача по справі витрат на професійну правничу допомогу - використано часу - 2 год, загальна вартість послуг - 6000,00 грн;
Разом - використано часу - 38 год, загальна вартість послуг - 114000,00 грн.
Також адвокатом поданий рахунок №10/02/26 від 10.02.2026 (арк.с. 73 Т.2), в якому зазначена винагорода (гонорар) за надання правничої (правової) допомоги по справі №904/4931/25 за договором про надання правничої (правової) допомоги №1 від 03.09.2025 з урахуванням акту про надання правової допомоги від 10.02.2026 року - 114000,00 грн.
На підставі ч.ч. 1-4 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд також зауважує, що ч. 3 ст. 126 ГПК України не визначає конкретного складу відомостей, що мають бути вказані в детальному описі робіт (наданих послуг), обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
Таким чином, учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Аналогічний правовий висновок викладено в п.п. 143-145 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.
Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.
Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з ч. 6 ст. 129 ГПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Проте представником Відповідача заявлено до стягнення 114000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, тобто заявлена сума втричі перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат.
Доказів неможливості передбачити такий розмір витрат на професійну правничу допомогу на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат представником Відповідача до суду не надано.
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, суд має право покласти на відповідача лише ті судові витрати, які є обґрунтованими, неминучими, співмірними та розумними (розумно необхідними).
Фактори, що повинні братися судом до уваги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, включають в себе:
1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення клієнта; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення клієнта; необхідність досвіду для його успішного завершення;
2) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт;
3) досягнення за результатами виконання доручення клієнта позитивного результату, якого бажає клієнт;
4) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.
Жодний із названих факторів не має самодостатнього значення; вони підлягають урахуванню у взаємозв`язку з обставинами кожного конкретного випадку.
Згідно з ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Склад та розмір витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи понесені такі витрати фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Такий правовий висновок викладено в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, п.п. 24, 48 додаткової постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.02.2022 у справі №903/326/21.
Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанові Верховного Суду від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, додатковій постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, постановах Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 20.12.2022 у cправі № 910/6310/21, від 12.01.2023 у cправі № 911/272/21, додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2023 у справі № 910/6310/21.
Таким чином, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката суд застосовує низку критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність) та досліджує докази на підтвердження таких критеріїв.
Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка в кожному конкретному випадку (в кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, наданих на підтвердження понесення таких витрат, обсягу наданих послуг з професійної правничої допомоги, їх вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.
Отже, з урахуванням конкретних обставин, суд може обмежити заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Отже, суд вважає необґрунтованим включення Відповідачем до суми, яка підлягає відшкодуванню за рахунок Позивача, витрати адвоката на суму 6000,00 грн, яка пов`язана із підготовкою, складанням, оформленням та поданням до суду заяви Клієнта про ухвалення додаткового рішення суду, детального опису виконаних робіт, акту виконаних робіт та ін. документів щодо стягнення з Позивача по справі витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 02.02.2024 року у справі №910/9714/22 наголосила на тому, що заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати за підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.
Відповідно до ч.6 статті 129 ГПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Керуючись ст.ст. 123, 126, 241, 244, 326 ГПК України, господарський суд -
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 ГПК України).
Згідно з частиною 2 статті 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Н.Б. Кеся