ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.02.2026м. СумиСправа № 920/1283/25

Господарський суд Сумської області у складі судді Короленко В.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №920/1283/25

за позовом Акціонерного товариства Сумиобленерго (вул. Івана Сірка, буд. 7, м. Суми, 40035; код за ) в особі філії Шосткинський район електричних мереж Акціонерного товариства Сумиобленерго (вул. Рідна, буд. 68, м. Шостка, Сумська область,41100; код за ЄДРПОУ ВП 37785255),

до відповідача Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 ),

про стягнення 24609,71 грн

установив:

08.09.2025 позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 24609,71 грн заборгованості за договором №2411311 від 05.08.2020, а також 3028,00 грн судового збору.

08.09.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 920/1283/25 призначено судді Джепі Ю.А.

Ухвалою від 15.09.2025 прийнято позовну до розгляду та відкрито провадження у справі №920/1283/25 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; установлено сторонам строки для надання заяв по суті справи.

29.09.2025 відповідачем подано відзив на позов (вх №4607), в якому відповідач просить відмовити позивачу у стягненні з відповідача заборгованості по договору №2411311 від 05.08.2020 у розмірі 24609, 71грн, в тому числі: 4930,14 грн 3% річних (за період з 01.02.2024 по 31.07.2025); 19679,57 грн інфляційні нарахування (за період з 01.01.2024 по 30.06.2025) та 3028,00 грн судового збору.

30.09.2025 позивач подав відповідь на відзив (вх №4651), в якому позивач зауважив, що відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували своєчасну оплату послуг за період, за який позивач здійснив нарахування інфляційних та 3% річних, та доказів суперечності розрахунків інфляційних та 3% річних, позивач вважає правомірними, законними та обґрунтованими, та такими, що не спростовані відповідачем позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 4930,14 грн (за період з 01.02.2024 по 31.07.2025) та інфляційних нарахувань в розмірі 19679,57 грн (за період з 01.01.2024 по 30.06.2025).

18.11.2025 позивач подав клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін (вх №6005, 6006), в якому позивач просив поновити пропущений процесуальний строк для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 26.11.2025 у справі №920/1283/25 постановлено:

-задовольнити клопотання Акціонерного товариства Сумиобленерго б/н від 18.11.2025 (вх. № 6005) про поновлення процесуального строку для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін;

-задовольнити клопотання Акціонерного товариства Сумиобленерго б/н від 18.11.2025 (вх. № 6006) про розгляд справи № 920/1283/25 у судовому засіданні з повідомленням сторін;

-долучити до матеріалів справи відзив на позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України б/н від 29.09.2025 (вх. №4607 від 29.09.2025) та відповідь на відзив на позовну заяву Акціонерного товариства Сумиобленерго подано до суду відповідь на відзив б/н від 30.09.2025 (вх. №4651 від 30.09.2025);

-призначити розгляд справи №920/1283/25 по суті у судовому засіданні з повідомленням сторін на 11.12.2025, 14:30.

08.12.2025 відповідач подав заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області.

11.12.2025 суддя Джепа Ю.А. перебувала у відпустці, розгляд справи не відбувся.

13.12.2025 відповідно до указу Президента України №934/2025 Про призначення судді ОСОБА_1 призначено на посаду судді Центрального апеляційного господарського суду.

16.12.2025 наказом голови Господарського суду Сумської області №18 Про відрахування зі штату суду судді Юлії Джепи суддю Джепу Юлію Артурівну 17.12.2025 відраховано зі штату Господарського суду Сумської області.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 18.12.2025 у справі №920/1283/25 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

18.12.2025 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподіл судової справи між суддями справу №920/1283/25 призначено судді Короленко В.Л.

Ухвалою від 30.12.2025 у справі №920/1283/25 (суддя Короленко В.Л.) постановлено

-розгляд справи №920/1283/25 розпочати спочатку зі стадії відкриття провадження у справі;

-справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами;

-залишити без розгляду заяву відповідача вх. №6277 від 08.12.25 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Згідно з ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі, крім випадків, передбачених статтею 252-1 цього Кодексу.

Ураховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам були створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами.

Судовий процес на виконання ч. 3 ст. 222 ГПК України не фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.

Відповідно до статті 233 ГПК України за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, судом ухвалене рішення у даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд установив наступне.

05.08.2020 між АТ "Сумиобленерго", як оператором системи, та Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України, як споживачем, укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №2411311 (далі - договір).

Відповідно до умов договору, оператор системи надає споживачу послуги з розподілу електричної енергії, а споживач оплачує за розподіл електричної енергії згідно з умовами глави 5 договору та інші послуги оператора системи згідно з додатком 4 до договору.

Пунктами 5, 6 Порядку розрахунків (додаток 4 до договору) встановлено, що споживач до початку звітного розрахункового періоду здійснює попередню оплату за послуги з розподілу електричної енергії у розмірі повної вартості розподілу очікуваного обсягу споживання, наданого споживачем оператору системи у порядку визначеному Правилами роздрібного ринку електричної енергії. Споживач до початку розрахункового періоду (до 01 числа календарного місяця) здійснює платіж на наступний розрахунковий період плати за перетікання реактивної електроенергії.

Пунктом 8 Порядку розрахунків (додаток 4 до договору розподілу) передбачено, що у разі несвоєчасної оплати платежів передбачених договором, оператор системи проводить споживачу, що не є побутовим, нарахування за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання 3% річних від простроченої суми та інфляційних нарахувань.

Факт належного виконання умов договору АТ "Сумиобленерго" підтверджується актами прийняття-передавання електричної енергії протягом розрахункових періодів за особовим рахунком № НОМЕР_3 (арк. спр. 24-34).

Відповідно до матеріалів справи позивачем відповідачу були виставлені рахунки (арк. спр. 35-62), а саме:

-рахунок №091 від 30.11.2023 за листопад 2023 року для оплати послуги з розподілу електричної енергії на суму 179974,88 грн;

-рахунок №097 від 30.11.2023 за листопад 2023 року для оплати послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на суму 508,94 грн;

-рахунок №045 від 31.12.2023 року за грудень 2023 року для оплати послуги з розподілу електричної енергії на суму 221192,82 грн.;

-рахунок №041 від 31.12.2023 за грудень 2023 року для оплати послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на суму 553,51 грн;

-рахунок №878 від 31.01.2024 за січень 2024 року для оплати послуги з розподілу електричної енергії на суму 284696,65 грн;

-рахунок № 874 від 31.01.2024 за січень 2024 року для оплати послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на суму 581,17 грн;

-рахунок №872 від 29.02.2024 за лютий 2024 року для оплати послуги з розподілу електричної енергії на суму 226958,84 грн;

-рахунок №878 від 29.02.2024 за лютий 2024 року для оплати послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на суму 440,92 грн;

-рахунок №737 від 31.03.2024 за березень 2024 року для оплати послуги з розподілу електричної енергії на суму 214526,65 грн;

-рахунок №733 від 31.03.2024 за березень 2024 року для оплати послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на суму 421,30 грн;

-рахунок №880 від 30.06.2024 за червень 2024 року для оплати послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на суму 340,55 грн;

-рахунок №625 від 31.07.2024 за липень 2024 року для оплати послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на суму 978,76 грн;

-рахунок №337 від 31.08.2024 за серпень 2024 року для оплати послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на суму 626,47 грн;

-рахунок № 340 від 30.09.2024 за вересень 2024 року для оплати послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на суму 321,71 грн;

-рахунок № 185 від 31.10.2024 за жовтень 2024 року для оплати послуги з розподілу електричної енергії на суму 97824,63 грн;

-рахунок №181 від 31.10.2024 за жовтень 2024 року для оплати послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на суму 379,63 грн;

-рахунок №871 від 31.01.2025 за січень 2025 року для оплати послуги з розподілу електричної енергії на суму 307062,23 грн;

-рахунок №877 від 31.01.2025 за січень 2025 року для оплати послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на суму 2091,45 грн;

-рахунок №656 від 28.02.2025 за лютий 2025 року для оплати послуги з розподілу електричної енергії на суму 310143,82 грн;

-рахунок №652 від 28.02.2025 за лютий 2025 року для оплати послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на суму 2433,65 грн;

-рахунок №803 від 31.03.2025 за березень 2025 року для оплати послуги з розподілу електричної енергії на суму 287738,07 грн;

-рахунок №809 від 31.03.2025 за березень 2025 року для оплати послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на суму 3246,21 грн;

-рахунок №056 від 30.04.2025 за квітень 2025 року для оплати послуги з розподілу електричної енергії на суму 240986,54 грн;

-рахунок №052 від 30.04.2025 за квітень 2025 року для оплати послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на суму 2512,55 грн;

-рахунок №882 від 31.05.2025 за травень 2025 року для оплати послуги з розподілу електричної енергії на суму 166153,45 грн;

-рахунок №888 від 31.05.2025 року за травень 2025 року для оплати послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на суму 1614,28 грн;

-рахунок №485 від 30.06.2025 за червень 2025 року для оплати послуги з розподілу електричної енергії на суму 100672,61 грн;

-рахунок №481 від 30.06.2025 за червень 2025 року для оплати послуги із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії на суму 2151,08 грн.

Як зазначає позивач, в порушення договірних зобов`язань відповідачем несвоєчасно проводилась оплата послуг з розподілу електричної енергії та послуг із забезпечення перетікань реактивної електричної енергії, що підтверджується платіжними інструкціями доданими до позову (арк. спр. 64-82), що стало підставою для нарахування позивачем відповідачу сум інфляційних збитків та 3% річних, а саме:

-4930,14 грн 3 % річних за період з 01.02.2024 по 31.07.2025;

-19679,57 грн інфляційних нарахувань за період з 01.01.2024 по 30.06.2025.

З огляду на зазначене позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача 24609,71 грн заборгованості за неналежне виконання умов договором №2411311 від 05.08.2020 щодо повної та своєчасної сплати вартості наданих позивачем послуг.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що не завжди вчасно сплачував послуги з розподілу електричної енергії, проте не погоджується щодо нарахування штрафних санкцій та наголошує, що Військова частина НОМЕР_1 є бюджетною організацією та розпорядником коштів 3-го рівня, яка фінансується з державного бюджету України та діє в межах отриманих бюджетних призначень і фінансування отриманих через розпорядника бюджетних коштів. Забезпечення військових частин Національної гвардії України проводиться з дотриманням норм Бюджетного кодексу України, статтею 23 якого передбачено, що бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету, здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Згідно п. 12 ст. 23 Бюджетного кодексу України: «Усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду». В силу п. 12 ст.2 Бюджетного кодексу України військова частина є суб`єктом бюджетних відносин і при здійсненні розрахунків не може виходити за межі бюджетного періоду, який відповідно до ст. 3 Бюджетного кодексу України починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Відповідач, аналізуючи вищезазначені норми, наголошує, що за обставин даної справи, штрафні санкції до відповідача застосовуватися не можуть. Крім того ст.614 Цивільного кодексу України встановлює, що підставою відповідальності за порушення зобов`язання є вина (в формі умислу або необережності), яка в діях (бездіяльності) відповідача відсутня.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то зобов`язання підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до укладеного сторонами спору договору, між позивачем та відповідачем виникли відносини щодо надання послуг з розподілу електричної енергії.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

У статті 905 ЦК України визначено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Відповідно до ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем факт несвоєчасного розрахунку за надані послуги.

Позивач здійснив нарахування відповідачу на підстав умов договору та ст.625 ЦК України 4930,14 грн 3 % річних за період з 01.02.2024 по 31.07.2025 та 19679,57 грн інфляційних нарахувань за період з 01.01.2024 по 30.06.2025 за несвоєчасну оплату платежів, передбачених договором.

Суд, перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку 3% річних та інфляційних нарахувань за допомогою Калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій на офіційному вебсайті Платформа: Ліга Закон за посиланням https://ips.ligazakon.net/calculator/ff, враховуючи неспростований відповідачем належними та допустимими доказами факт неналежного виконання відповідачем умов договору щодо своєчасної і повної оплати вартості наданих послуг за договором, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 4930,14 грн 3 % річних за період з 01.02.2024 по 31.07.2025 та 19679,57 грн інфляційних нарахувань за період з 01.01.2024 по 30.06.2025 визнає законними та обґрунтованими.

Заперечення відповідача судом не приймаються на підставі наступного:

Частиною 3 статті 51 Бюджетного кодексу України передбачено, що розпорядники бюджетних коштів забезпечують у повному обсязі проведення розрахунків за електричну та теплову енергію, водопостачання, водовідведення, природний газ, інші енергоносії, комунальні послуги та послуги зв`язку, які споживаються бюджетними установами, та укладають договори за кожним видом відповідних послуг у межах бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі.

Виходячи із положень ст. 625 Цивільного кодексу України, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Крім зазначеного, суд погоджується з позивачем, що інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Інфляція - це знецінення грошей, зниження їхньої купівельної спроможності, дисбаланс попиту і пропозиції.

Встановлення законодавцем права кредитора на одержання коштів з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зумовлене специфічним видом такого як грошові кошти, якому незалежно від факторів природного середовища (форс-мажорним обставинам) притаманна властивість знецінюватись в більшій мірі ніж всім іншим видам майна (нерухомості, дорогоцінним металам, автомобілям тощо).

При цьому, застосування положень частини другої ст. 625 Цивільного кодексу України не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно частини першої цієї статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.

Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилався, як на підставу позову щодо стягнення з відповідача 4930,14 грн 3 % річних за період з 01.02.2024 по 31.07.2025 та 19679,57 грн інфляційних нарахувань за період з 01.01.2024 по 30.06.2025, у зв`язку з чим суд задовольняє позовні вимоги як законні та обґрунтовані.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі, вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

У поданому позові позивач просить стягнути з відповідача 3028,00 грн судового збору, сплата якого підтверджена платіжною інструкцією від 29.08.2025 №.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України позивачу за рахунок відповідача відшкодовується 3028,00 грн грн судового збору.

Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 ; код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Сумиобленерго (вул. Івана Сірка, буд. 7, м. Суми, 40035; код за ) в особі філії Шосткинський район електричних мереж Акціонерного товариства Сумиобленерго (вул. Рідна, буд. 68, м. Шостка, Сумська область,41100; код за ЄДРПОУ ВП 37785255; поточний рахунок IBAN НОМЕР_4 в АБ "Укргазбанк") 4930,14 грн (чотири тисячі дев`ятсот тридцять грн 14 коп.) 3 % річних та 19679,57 грн (дев`ятнадцять тисяч шістсот сімдесят дев`ять грн 57 коп.) інфляційних нарахувань, а також 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім грн 00 коп.) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256, ст. 257 ГПК України).

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повне рішення складено та підписано 25.02.2026.

СуддяВ.Л. Короленко