РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.02.2026Справа № 910/12680/25

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут"
доПриватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
простягнення 35269079,10 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Секретар судового засідання Яніцький В.В.

Представники сторін:

від позивача Лепех А.М.
від відповідачаОстапенко С.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" 49479628,37 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №0216-09021 про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел від 01.07.2019 в частині оплати наданих позивачем послуг у встановлений строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2025 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/12680/25, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 18.11.2025; встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

07.11.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує. Серед іншого відповідач зазначає, що своєчасність та повнота виконання ним своїх зобов`язань за надану послугу залежить від наявності та достатності джерел покриття витрат в структурі тарифу, а також від своєчасності та повноти здійснення учасниками ринку електричної енергії розрахунків за договорами про надання послуг з передачі електричної енергії.

За твердженнями відповідача, наразі наявний фінансовий дисбаланс між зобов`язаннями оператора системи передачі щодо оплати постачальникам універсальних послуг вартості таких послуг та обсягами витрат на послугу, включених до структури тарифу на 2025 рік згідно з постановою НКРЕКП від 19.12.2024 №2200, які встановлені на рівні, недостатньому для покриття потреби 2025 року, що унеможливлює здійснення своєчасних та у повному обсязі розрахунків з постачальниками універсальних послуг.

11.11.2025 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він проти тверджень відповідача, викладених у відзиві на позов, заперечив.

12.11.2025 від відповідача надійшло клопотання про встановлення процесуального строку на подання заперечень на відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2025 відкладено підготовче засідання у справі на 10.12.2025, встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив до 01.12.2025.

02.12.2025 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, сформовані в підсистемі "Електронний Суд" 01.12.2025.

02.12.2025 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог до 35269079,10 грн у зв`язку з частковим погашенням відповідачем суми основного боргу.

У підготовчому засіданні 10.12.2025 судом прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.01.2026.

12.01.2026 від позивача надійшла заява про повернення до стадії підготовчого провадження та про зменшення розміру позовних вимог до 5620480,44 грн у зв`язку з частковим погашенням відповідачем суми основного боргу.

У судовому засіданні 14.01.2026 судом відмовлено в задоволенні заяви позивача про повернення до стадії підготовчого провадження та про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з відсутністю відповідних процесуальних підстав, в т.ч. з урахуванням ст.46 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні з розгляду справи по суті 14.01.2026 оголошено перерву до 11.02.2026.

Представник позивача у судовому засіданні 11.02.2026 заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 11.02.2026 проти заявлених позовних вимог заперечив.

У судовому засіданні 11.02.2026 судом оголошено про перехід до стадії ухвалення рішення, вступну та резолютивну частину якого буде проголошено 11.02.2026 після оголошеної перерви.

У судовому засіданні 11.02.2026 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" (постачальник послуг) та Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (замовник) укладено договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел №0216-09021 131 ЮВ/19 (договір).

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" утворене відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 №73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 №829-р "Про погодження перетворення державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у приватне акціонерне товариство" шляхом перетворення Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго".

Наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2019 №321 Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" перетворено у Приватне акціонерне товариство (ПрАТ), 100% акцій якого належить державі та не підлягають відчуженню, затверджено статут новоутвореного підприємства. Новоутворене Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" є правонаступником усіх майнових прав та обов`язків Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго".

Відповідно до п.1.1 договору для забезпечення покриття економічно обґрунтованих витрат постачальник послуг на виконання спеціальних обов`язків із купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, надає замовнику послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії (далі - послуга) в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Замовник сплачує постачальнику послуг вартість наданих послуг відповідно до умов цього договору (п.1.2 договору).

Умовами п.2.1 договору передбачено, що вартість та порядок оплати послуги визначаються відповідно до вимог Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 №641 (далі - Порядок), у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом постачальником послуг.

Згідно з пп.4 п.3.3 договору замовник зобов`язаний у повному обсязі здійснювати оплату вартості послуги, розрахованої постачальником послуг та затвердженої регулятором.

Сторони погоджуються з тим, що до договору та його додатків, вносяться зміни у разі внесення змін до затвердженої форми типового договору про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел (п.6.2 договору).

Відповідно до п.6.6 договору, сторони здійснюють обмін інформацією в рамках цього договору з використанням електронного документообігу та з метою контролю цілісності та достовірності інформації, яка передається в електронному вигляді, а також для підтвердження її авторства сторони забезпечуються наявність кваліфікованого електронного цифрового підпису.

Цей договір набирає чинності з 01.07.2019 та діє до 31.12.2020 (п.7.1 договору).

В подальшому між сторонами було підписано ряд додаткових угод до договору, в т.ч. додаткову угоду №9, згідно п.1 якої, у зв`язку із набуттям чинності постанови НКРЕКП "Про затвердження змін до постанови НКРЕКТ від 26.04.2019 №641" від 26.07.2024 №1381, згідно з якою затверджено Типовий договір про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел з постачальником універсальних послуг, сторони домовилися викласти договір разом з додатками до нього у новій редакції, що додаються до цієї додаткової угоди та є її невід`ємною частиною.

Викладення сторонами умов договору в новій редакції не є припиненням первісного зобов`язання між сторонами шляхом заміни новим зобов`язанням відповідно до ст.604 Цивільного кодексу України та не змінює дату набрання чинності договором. Умови додаткових угод до договору, які не суперечать договору в редакції цієї додаткової угоди, залишаються без змін і сторони підтверджують свої зобов`язання за ними. Згідно із ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України умови даної додаткової угоди поширюються на взаємовідносини сторін, які виникли з 31.07.2024.

Так, п.2.1 договору в редакції додаткової угоди №9 вартість та порядок оплати послуги визначаються з урахуванням вимог Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26 квітня 2019 року №641 (далі - Порядок), у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом постачальником послуг, визначеними згідно з Правилами роздрібного ринку електричної енергії затвердженими постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 (далі - ПРРЕЕ) та Порядком продажу та обліку електричної енергії, виробленої активними споживачами, та розрахунків за неї, затвердженим постановою НКРЕКП від 29 грудня 2023 року №2651.

Підписання актів приймання-передачі наданих послуг та актів коригування до актів приймання-передачі наданих послуг відбувається в електронній формі (за допомогою системи, яка забезпечує функціонування електронного документообігу з накладанням кваліфікованого електронного підпису (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом), що забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами, або у паперовій формі шляхом проставлення власноручного підпису уповноваженої особи (у разі неможливості підпису в електронній формі) (п.7.3 договору в редакції додаткової угоди №9).

Згідно з п.8.1 договору в редакції додаткової угоди №9 цей договір набирає чинності з 01.07.2019 та діє до 31.12.2024.

Відповідно до п.8.1 договору в редакції додаткової угоди №10 цей договір набирає чинності з 01.07.2019 та діє до 31.12.2025.

За твердженнями позивача, спір у справі виник у зв`язку з простроченням відповідачем своїх зобов`язань з оплати наданих позивачем у період з 01.08.2025 по 31.08.2025 послуг, у зв`язку з чим наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 35269079,10 грн основного боргу.

У свою чергу відповідач не визнає обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, господарський суд зазначає про таке.

Умовами п.7.1 договору в редакції додаткової угоди № 10) передбачено, що під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони керуються чинним законодавством України, зокрема, Законом України "Про ринок електричної енергії".

Виходячи з положень Закону України "Про ринок електричної енергії", а також постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, регулятор) від 14.06.2018 №429, позивач є постачальником універсальних послуг та учасником ринку електричної енергії, який проводить господарську діяльність з постачання електричної енергії споживачу.

У свою чергу, відповідач є оператором системи передачі та здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління об`єднаної енергетичної системи України.

Відповідно до п.55 ч.1 ст.1 Закону України "Про ринок електричної енергії" (в редакції, чинній в період виникнення спірних правовідносин) оператор системи передачі - це юридична особа, відповідальна за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Згідно з п.23 ч.1 ст.33 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи передачі виконує покладені на нього спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, зокрема, загальносуспільний інтерес зі збільшення частки виробництва енергії з альтернативних джерел, підвищення ефективності комбінованого виробництва електричної та теплової енергії, інших спеціальних обов`язків (ч.8 ст.33 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Частиною 6 ст.63 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що постачальник універсальних послуг одночасно з виконанням обов`язку щодо купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом у приватних домогосподарств, величина встановленої потужності генеруючих установок яких не перевищує 50 кВт, надає оператору системи передачі послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії. Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії визначається у відповідні розрахункові періоди як різниця між вартістю електричної енергії, купленої ним за "зеленим" тарифом, та її вартістю, розрахованою за цінами ринку "на добу наперед". Розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії здійснюється постачальником універсальних послуг відповідно до порядку купівлі електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії, з урахуванням доходу постачальника універсальних послуг від продажу гарантій походження електричної енергії, виробленої з відновлюваних джерел енергії. Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії затверджується регулятором.

Отже, згідно положень Закону України "Про ринок електричної енергії" на відповідача, який є оператором системи передачі об`єднаної енергетичної системи України та позивача, який виконує функції постачальника універсальних послуг, вказаним Законом покладено спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, зокрема, спеціальні обов`язки із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел.

Пунктом 2 ч.7 ст.63 Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що постачальники універсальних послуг мають право отримувати компенсацію витрат, зокрема, на надання оператору системи передачі послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.

Аналогічне право постачальника універсальних послуг закріплено п.5.3.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312.

Як вже вказувалося судом, п.2.1 договору в редакції додаткової угоди №9 вартість та порядок оплати послуги визначаються з урахуванням вимог Порядку купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26 квітня 2019 року №641 (далі - Порядок), у розрахунковому періоді та відповідно до фактичних обсягів купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом постачальником послуг, визначеними згідно з Правилами роздрібного ринку електричної енергії затвердженими постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 (далі - ПРРЕЕ) та Порядком продажу та обліку електричної енергії, виробленої активними споживачами, та розрахунків за неї, затвердженим постановою НКРЕКП від 29 грудня 2023 року №2651.

Постановою НКРЕКП від 26.04.2019 №641 затверджено Порядок купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом (в редакції, чинній в період виникнення спірних правовідносин) (Порядок), який згідно з п.1.2. гл.1 поширюється, зокрема, на виробників електричної енергії за "зеленим" тарифом, постачальників електричної енергії, що виконують функцію постачальника універсальних послуг (ПУП, постачальник), оператора системи передачі (ОСП, оператор).

Розділом 15 Порядку передбачено розрахунок вартості та порядок оплати послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, що надається постачальником універсальних послуг.

Так, згідно з 15.2 Порядку протягом перших 12 днів календарного місяця, наступного за розрахунковим, ПУП направляє ОСП акт приймання-передачі та відповідний розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП. ОСП протягом п`яти календарних днів з дати отримання повертає акт приймання-передачі ПУП, підписаний зі своєї сторони, або надає до нього обґрунтовані зауваження, що містять вичерпні пояснення та документальне підтвердження причин непогодження розрахунку вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП.

Відповідно до п.15.3 Порядку протягом двох робочих днів після отримання від ОСП підписаного акта приймання-передачі ПУП надає регулятору розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії та копію акта приймання-передачі для затвердження.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, позивачем було надано, а відповідачем прийнято послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, що підтверджується підписаним сторонами без зауважень шляхом накладення КЕП актом приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел до договору №8 від 31.08.2025 за період надання послуги серпень 2025 року на суму 71051565,86 грн з ПДВ.

Згідно з п.15.4 Порядку ОСП здійснює 100% оплату ПУП вартості наданої послуги відповідно до акта приймання-передачі протягом трьох робочих днів з дати затвердження регулятором розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ПУП у розрахунковому місяці.

Відповідно до п.15.5 Порядку у разі надходження оновлених даних від учасників ринку після проведення розрахунків обсягів врегулювання сторони коригують акти приймання-передачі наданих послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел. Після підписання ОСП акта коригування ПУП надає регулятору коригований розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел та копію акта коригування для затвердження.

Судом встановлено, що НКРЕКП постановою №1526 від 23.09.2025 було затверджено розмір вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданих позивачем за серпень 2025 року у сумі 59209638,22 грн (без ПДВ).

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач оплатив надані позивачем у спірний період послуги частково, а саме: 4512627,05 грн згідно платіжної інструкції від 26.09.2025 №ПУП012167, 4689403,35 грн згідно платіжної інструкції від 26.09.2025 №ПУП012166, 12369907,09 грн згідно платіжної інструкції від 01.10.2025 №ПУП012211.

В подальшому, відповідачем також сплачено 14210549,27 грн згідно платіжної інструкції від 01.12.2025 №ПУП012622, у зв`язку з чим позивачем зменшено розмір заявлених позовних вимог.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, в тому випадку коли спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

В судовому засіданні з розгляду справи по суті від позивача надійшла заява, в якій останній повідомив про сплату відповідачем 11850410,58 грн згідно платіжної інструкції від 19.12.2025 №ПУП012720 та 17798188,08 грн згідно платіжної інструкції від 30.12.2025 №ПУП012817, що свідчить про відсутність предмету спору в цій частині позовних вимог та відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України є підставою для закриття провадження у справі в частині стягнення 29648598,66 грн основного боргу у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Доказів сплати заборгованості за договором у розмірі 5620480,44 грн відповідачем не надано, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Надаючи оцінку запереченням відповідача, викладеним у відзиві на позов, суд враховує принципи "естопель" та "заборони суперечливої поведінки".

Доктрина "естопель" бере походження з англосаксонської системи права і базується на принципах добросовісності і послідовності. За своєю природою це прояв загального принципу недопустимості зловживання правом. Сторона, яка вчиняє дії або робить заяви у спорі, що суперечать тій позиції, яку вона займала раніше, не повинна отримати перевагу від своєї непослідовної поведінки.

Доктрина римського права "venire contra factum proprium" (принцип заборони суперечливої поведінки) базується на римській максимі "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Суд звертає увагу на те, що поведінка відповідача не відповідає принципу естопель і доктрині venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки). У судовій практиці принцип добросовісності охоплює естопель та заборону суперечливої поведінки (venire contra factum proprium). Естопель правовий принцип, згідно з яким сторона позбавляється права без розгляду питання по суті висувати певні заперечення або заяви, які явно розходяться з її початковим поведінкою. Принцип заборони суперечливої поведінки (venire contra factum proprium) базується на правилі, що ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці. Принцип "естопель", зокрема, застосовано в практиці Європейського суду з прав людини ("Хохліч проти України", "Рефаг парті зі (Партія добробуту) Туреччини та інші проти Туреччини") та він підлягає застосуванню і українськими судами.

Постановою Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №449/1154/14 визначено, що добросовісність (п.6 ст.3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

У ст.І.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права закріплено, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Одним із способів захисту добросовісної сторони є принцип естопелю: особа втрачає право посилатися на будь-які факти на обґрунтування своїх домагань, якщо його попередня поведінка свідчила про те, що вона дотримується протилежної позиції.

Обов`язкові умови для застосування естопелю: (a) виникнення довіри в іншої сторони має стосуватися особи, якій протиставляється естопель; (b) виникнення обґрунтованої довіри у добросовісної сторони; (c) очевидна несправедливість підриву довіри.

(a) виникнення довіри в іншої сторони має стосуватися особи, якій протиставляється естопель. Довіра добросовісної сторони має стати результатом попередньої поведінки недобросовісної сторони, здатної сформувати таку довіру (наприклад, будь-яких заяв, обіцянок, фактичної поведінки, що формує в іншої сторони обґрунтовані очікування, у тому числі й бездіяльності).

(b) виникнення обґрунтованої довіри у добросовісної сторони мають виникнути певні очікування щодо подальшої поведінки іншої особи. Сторона має розумні підстави для того, щоб покладатися на поведінку контрагента.

(с) очевидна несправедливість підриву довіри. Сама собою суперечлива поведінка не заборонена. Заборона суперечливої поведінки не покликана покарати особу, яка діє суперечливо. Право блокується через очевидну несправедливість, що в конкретних ситуаціях може виникати в результаті суперечливої поведінки.

Відповідно до висновку, сформульованого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 14.12.2021 у справі №147/66/17 добросовісність - це певний стандарт поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Принцип добросовісності передбачає, що сторони повинні діяти добросовісно під час реалізації їхніх прав і передбаченого договором та/або законом виконання їхніх обов`язків. Введення у цивільне законодавство принципу добросовісності є заходом, спрямованим на зміцнення моральних засад цивільно-правового регулювання. Саме з позиції моральності слід підходити до оцінки поведінки суб`єкта права як добросовісного або недобросовісного.

Згідно з висновком Верховного Суду, сформульованим у постанові від 16.02.2022 у справі №914/1954/20 суди мають враховувати принцип добросовісності - стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина заборони суперечливої поведінки, в основі якої лежить принцип добросовісності, базується на римській максимі: ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, та, що не відповідає попереднім заявам або поведінці однієї сторони, за умови, що інша розумно на них покладається.

Таким чином, поведінка та дії управнених та зобов`язаних сторін (позивача та відповідача) повинні відповідати принципу добросовісності та сутності чесної ділової практики, будуватися на взаємоповазі та дотриманні інтересів усіх учасників цих відносин.

Суд відзначає, що після подання відзиву на позов з відповідними запереченнями, відповідачем було сплачено 43859147,93 грн основного боргу, що свідчить про наявність суперечливої поведінки з боку відповідача та відсутність реальних заперечень проти суми, яка заявлена до стягнення та строку оплати зазначеного боргу, у зв`язку з чим суд критично ставиться до висловлених відповідачем заперечень.

Отже, підсумовуючи встановлене вище, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови договору в частині здійснення оплати за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим вимоги позивача є правомірними. Провадження у справі №910/12680/25 в частині стягнення з відповідача 29648598,66 грн основного боргу підлягає закриттю на підставі положень п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в частині задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.74, 129, 231, 238-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25, ідентифікаційний код 00100227) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" (79016, м.Львів, вул.Т.Шевченка, буд.1, ідентифікаційний код 42092 (п`ять мільйонів шістсот двадцять тисяч чотириста вісімдесят) грн 44 коп. заборгованості, а також витрати зі сплати судового збору у сумі 84307 (вісімдесят чотири тисячі триста сім) грн 21 коп.

3. На підставі п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України закрити провадження у справі №910/12680/25 в частині стягнення з відповідача на користь позивача 29648598,66 грн основного боргу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 09.03.2026

Суддя Ю.М. Смирнова