ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2026 року м.Дніпро Справа № 908/1776/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:Кощеєва І.М. (доповідач)

суддів: Чус О.В., Чередка А.Є.

секретар судового засідання: Скородумова Л.В.

представники сторін:

від позивача: Токаренко Х.О.

від відповідача: Гаврик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

в режимі відеоконференції апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжтехбудсервіс"

на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.09.2025р.

(суддя Горохов І.С., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 15.09.2025р.)

у справі

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжтехбудсервіс", м. Запоріжжя

про стягнення штрафу та зобов`язання здійснити заміну товару

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

До Господарського суду Запорізької області 11.06.2025 через підсистему "Електронний суд" надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Українська залізниця" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжтехбудсервіс" про стягнення штрафу за поставку неякісного товару за договором №П/НХ-24120/НЮ від 06.03.2024 та зобов`язання провести заміну поставленого неякісного товару на товар належної якості.

Позов обгрунтовано тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір поставки товару. Відповідач поставив позивачу товар з урахуванням рознарядки позивача. При проведенні контролю якості було виявлено невідповідну якість поставленої продукції. У зв`язку з поставкою товару неналежної якості Позивач просить стягнути штраф та зобов`язати відповідача здійснити заміну товару.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.09.2025р. у справі № 908/1776/25 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжтехбудсервіс" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф за поставку товару неналежної якості у сумі 48 000,00 грн.. Зобов`язано Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжтехбудсервіс" провести заміну Товару: Код ДК 021:2015:34630000-2 Частини залізничних або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху (Вставка пантографа тип "А") у кількості 1000 кг.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Запоріжтехбудсервіс", через систему "Електронний суд", звернулось до Центрального апеляційного господарського суду, з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 08.09.2025р. у справі № 908/1776/25 та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити в повному обсязі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- перевірку якості товару здійснювали із застосуванням методів, які не передбачені ТУ та ДСТУ та за властивостями товару, які є недіючими на території України ДСТУ.,

- при повторному замірюванні в лабораторіях позивача виявлено показники товару, які не перевищують норму коливань передбачену ТУ та ДСТУ,

- випробування вугільних вставок, проведені акредитованою лабораторією Науково-впроваджувального центру філії «НДКТІ» АТ «Укрзалізниця», не можуть бути основною підставою для визнання товару неякісним через сплив 8 місяців з моменту поставки,

- у протоколах випробувань № 71 від 09.05.2024 та № 72 від 17.05.2024, складених за результатами досліджень вугільних Вставок наявні недоліки,

- результати досліджень стосуються «виключно отриманих зразків».

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Акціонерне товариство "Українська залізниця" заперечує проти апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжтехбудсервіс" та вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та просить залишити її без задоволення, а рішення Господарського суду Запорізької області від 08.09.2025р. у справі № 908/1776/25 - залишити без змін.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" подало додаткові пояснення у порядку статті 42 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких зазначає наступне:

Позивач спростовує твердження апелянта про відсутність претензій щодо якості товару «вставка пантографа типу А» з боку інших філій АТ «Укрзалізниця». Зокрема, 30.10.2025 локомотивним депо м. Козятин філії «Локомотивна компанія» АТ «Укрзалізниця» складено Акт про приховані недоліки продукції «Вставка пантографа типу А» у кількості 1100 кг, постачальником і виробником якої є ТОВ «Глорія Д», згідно з договором від 19.02.2025 № ПЗ/НХ 2561/НЮ. В акті зафіксовано вихід з ладу вставки пантографа через нерівномірне локальне зношення (точкове пропилювання) при взаємодії полоза з контактною мережею, при цьому фактичне напрацювання вставок становило лише від 100 км до 1800 км, що грубо порушує вимоги п. 5.1.5 ДСТУ ГОСТ 32680:2016 та специфікації до договору, якими передбачено пробіг щонайменше 25 000 км. Постачальнику було запропоновано замінити неякісний товар, однак представники ТОВ «Глорія Д» не з`явилися для спільного огляду, про що складено відповідний акт.

Позивач також зазначає, що 27.02.2026 АТ «Укрзалізниця» звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення із ТОВ «Глорія Д» штрафу за поставку продукції неналежної якості за вказаним договором, ухвалою суду від 06.03.2026 у справі № 908/809/26 відкрито провадження.

Аналогічні проблеми з якістю продукції зафіксовано й іншими підрозділами АТ «Укрзалізниця». Зокрема, 10.11.2025 виробничим підрозділом «Локомотивне депо Львів Захід» складено Акт про приховані недоліки щодо товару «вставка пантографа типу А» у кількості 500 кг, постачальником якого є ТОВ «Глорія Д» (договір від 18.07.2025 № Л/НХ 25465/НЮ), де зафіксовано пропили на робочій поверхні вугільних вставок після нетривалого періоду експлуатації, що свідчить про невідповідність продукції вимогам п. 1.2.4 ТУ У 32.22117843.003 2000 (зміна 5) та ДСТУ ГОСТ 32680:2016. Аналогічні факти повторно встановлено 01.12.2025 тим же локомотивним депо, про що складено окремий акт.

Позивач звертає увагу суду на те, що відповідач у відзиві на позов визнає результати випробувань, проведених акредитованою лабораторією Науково-впроваджувального центру філії «НДКТІ» АТ «Укрзалізниця», зокрема факт наявності мідних волокон у вставках типу «А» (У). Відповідно до підпунктів 1.3.1 та 1.3.2 Технічних умов, сировинними матеріалами для виготовлення вставки є кокс пековий та порошок графітний, і жодних мідних включень у складі вставок типу «А» не передбачено. Мідні волокна допускаються лише у найнижчому сорті вставок - типу 8АМ (У), що, на думку позивача, прямо підтверджує факт поставки продукції нижчої якості, ніж передбачено договором.

Позивач вважає, що наведені документи свідчать про системний характер порушень технічних вимог до вставок пантографа, вироблених ТОВ «Глорія Д», та що суд першої інстанції у повному обсязі дослідив обставини справи, належним чином оцінив надані докази та обґрунтовано ухвалив рішення про задоволення позовних вимог.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2025р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Чус О.В., Чередко А.Є..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.10.2025р. витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи/копії матеріалів справи № 908/1776/25.

Матеріали справи № 908/1776/25 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.10.2025 відкрито апеляційне провадження у даній справі для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.03.2026р. розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжтехбудсервіс" на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.09.2025р. у справі № 908/1776/25 призначено в судове засідання на 18.03.2026р. о 17:30 год.

Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжтехбудсервіс" надійшла заява про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.03.2026р. судове засідання у справі № 908/1776/25 призначене на 18.03.2026р. о 17:30 год вирішено провести з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжтехбудсервіс", в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засідання №511) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС.

Від представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшла заява про його участь в судовому засіданні 18.03.2026р. та в усіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.03.2026р. судове засідання у справі № 908/1776/25 призначене на 18.03.2026р. о 17:30 год вирішено провести з представником Акціонерного товариства "Українська залізниця", в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засідання №511) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в підсистеми ЄСІТС.

У судовому засіданні 18.03.2026 р., проведеному в режимі відеоконференції, була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи

06.03.2024р., за результатами процедури закупівлі 17А-2024-02-01-012987-а, між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Запоріжтехбудсервіс" (постачальник) укладено договір від 06.03.2024 № П/НХ-24220/НЮ (договір) на поставку вугільної вставки пантографа типу "А" (товар) на загальну суму 1 104 000,00 грн без ПДВ.

Відповідно до пункту 1.1 договору, постачальник зобов`язався поставити та передати у власність покупцю товар відповідно до специфікації № 1, що є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей товар на умовах договору.

Відповідно до Специфікації № 1 постачався товар: код ЄЗС ДК 34631000-9, код МТР УЗ 3463; найменування (асортимент) Вставка пантографа "А"; рік виготовлення, виробник, країна походження: 2024, ТОВ "Глорія - Д", м. Запоріжжя, Україна; технічні характеристики (креслення, марка, ГОСТ, ДСТУ, ТУ, ТУ У тощо) ДСТУ ГОСТ 32680:200106 ТУ У 32.22117843.003-2000; одиниця виміру кг.; кількість 4600; ціна за одиницю без ПДВ грн. 240,00 грн; сума без ПДВ, 1 104 000,00 грн.

Згідно із пунктом 4.2 договору сторони узгодили, що поставка товару проводиться партіями протягом строку дії договору тільки на підставі наданої письмової рознарядки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання товару. Строк поставки товару - протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту надання письмової заявки покупцем.

У пункті 4.5 договору сторони домовилися, що рознарядка покупця на товар направляється ним постачальнику в один з таких способів:

- на поштову адресу постачальника, зазначену в цьому договорі (листом з оголошеною цінністю та описом вкладення і повідомленням про вручення);

- вручається уповноваженому представнику постачальника під розпис;

- шляхом відправлення на електронну адресу постачальника (зазначену в цьому договорі) скан-копії відповідної рознарядки в форматі РБР або будь-якому іншому форматі, який забезпечує можливість ознайомлення зі змістом документа. Документ вважається отриманим постачальником з дати його направлення покупцем на електронну адресу постачальника, підтвердженням чого є відповідна роздруківка з поштового програмного забезпечення покупця.

16.04.2024 на виконання п. 4.5. договору, покупцем на електронну адресу постачальника направлено скановану копію рознарядки від 15.04.2024 № НГ-34/704 у форматі PDF на поставку товару у кількості 1000 кг на загальну суму 240 000,00 грн без ПДВ, що підтверджується скріншотом відправлення від 16.04.2024.

Пунктом 4.6. договору встановлено, що датою поставки товару вважається дата підписання сторонами акта прийому-передачі товару або видаткової накладної.

26.04.2024 на виконання рознарядки від 15.04.2024 № НГ-34/704 постачальник поставив покупцю товар у кількості 1000 кг, що підтверджується видатковою накладною від 26.04.2024 № 41.

За умовами п. 4.6. договору датою поставки товару у кількості 1000 кг на загальну суму 240 000,00 грн без ПДВ є 26.04.2024.

Пунктами 2.1. та 2.3. договору встановлено, що постачальник гарантує якість товару та повинен поставити покупцю товар, якість якого відповідає нормативно-технічним документам та характеристикам, зазначеним у специфікації № 1.

Відповідно до п. 2.4. договору, при виявленні невідповідності кількості та/або якості виклик постачальника для участі у прийманні товару та складанні Акта про фактичну якість і комплектність продукції є обов`язковим. Товар, якість якого не відповідає умовам договору не приймається покупцем до врегулювання питання сторонами.

При проведенні інструментального вхідного контролю II рівня покупцем, на підставі протоколу випробувань від 09.05.2024 № 71 структурного підрозділу "Харківський регіональний експертно-технічний центр"), визначено невідповідну якість поставленої постачальником продукції.

17.05.2024 працівниками структурного підрозділу "Харківський регіональний експєртно-технічний центр" повторно проведені випробування зразків партії № 4 поставленого товару, що підтверджується протоколом випробувань від 17.05.2024 № 72. За результатами повторних випробувань визначено, що надані зразки також не відповідають паспорту якості даної продукції.

29.05.2024 у зв`язку з невідповідністю поставленого товару нормативно-технічним документам та характеристикам, зазначеним у специфікації № 1 (технічні характеристики (креслення, марка, ГОСТ, ДСТУ, ТУ, ТУ У тощо) ДСТУ ГОСТ 32680:200106 ТУ У 32.22117843.003-2000;), покупцем направлено постачальнику лист № НХ-02-06/391 з повідомленням про необхідність прибуття уповноважених представників виробника поставленого товару 31.05.2024 на місце проведення вхідного контролю до виробничого підрозділу "Моторвагонне депо Харків" регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця" за адресою: м. Харків, пров. Саратовський, 6, для подальшого приймання товару та складання акту про фактичну якість і комплектність продукції.

03.06.2024 покупцем за участю уповноважених представників виробника директора ТОВ "Глорія-Д" Большакова Ю.Л. складено Акт про фактичну якість і комплектність продукції від 03.06.2024 № 30.

За результатами фактично перевіреного товару комісією встановлено, що поставлена відповідачем продукція не відповідає вимогам 32.22117843.003-2000 (Зміна 5) та ДСТУ ГОСТ 32680:2016 та у виробництво не допускається.

Представник виробника не погодився з висновками наведеними в протоколах № 71 від 09.05.2024 та № 72 від 17.05.2024, надано зауваження до протоколу вих. № 420 від 17.05.2024. З метою забезпечення об`єктивності оцінки якості вугільних вставок комісія вирішила провести повторний відбір зразків для направлення їх до незалежної експертизи.

Відповідно до п. п. 2.7. - 2.8. договору, постачальник зобов`язується за свій рахунок та власними силами усунути недоліки або замінити неякісний товар. Строк усунення недоліків або заміни товару в межах гарантійних строків експлуатації та зберігання становить не більше 20 (двадцяти) робочих днів з дня підписання відповідного акта.

09.07.2024 покупцем на підставі протоколів випробувань "Харківського регіонального експертно-технічного центру" філії НДКТІ АТ "Укрзалізниця" від 06.05.2024 № 28; від 09.05.2024 № 71; від 17.05.2024 № 72 складено Акт про фактичну якість і комплектність продукції від 09.07.2024 № 31, відповідно до якого товар, поставлений постачальником 26 квітня 2024 року, визнано таким, що не відповідає вимогам ТУ У 32.22117843.003-2000 (зміна 5) та ДСТУ ГОСТ 32680:2016, та не допущено у виробництво.

Відповідно до пункту 9.1 договору за невиконання чи неналежно виконання зобов`язань за цим договором винна сторона несе відповідальність згідно з цим договором і законодавством України.

Згідно із підпунктом 9.3.2 пункту 9.3 договору за поставку товару неналежної якості постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від вартості поставленого неякісного товару, при цьому власними силами і засобами замінює неякісний, некомплектний товар.

10.09.2024 покупцем на підставі п. 9.3.2. договору направлена претензія від 10.09.2024 № НЗТ-34/1995 щодо сплати 48 000,00 грн штрафу за поставку товару неналежної якості та вимога щодо заміни неякісного товару.

02.10.2024 постачальником надано відповідь від 02.10.2024 № 688 (вх. № Н-836/31 від 14.10.2024) в якому зазначив про необґрунтованість претензії покупця та внесено пропозицію провести у присутності представників сторін відбирання зразків вугільних вставок пантографа типу "А" партії № 4 та здійснити повторний аналіз твердості.

У січні 2025 року випробувальною лабораторією Науково-впроваджувальний центр філії "НДКТІ" АТ "Укрзалізниця" проведено випробування вугільних вставок пантографа типу "А" виробника ТОВ "Глорія-Д" у кількості 3 од. (партія № 4) за показниками: питомий електричний опір; геометричні параметри (відхилення від прямолінійності, кут направлений до повздовжньої осі симетрії, довжина по осі симетрії на підошві, висота, ширина); твердість по Брінеллю; водопоглинання та щільність згідно з ТУ У 32.22117843.003-2000 та ДСТУ ГОСТ 32680:2016.

За результатами випробувань складені протоколи випробувань від 09.01.2025 № НДКТІ/НВЦ УМ 002-2025, від 10.01.2025 № НДКТІ/НВЦ УТ 001-2025, а також від 10.01.2025 № НДКТІ/НВЦ УХ 006-2025, та встановлена невідповідність зразків товару вимогам щодо якості.

06.03.2025 на електронну адресу постачальника направлено лист № НГ-41/417, з повідомленням про необхідність прибуття уповноважених представників постачальника 10.03.2025 о 10:00 до виробничого підрозділу "Харківський головний матеріально-технічний склад" Регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця" для участі у складанні двостороннього акта та вирішення питань щодо заміни забракованої продукції, що підтверджується скріншотом відправлення від 16.04.2024.

10.03.2025 на підставі наведених вище протоколів досліджень лабораторії Науково-впроваджувального центру філії "НДКТІ" АТ "Укрзалізниця" комісією складено Акт про фактичну якість і комплектність продукції № 1, де товар визнано таким, що не відповідає вимогам щодо якості, та не допущено у виробництво. Від постачальника з метою взяття участі у складанні наведеного вище акта представник не прибув, про причини неприбуття повідомлено не було.

15.04.2025 покупцем направлена претензія № НЗТ-41/14н з вимогою заміни неякісного товару та сплати штрафу у розмірі 48 000,00 грн (вартість поставленого неякісного товару 240 000,00 грн х 20% = 48 000,00 грн). Відповідь на претензію не надано.

За результатами розгляду позову місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення.

Господарський суд послався на неналежне виконання відповідачем умов договору щодо поставки якісної продукції та не виконання обов`язку щодо заміни товару на належну якість, що стало підставою для стягнення штрафу та зобов`язання відповідача замінити товар на належну якість.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд враховує, що одним із елементів права на суд (окрім права на доступ) є принцип процесуальної рівноправності сторін, або так званий принцип "рівної зброї" ("equality of arms") згідно з яким кожній стороні має бути надано розумну можливість подати обґрунтування своєї позиції за умов, які б не ставили цю сторону у становище істотно невигідне по відношенню до опонента.

Цей принцип вимагає насамперед рівності сторін спору в їхніх процесуальних можливостях щодо подання доказів і пояснень у судовому провадженні (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands" від 27.10.1993 та "Ankerl v. Switzerland" від 23.10.1996)».

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 26.02.2019 р. у справі № 913/632/17, від 13.01.2021 р. у справі № 10/Б-921/1442/2013.

Відповідно до ч. 4 ст. 262 ГПК України, в ухвалі про відкриття апеляційного провадження зазначається строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 161 ГПК України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Заявами по суті справи в суді апеляційної інстанції є апеляційна скарга, відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 5 ст. 161 ГПК України, суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом (ч. 2 ст. 118 ГПК України).

Згідно з положеннями ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи те, що Позивач скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, в якому викладено його позицію щодо апеляційної скарги та оскаржуваного рішення суду, апеляційний суд не визнавав необхідним одержувати від учасників справи, в тому числі й від Позивача, додаткові пояснення стосовно окремих питань, відповідно сторони мали можливість викласти свої пояснення у заявах по суті справи, передбачених для стадії апеляційного оскарження, а також подання відповідних пояснень поза межами строку, встановленого судом в ухвалі про відкриття апеляційного провадження та без заявлення клопотання про його поновлення, суд апеляційної інстанції не враховує дані письмові пояснення, подані Позивачем, залишивши додаткові пояснення Позивача без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України (що діяв на момент виникнення спірних правовідносин)суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Також в ч. 1 ст. 193 ГК України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (ст. ст. 11, 626 ЦК України), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Як вже зазначалось, 06.03.2024 між позивачем та відповідачем укладено Договір поставки № П/НХ-24220/НЮ.

Згідно із ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із ст. 268 ГК України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів.

Номери та індекси стандартів, технічних умов або іншої документації про якість товарів зазначаються в договорі. Якщо вказану документацію не опубліковано у загальнодоступних виданнях, її копії повинні додаватися постачальником до примірника договору покупця на його вимогу.

У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості.

Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

У разі якщо недоліки поставлених товарів можуть бути усунені без повернення їх постачальнику, покупець має право вимагати від постачальника усунення недоліків у місцезнаходженні товарів або усунути їх своїми засобами за рахунок постачальника.

Якщо поставлені товари відповідають стандартам або технічним умовам, але виявляться більш низького сорту, ніж було зумовлено, покупець має право прийняти товари з оплатою за ціною, встановленою для товарів відповідного сорту, або відмовитися від прийняття і оплати поставлених товарів.

Згідно положень ст. 269 ГК України постачальник (виробник) зобов`язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу. У разі усунення дефектів у виробі, на який встановлено гарантійний строк експлуатації, цей строк продовжується на час, протягом якого він не використовувався через дефект, а при заміні виробу гарантійний строк обчислюється заново від дня заміни.

У разі поставки товарів неналежної якості покупець (одержувач) має право стягнути з виготовлювача (постачальника) штраф у розмірі, передбаченому статтею 231 цього Кодексу, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару.

Положення цієї статті застосовуються, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншим законом.

Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, відповідачем 26.04.2024 на виконання рознарядки від 15.04.2024 № НГ-34/704 поставив покупцю товар у кількості 1000 кг, що підтверджується видатковою накладною від 26.04.2024 № 41.

При проведенні інструментального вхідного контролю II рівня покупцем, на підставі протоколу випробувань від 09.05.2024 № 71 структурного підрозділу "Харківський регіональний експертно-технічний центр"), визначено невідповідну якість поставленої постачальником продукції.

17.05.2024 працівниками структурного підрозділу "Харківський регіональний експєртно-технічний центр" повторно проведені випробування зразків партії № 4 поставленого товару, що підтверджується протоколом випробувань від 17.05.2024 № 72. За результатами повторних випробувань визначено, що надані зразки також не відповідають паспорту якості даної продукції.

29.05.2024 у зв`язку з невідповідністю поставленого товару нормативно-технічним документам та характеристикам, зазначеним у специфікації № 1 (технічні характеристики (креслення, марка, ГОСТ, ДСТУ, ТУ, ТУ У тощо) ДСТУ ГОСТ 32680:200106 ТУ У 32.22117843.003-2000;), покупцем направлено постачальнику лист № НХ-02-06/391 з повідомленням про необхідність прибуття уповноважених представників виробника поставленого товару 31.05.2024 на місце проведення вхідного контролю до виробничого підрозділу "Моторвагонне депо Харків" регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця" за адресою: м. Харків, пров. Саратовський, 6, для подальшого приймання товару та складання акту про фактичну якість і комплектність продукції.

03.06.2024 покупцем за участю уповноважених представників виробника директора ТОВ "Глорія-Д" Большакова Ю.Л. складено Акт про фактичну якість і комплектність продукції від 03.06.2024 № 30.

За результатами фактично перевіреного товару комісією встановлено, що поставлена відповідачем продукція не відповідає вимогам 32.22117843.003-2000 (Зміна 5) та ДСТУ ГОСТ 32680:2016 та у виробництво не допускається.

Представник виробника не погодився з висновками наведеними в протоколах № 71 від 09.05.2024 та № 72 від 17.05.2024, надано зауваження до протоколу вих. № 420 від 17.05.2024. З метою забезпечення об`єктивності оцінки якості вугільних вставок комісія вирішила провести повторний відбір зразків для направлення їх до незалежної експертизи.

09.07.2024 покупцем на підставі протоколів випробувань "Харківського регіонального експертно-технічного центру" філії НДКТІ АТ "Укрзалізниця" від 06.05.2024 № 28; від 09.05.2024 № 71; від 17.05.2024 № 72 складено Акт про фактичну якість і комплектність продукції від 09.07.2024 № 31, відповідно до якого товар, поставлений постачальником 26 квітня 2024 року, визнано таким, що не відповідає вимогам ТУ У 32.22117843.003-2000 (зміна 5) та ДСТУ ГОСТ 32680:2016, та не допущено у виробництво.

10.09.2024 покупцем на підставі п. 9.3.2. договору направлена претензія від 10.09.2024 № НЗТ-34/1995 щодо сплати 48 000,00 грн штрафу за поставку товару неналежної якості та вимога щодо заміни неякісного товару.

02.10.2024 постачальником надано відповідь від 02.10.2024 № 688 (вх. № Н-836/31 від 14.10.2024) в якому зазначив про необґрунтованість претензії покупця та внесено пропозицію провести у присутності представників сторін відбирання зразків вугільних вставок пантографа типу "А" партії № 4 та здійснити повторний аналіз твердості.

У січні 2025 року випробувальною лабораторією Науково-впроваджувальний центр філії "НДКТІ" АТ "Укрзалізниця" проведено випробування вугільних вставок пантографа типу "А" виробника ТОВ "Глорія-Д" у кількості 3 од. (партія № 4) за показниками: питомий електричний опір; геометричні параметри (відхилення від прямолінійності, кут направлений до повздовжньої осі симетрії, довжина по осі симетрії на підошві, висота, ширина); твердість по Брінеллю; водопоглинання та щільність згідно з ТУ У 32.22117843.003-2000 та ДСТУ ГОСТ 32680:2016.

За результатами випробувань складені протоколи випробувань від 09.01.2025 № НДКТІ/НВЦ УМ 002-2025, від 10.01.2025 № НДКТІ/НВЦ УТ 001-2025, а також від 10.01.2025 № НДКТІ/НВЦ УХ 006-2025, та встановлена невідповідність зразків товару вимогам щодо якості.

06.03.2025 на електронну адресу постачальника направлено лист № НГ-41/417, з повідомленням про необхідність прибуття уповноважених представників постачальника 10.03.2025 о 10:00 до виробничого підрозділу "Харківський головний матеріально-технічний склад" Регіональної філії "Південна залізниця" АТ "Укрзалізниця" для участі у складанні двостороннього акта та вирішення питань щодо заміни забракованої продукції, що підтверджується скріншотом відправлення від 16.04.2024.

10.03.2025 на підставі наведених вище протоколів досліджень лабораторії Науково-впроваджувального центру філії "НДКТІ" АТ "Укрзалізниця" комісією складено Акт про фактичну якість і комплектність продукції № 1, де товар визнано таким, що не відповідає вимогам щодо якості, та не допущено у виробництво. Від постачальника з метою взяття участі у складанні наведеного вище акта представник не прибув, про причини неприбуття повідомлено не було.

15.04.2025 покупцем направлена претензія № НЗТ-41/14н з вимогою заміни неякісного товару та сплати штрафу у розмірі 48 000,00 грн.

Відповідачем надано Протокол 15/24 результатів дослідження показників вставок пантографу типу А, проведеного Дочірнім підприємством "Екотест", замовник: ТОВ "Глорія - Д", м. Запоріжжя, пр. Туристський 5, 69032, дата передачі (одержання) зразків вставок 07.06.2024, передачу проводили директор ТОВ "Глорія Д" Большаков Ю.Л. та представник ДП "Екотест" Назарішина М.В., місце відбору проб: 69032, м. Запоріжжя, пр. Туристський 5, методика виконання вимірювань: ДСТУ ГОСТ 32680:2016; ТУ У 32.22117843.003-2000 (зміна 5) ДСТУ EN ISO 6506-1; 2019, DIN51911.

У протоколі зазначено результати вимірювання, посилання на недійсність ГОСТ 23776 та проведення вимірювання з DIN51911 на зразках прямокутного поперечного перерізу, виготовленого із вставок пантографа з пласкими торцями (30х29х238мм).

Необхідно зазначити, що, наданий відповідачем протокол не містить посилання на договір за яким здійснювалось постачання продукції, не зазначено номер партії поставки та не містить посилання на документ з яким відбувалося відібрання зразків для дослідження. У технічних умовах наявне посилання на ГОСТ 23776. Документальне погодження позивачем вказаної лабораторії в якості незалежної експертної установи не надано.

Що стосується перевірки якості продукції, то вона була проведена на замовлення позивача акредитованою випробувальною лабораторією Науково-впроваджувального центру філії «НДКТІ» АТ «Укрзалізниця» за методом Брінелля відповідно до вимог нормативно-технічної документації, зокрема ГОСТ 23776, ГОСТ 9012 та ГОСТ 9013.

Пунктом 2.1. Договору від 06.03.2024 № П/НХ-24120/НЮ встановлено, що Постачальник повинен поставити Покупцю Товар, якість якого відповідає нормативно-технічним документам та характеристикам, зазначеним у Специфікації № 1.

У Специфікації № 1 до Договору сторони погодили, що вугільна вставка має відповідати за якістю вимогам ТУ У 32.22117843.003-2000 та ДСТУ ГОСТ 32680:2016.

Відповідно до пункту 22 частини першої статті 1 Закону України «Про стандартизацію» технічні умови - нормативний документ, що встановлює технічні вимоги, яким повинна відповідати продукція, процес або послуга, та визначає процедури, за допомогою яких може бути встановлено, чи дотримані такі вимоги.

Також відповідно до абзацу першого пункту 3 Розділу VI Прикінцевих та перехідних

положень Закону України «Про стандартизацію» стандарти, кодекси усталеної практики та технічні умови, прийняті центральними органами виконавчої влади до набрання чинності цим Законом, а також галузеві стандарти (ОСТ) та прирівняні до них інші нормативні документи колишнього Союзу Радянських Соціалістичних Республік, галузеві стандарти України (ГСТУ) (далі - галузеві нормативні документи) застосовуються до їх заміни на технічні регламенти, національні стандарти, кодекси усталеної практики чи скасування в Україні, але не більш як 15 років з дня набрання чинності цим Законом.

Вказаний Закон набув чинності 04.07.2014, а отже прийняті до його набрання нормативно-технічні документи, зокрема і ГОСТ, зберігають чинність до 04.07.2029.

Окрім цього, суб`єкти господарювання можуть використовувати ГОСТ, якщо визначать їх для себе як обов`язкові до виконання стандарти.

Відповідно до п. 3 Розділу VI Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про стандартизацію» протягом 15 років з дня набрання чинності цим Законом центральні органи виконавчої влади мають право у відповідних сферах діяльності та в межах своїх повноважень, зокрема, скасовувати галузеві нормативні документи.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 1163-р

на виконання абзацу другого пункту 6 розділу VI Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про стандартизацію» визначити, що державне підприємство «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» виконує функції національного органу стандартизації.

Відповідно до наказу державне підприємство «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» № 439 від 21.12.2017 перенесено термін скасування чинності в Україні міждержавних нормативних документів з 01.01.2018 на 01.01.2019: ГОСТ 23776-79 «Изделия углеродные. Методы измерения удельного электрисческого сопротивления».

Суб`єкти господарювання можуть використовувати ГОСТ, якщо визначать їх для себе як обов`язкові до виконання стандарти.

Відповідно до таблиці № 5 пункту 3.6 ТУ У 32.22117843.003-2000 (у чинній редакції

із останніми змінами № 5, які введені в дію з 16.02.2018) (Технічні умови) випробування вугільних вставок щодо визначення питомого електричного опору на відповідність вимогам пункту 1.2.4 Технічних умов здійснюється відповідно до пункту 4.4 Технічних умов.

Відповідно до пункту 4.4 Технічних умов (аркуш 20) контролі, питомого електричного опору вставки (1.2.4) проводять за ГОСТ 23776.

Відповідно до таблиці № 5 пункту 3.6 Технічних умов випробування вугільних вставок щодо визначення твердості та міцності на відповідність вимогам пункту 1.2.4 Технічних умов здійснюється відповідно до пункту 4.5 Технічних умов.

Відповідно до пункту 4.5 Технічних умов контроль твердості (1.2.4) проводять за ГОСТ 9012 або за ГОСТ 23273, а твердоміри повинні відповідати вимогам ГОСТ 9013 та ГОСТ 23677.

З огляду на вище викладене, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що твердження відповідача про неможливість застосування для визначення якісних характеристик вугільної вставки нормативних документів ГОСТ 23776, ГОСТ 9012 та ГОСТ 9013 спростовується наданими відповідачем Технічними умовами, у яких виробником прямо зроблено посилання на вказані нормативні документи при визначенні якості вугільних вставок.

Апелянт у скарзі стверджує, що Позивач застосував метод Роквелла замість методів

Бринелля або Штофа.

З цього приводу апеляційний суд зазначає наступне.

Проведення досліджень, оформлених протоколами випробувань «Харківського регіонального експертно-технічного центру» філії НДКТІ АТ «Укрзалізниця» від 09.05.2024 № 71 та від 17.05.2024 № 72 були проведені із дотриманням вимог нормативно-технічної документації, визначеної у Технічних умовах як обов`язкової, а саме ГОСТ 23776, ГОСТ 9012 та ГОСТ 9013.

За результатами проведених досліджень було складено Акт про фактичну якість і комплектність продукції від 03.06.2024 № 30, відповідно до якого вугільні вставки, поставлені Відповідачем, визнано такими, що не відповідають вимогам ТУ У 32.22117843.003-2000 (зміна 5) та ДСТУ ГОСТ 32680:2016, та не допущено у виробництво.

Також у січні 2025 року випробувальною лабораторією Науково-впроваджувальний центр філії «НДКТІ» АТ «Укрзалізниця» проведено випробування вугільних вставок пантографа типу «А» виробника ТОВ «Глория-Д» у кількості 3 од. (партія № 4) за показниками: питомий електричний опір; геометричні параметри (відхилення від прямолінійності, кут направлений до повздовжньої осі симетрії, довжина по осі симетрії на підошві, висота, ширина); твердість по Брінеллю; водопоглинання та щільність згідно з ТУ У 32.22117843.003-2000 та ДСТУ ГОСТ 32680:2016. За результатами випробувань були складені протоколи випробувань від 09.01.2025 № НДКТІ/НВЦ УМ 002-2025, від 10.01.2025 № НДКТІ/НВЦ УІ 001-2025, а також від 10.01.2025 № НДКТІ/НВЦ УХ 006-2025 та встановлена невідповідність зразків Товару вимогам щодо якості.

06.03.2025 на електронну адресу Постачальника направлено лист № НГ-41/417 з метою забезпечення участі представника Постачальника у складанні двостороннього акта про фактичну якість і комплектність продукції.

10.03.2025 на підставі наведених вище протоколів досліджень лабораторії Науково-

впроваджувального центру філії «НДКТІ» АТ «Укрзалізниця» було складено Акт про фактичну якість і комплектність продукції № 1, де вугільні вставки визнано такими, що не відповідають вимогам щодо якості, та не допущено у виробництво.

Отже, випробування вугільної вставки, проведені на замовлення Позивача, здійснювала акредитована лабораторія Науково-впроваджувального центру філії «НДКТІ» АТ «Укрзалізниця» методом Брінелля відповідно до вимог нормативно- технічної документації, зокрема ГОСТ 23776, ГОСТ 9012 і ГОСТ 9013.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що до складу вугільної вставки були додані мідні включення нібито з метою покращення експлуатаційних характеристик пантографа.

Тобто, відповідачем підтверджується висновки про наявність міді у вугільній вставці, викладені у протоколі випробувань від 09.01.2025 № НДКТІ/НВЦ УМ 002-2025 (аркуш 6, рис. Б-1).

Разом із тим, відповідно до підпункту 1.3.1 пункту 1.3 Технічних умов сировинні матеріали, що використовуються для виготовлення вставки - кокс пековий та порошок графітний (зв`язуюче).

Відповідно до підпункту 1.3.2 пункту 1.3 Технічних умов прес-матеріал для виготовлення вставок питу А (У) - на коксовій основі за технологією інструкції підприємства-виробника.

Отже, у складі замовлених за Договором вугільних вставок типу А не повинно бути

мідних волокон. Вказані мідні волокна за Технічними умовами допускаються у найнижчому сорті вугільних вставок за Технічними умовами, а саме типу 8АМ (У) (пункт 1.3.4 Технічних умов, аркуші 7 та 8).

Крім того, пункт Д.2 додатку Д до ТУ передбачає, що при виявленні слідів міді на робочій поверхні вставки її експлуатацію слід призупинити, а подальше використання можливе лише за погодженням між виробником і споживачем.

Таким чином, наданими поясненнями Відповідача підтверджено, що ним поставлено продукцію нижчого сорту типу 8АМ (У), а не передбаченого договором типу А (У).

Твердження апелянта про те, що випробування вугільних вставок, проведені акредитованою лабораторією Науково-впроваджувального центру філії «НДКТІ» АТ

«Укрзалізниця», не можуть бути основною підставою для визнання товару неякісним через сплив 8 місяців з моменту поставки, не приймаються судом з наступних підстав: вказана лабораторія є акредитованою на проведення відповідних досліджень, випробування були здійснені за методикою, яка зазначена Технічними умовами, погодженими сторонами договору, а саме за методом Брінелля відповідно до ГОСТ 9012 та ГОСТ 9013. Також застосовано ГОСТ 23776, який є чинним згідно з положеннями Закону України «Про стандартизацію»; строк у 8 місяців з моменту поставки не є підставою для визнання досліджень недопустимими, оскільки нормами чинного законодавства або положення Технічних умов не встановлює граничного строку для проведення контролю якості продукції; продукція не була допущена до експлуатації, що підтверджується актами про фактичну якість і комплектність продукції від 03.06.2024 та 10.03.2025.

Твердження апелянта про наявність недоліків у протоколах випробувань № 71 від

09.05.2024 та № 72 від 17.05.2024, складених за результатами досліджень вугільних Вставок також є безпідставними.

Зазначені протоколи були складені акредитованою випробувальною лабораторією

Науково-впроваджувального центру філії «НДКТІ» АТ «Укрзалізниця». Відповідальність за зміст, форму та оформлення протоколів несе лабораторія як самостійний суб`єкт господарювання, що здійснює діяльність у сфері технічного контролю. Протоколи містять усі необхідні технічні дані, отримані в результаті вимірювань, проведених за методами, передбаченими Технічними умовами, зокрема ГОСТ 23776, ГОСТ 9012 та ГОСТ 9013.

Твердження відповідача про те, що результати стосуються «виключно отриманих зразків» не заслуговують на увагу. Зразки були відібрані з поставленої партії товару, а отже є характерними для всієї партії.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція)). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд, оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір, виходив із того, що факти, встановлені в експертному висновку, є більш вірогідними за інші докази. (зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20).

На підставі наявних у справі доказів у сукупності, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованих висновків про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують правильного по суті рішення суду, під час ухвалення якого судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовані норми матеріального права, які їх регулюють.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Скаржник, звертаючись з апеляційною скаргою, не довів неправильного застосування судом норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятого у справі рішення.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

10. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запоріжтехбудсервіс" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 08.09.2025р. у справі №908/1776/25 - залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19.03.2026 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя А.Є. Чередко