ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"23" лютого 2026 р. Справа № 916/534/26

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона № 19» про видачу судового наказу (вх. №553/26 від 17.02.2026), пред`явлену до боржника приватної фірми «Оптіма»,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона № 19» (далі по тексту ТОВ «Пересувна механізована колона № 19») звернулося до господарського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з приватної фірми «Оптіма» суми основного боргу у розмірі 189 431,00 грн, збитків від інфляції у розмірі 117 374,78 грн.

В обґрунтування поданої заяви ТОВ «Пересувна механізована колона № 19» посилається на неналежне виконання боржником зобов`язань за договором поставки № 10/06 від 10.06.2017 в частині повернення попередньої оплати. Заявник стверджує, що він втратив інтерес у товарі у зв`язку з недоцільністю та неможливістю ведення господарської діяльності на території Херсонської області, що є підставою для повернення боржником перерахованої на його рахунок суми попередньої оплати.

Заявником на підтвердження правомірності заявлених вимог було надано суду, зокрема, копії договору поставки №10/06 від 10.06.2017 та додаткової угоди №1 від 25.12.2018 до вказаного договору; платіжні інструкції про перерахування коштів на рахунок боржника; бухгалтерську довідку за період з 22.12.2021 до 23.02.2022; видаткові накладні на підтвердження часткової поставки боржником товару; розрахунок збитків від інфляції; претензію №136 від 20.10.2025 про повернення боржником попередньої оплати за договором №10/06 від 10.06.2017 у загальному розмірі 412 045,00 грн з доказами її направлення 20.10.2025 засобами поштового зв`язку на адресу боржника.

Розглянувши заяву ТОВ «Пересувна механізована колона № 19» про видачу судового наказу в частині вимог про стягнення збитків від інфляції у розмірі 117 374,78 грн, господарський суд дійшов наступного висновку.

Приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України врегульовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3-4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Господарський суд зазначає, що за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК України). Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин, що з поданої заяви про видачу судового наказу не випливає виникнення або порушення права грошової вимоги. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника на предмет наявності/порушення його права, щодо наявності прострочення виконання зобов`язання боржником (зокрема, з метою визначення періоду, який знаходиться в межах позовної давності). Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (ст. 15 ГПК України). Так, у випадку встановлення судом обставин, які свідчать про необґрунтованість вимог заявника у певній частині, навіть щодо частини вимог, мають місце обставини, які свідчать про відсутність без спірності вимог, що є обов`язковою умовою наказного провадження, а отже суд повинен відмовити у видачі наказу з таких підстав. При цьому законом не передбачено обов`язку суду здійснювати перерахунок заявлених вимог та право суду видавати судовий наказ в частині заборгованості, заявленої в межах конкретного виду вимоги, так як у протилежному випадку суд, буде здійснювати розгляд вимог у порядку, який притаманний для позовного провадження, що суперечить інституту наказного провадження.

Умовами договору поставки №10/06 від 10.06.2017 не встановлено строків, у межах яких приватна фірма «Оптіма» зобов`язана повернути суму попередньої оплати у випадку невиконання своїх зобов`язань (незалежно від причин їх невиконання). Таким чином, в такому випадку, кошти мають бути повернуті згідно із загальним правилом, закріпленим у ст. 530 ЦК України, тобто після пред`явлення покупцем відповідної вимоги.

Претензію №136 від 20.10.2025 про повернення боржником попередньої оплати за договором №10/06 від 10.06.2017 у загальному розмірі 412 045,00 грн була направлена ТОВ «Пересувна механізована колона № 19» лише 20.10.2025, а, отже, лише після настання цієї дати заявник може нараховувати збитки від інфляції. Проте заявлені до стягнення збитки від інфляції у розмірі 117 374,78 грн розраховані заявником з урахуванням показників інфляції за період з січня 2022 року до січня 2026 року, тобто ще до дати виникнення права для їх нарахування.

Викладене вище дозволяє господарському суду дійти висновку, що з поданої заяви не вбачається порушення права грошової вимоги на загальну суму 117 374,78 грн. При цьому у суду відсутні повноваження на перерахунок збитків від інфляції при розгляді заяв про видачу судового наказу. Право на здійснення перерахунку заявлених до стягнення сум, а також визначення початкового моменту прострочення грошового зобов`язання, надані суду при розгляді справ у порядку позовного провадження. Таким чином, у суду наявні підстави для відмови у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення збитків від інфляції у розмірі 117 374,78 грн згідно з п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України

Відповідно до ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Судові витрати зі сплати судового збору у відповідній частині покладаються судом на заявника відповідно до приписів ст. 151 ГПК України у зв`язку з відмовою у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 147, 148, 151- 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона № 19» у задоволенні заяви про видачу судового наказу в частині вимог про стягнення з приватної фірми «Оптіма» збитків від інфляції у розмірі 117 374,78 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя С.П. Желєзна