ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 рокум. ОдесаСправа № 916/1201/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

суддів: Діброви Г.І., Савицького Я.Ф.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЕСКО ЮА

про ухвалення додаткового рішення

при розгляді апеляційної скарги Управління освіти Херсонської міської ради

на рішення Господарського суду Одеської області від 18.08.2025 року, суддя в І інстанції Рога Н.В., повний текст якого складено 22.08.2025, в м. Одесі

у справі: №916/1201/25

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЕСКО ЮА

до відповідача: Управління освіти Херсонської міської ради

за участю: Херсонської окружної прокуратури

про стягнення 656 229,71 грн

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.08.2025 у справі №916/1201/25 позовну заяву - задоволено частково. Стягнуто з Управління освіти Херсонської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКО ЮА" заборгованість зі сплати наданих послуг енергосервісу у розмірі 114 568,90 грн, пеню у розмірі 20 851,54 грн, 3% річних у розмірі 10 838,54 грн, інфляційні втрати у розмірі 50 471,03 грн, несплачену частину ціни договору внаслідок його розірвання у розмірі 368 526,44 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 9 843,45 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2026 апеляційну скаргу Управління освіти Херсонської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 18.08.2025 у справі №916/1201/25 - залишено без задоволення; рішення Господарського суду Одеської області від 18.08.2025 у справі №916/1201/25 - залишено без змін.

07.12.2025 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю ЕСКО ЮА надійшла заява про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №916/1201/25, в якій заявник просить здійснити розподіл витрат на правничу допомогу, понесених Позивачем в суді апеляційної інстанції у розмірі 15 000 грн.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.02.2026 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЕСКО ЮА про ухвалення додаткового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги Управління освіти Херсонської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 18.08.2025 у справі №916/1201/25; розгляд заяви вирішено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши доводи та вимоги заяви про ухвалення додаткової постанови, судова колегія вважає, що вказана заява підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною першою статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною другою цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Приписами пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Загальне правило розподілу судових витрат врегульоване частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За змістом статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з положеннями частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

22.10.2025 позивач разом із першою заявою по суті спору відзивом на апеляційну скаргу, зазначив попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції в розмірі 15 000 гривень, які належать до судових витрат.

07.12.2025, до закінчення судових дебатів у справі, відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, Позивачем було надіслано до Південно-західного апеляційного господарського суду через систему «Електронний суд» заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі №916/1201/25.

У зазначеній заяві було обґрунтовано обсяг наданих Адвокатським бюро «Єресько та партнери» послуг правничої допомоги та додано докази, що підтверджують понесені витрати, зокрема: Договір про надання правничої допомоги №22-10/25 від 22.10.2025, укладений між Позивачем та Адвокатським бюро «Єресько та партнери», яким встановлено фіксований розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн; рахунок на оплату послуг №1 від 22.10.2025 на суму 15 000,00 грн; платіжну інструкцію про оплату послуг за Договором про надання правничої допомоги №22-10/25 від 22.10.2025 на підставі рахунку на оплату послуг №1 від 22.10.2025 на суму 15 000,00 грн; акт наданих послуг від 02.12.2025 за Договором про надання правничої допомоги №22-10/25 від 22.10.2025.

Так, відповідно до п. 1.1. Договору про надання правничої допомоги №22-10/25 від 22.10.2025, укладеним між Позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕСКО ЮА» та Адвокатським Бюро «ЄРЕСЬКО ТА ПАРТНЕРИ», Клієнт доручає Бюро, а Бюро в особі адвоката Єресько О.С., на умовах і в порядку, що визначені цим Договором надає Клієнту правничу допомогу щодо представництва інтересів Клієнта у Південно-західному апеляційному господарському суді за апеляційною скаргою Управління освіти Херсонської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 18.08.2025 року у справі №916/1201/25 про стягнення 656 229,71 грн., що включає: ознайомлення з апеляційною скаргою, подання відзиву на апеляційну скаргу, представництво Клієнта у судових засіданнях в режимі відеоконференції та подачу інших процесуальних документів, необхідних для розгляду справи.

Згідно п. 3.3. вказаного Договору, між Сторонами узгоджено, що вартість правничої допомоги, вказаної у п.1.1. цього Договору становить фіксовану оплату у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Пунктом 3.1. вказаного Договору визначено, що Клієнт здійснює на користь Бюро оплату Гонорару протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дня виставлення рахунку. Клієнт зобов`язується також за необхідності здійснити оплату фактичних витрат, необхідних для надання Правничої допомоги та/або виконання Договору.

Згідно п. 3.4. вказаного Договору, між Сторонами узгоджено, що за результатами надання правничої допомоги, складається Акт наданих послуг, що підписується кожною Стороною. В Акті вказується обсяг наданої Бюро правничої допомоги та її вартість.

На виконання п. 1.1. Договору про надання правничої допомоги №22-10/25 від 22.10.2025, адвокатом Єресько О.С. адвокатського бюро «Єресько та партнери» було надано Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕСКО ЮА» наступні послуги:

-ознайомлення з апеляційною скаргою;

-підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу;

-представництво Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕСКО ЮА» у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Обсяг та прийняття послуг підтверджується Актом наданих послуг від 02.12.2025 за Договором про надання правничої допомоги №22-10/25 від 22.10.2025.

02.12.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕСКО ЮА» здійснило оплату за надання правничої допомоги вiдповiдно до рахунку №1 вiд 22.10.2025 за Договором про надання правничої допомоги №№22-10/25 від 22.10.2025, що підтверджується платіжною інструкцією №573 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Проаналізувавши надані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, судова колегія вважає, що відображена інформація в цих документах щодо характеру та обсягу фактично виконаної адвокатом робіт (наданих послуг) відповідає документам та інформації, що містяться у матеріалах судової справи, отже, позивачем доведено факт понесених ним витрат на професійну правничу допомогу.

Водночас апеляційний суд наголошує, що надані заявником докази на підтвердження витрат на правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

За наслідками здійсненої оцінки розміру витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 126 та частиною п`ятою статті 129 ГПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатами робіт, судова колегія доходить висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на наступне.

За змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України").

Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача відповідно до положень ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норми права викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Суд апеляційної інстанції при зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі №910/20852/20.

Суд зауважує увагу на тому, що заявник хоча і посилається на погодження фіксованої суми винагороди адвоката за надані послуги, втім, на переконання колегії суддів, наданий стороною перелік виконаних робіт представником позивача підлягає оцінці на предмет дотримання критеріїв їх співмірності та обґрунтованості.

Проаналізувавши опис наданих адвокатом послуг, а також подані документи, колегія суддів вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) в суді апеляційної інстанції на суму 15 000 грн не відповідає критерію розумності та є не співмірною з обсягом наданих адвокатом послуг.

Правова позиція позивача була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду спору двома судовими інстанціями.

Судова колегія зазначає, що із заяв по суті в суді апеляційної інстанції було подано відзив на апеляційну скаргу.

При цьому, зміст відзиву на апеляційну скаргу є подібним за змістом із відповіддю на відзив, наданим позивачем в суді першої інстанції, тобто доводи позивача не зумовили збільшення джерел правого регулювання спірних правовідносин, збільшення доказової бази та обставин, які входять до предмету доказування.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Єресько О.С. в якості представника позивача брала участь у розгляді даної справи місцевим господарським судом, відтак обізнаність адвоката щодо предмета спору, специфіки спірних правовідносин, судової практики у подібних правовідносинах, сталої правової позиції та ходу розгляду справи презюмується, у зв`язку з чим підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу не вимагали великого обсягу аналітичної та технічної роботи.

Правова позиція відповідача також залишилась незмінною, у зв`язку з чим, з огляду на наявність вже готових напрацювань, була відсутня потреба у докладанні значних зусиль з витратою великих обсягів часу на повторне викладення вказаної інформації у вищенаведеному документі, тим більше, що кваліфікація спірних правовідносин та джерела їх правового регулювання вже були зазначені безпосередньо у рішенні місцевого господарського суду.

Аналізуючи надані адвокатом відповідача послуги, колегія суддів зазначає, що виокремлення адвокатом таких послуг як ознайомлення з апеляційною скаргою, підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу фактично дублюють одна одну послугу та не утворюють самостійного правового результату, який би міг обґрунтовувати їх окрему оплату.

Всі перелічені адвокатом в детальному описі роботи, при цьому без визначення скільки було витрачено загалом годин є необґрунтованими, не відповідають критерію необхідності та дійсності, адже всі вище перелічені послуги охоплюються послугою із підготовки та подання відзиву.

Подібний за змістом висновок викладено в постанові Верховного Суду у постанові від 08.04.2021 року у справі №922/2321/20.

Судова колегія також враховує, що відповідачем у справі є Управління освіти Херсонської міської ради, який є органом місцевого самоврядування, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері освіти на території Херсонської міської територіальної громади, завданням якого є організація та забезпечення функціонування закладів дошкільної, загальної середньої, позашкільної та професійної освіти; створення безпечного та комфортного освітнього простору для всіх учасників освітнього процесу; підтримка педагогічних працівників та сприяння їхньому професійному розвитку.

На переконання судової колегії, сума витрат на правничу допомогу, понесених позивачем в суді апеляційної інстанції, становить 5 000 грн, як такі, що відповідають критерію реальності адвокатських витрат та критерію розумності їх розміру.

При цьому, судова колегія зазначає, що сам по собі акт наданий послуг та наведений в ньому детальний опис робіт не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони. Суд виходить з того, що розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

У договорі про надання правничої допомоги клієнт та адвокат вправі визначити розмір винагороди адвоката за надання клієнту юридичних послуг на власний розсуд. Проте, ці витрати не повинні бути непомірним тягарем для іншого учасника справи, який не є стороною цього договору.

Колегія суддів зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЕСКО ЮА про стягнення витрат на правничу допомогу такою, що потребує часткового задоволення з відмовою в іншій частині.

Керуючись статтями 126, 129, 244 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ЕСКО ЮА про ухвалення додаткового рішення у справі №916/1201/25 - задовольнити частково.

Стягнути з з Управління освіти Херсонської міської ради (73000, м. Херсон, вул. Воронцовська, буд. 15-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕСКО ЮА (03191, м. Київ, вул. Ломоносова, буд. 56, кв. 52, ) витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 5 000 (п`ять тисяч гривень) грн.

В решті заяви відмовити.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі статтями 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Судді: Г.І. Діброва

Я.Ф. Савицький