ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

09.03.2026р. Справа № 905/169/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.

при секретарі судового засідання Кравець А.Є., -

розглянувши у відкритому попередньому засіданні матеріали

заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

з грошовими вимогами до боржника у сумі 57372,64 грн. (вх.№ 2602/25 від 22.04.2025) та у сумі 862042,25 (вх.№2847/25 від 28.04.2025)

у справі за заявою ініціюючого кредитора ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ; ІНФОРМАЦІЯ_2 )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю КРАСНОЛИМАНСЬКЕ ()

про банкрутство, -

розпорядник майна - арбітражний керуючий Карауш Ю.В., -

представники участі не приймали, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 26.03.2025 у справі №905/169/25, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2025 та постановою Верховного суду від 24.09.2025, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Краснолиманське"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Карауш Юлію Вікторівну; вирішені інші процедурні питання.

На офіційній сторінці Верховного суду веб-порталу Судова влада України опубліковано оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність Товариства з обмеженою відповідальністю КРАСНОЛИМАНСЬКЕ (№75623 від 26.03.2025).

В межах строку, визначеного частиною 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Трун О.В., в системі «Електронний суд» подані заяви про грошові вимоги до боржника, а саме:

22.04.2025 на суму 57372,64 грн. (вх.№ 2602/25 від 22.04.2025), що є розрахованою сумою компенсації частини втраченого заробітку у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

25.04.2025 на суму 862042,25 грн. (вх.№ 2847/25 від 28.04.2025), що є середнім заробітком за час вимушеного прогулу за період з 02.05.2024 по 25.04.2025.

На підтвердження вимог надано суду наступні документи: правовстановлюючі документи представника заявника, паспортні дані та картку платника податків заявника, адвокатські запити від 03 травня 2024 року та 24 травня 2024 року з доказами направлення з описом вкладення, платіжна інструкція №4011 від 08.08.2024, позовна заява до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з квитанцією про доставку документів, рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20.06.2024 по справі №235/3783/24 (провадження №2/235/1165/24), заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.02.2025 по справі №208/9121/24 (провадження 2/208/472/25), витяг з трудової книжки, довідка, сформована засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України про індивідуальні відомості про застраховану особу від 16.05.2024, довідки №440 та №439 від 26.06.2024, ухвала суду по справі №235/4347/24 (провадження №2/208/1447/25).

Ухвалами від 30.04.2025 та 05.05.2025 господарським судом відкладено вирішення питання щодо прийняття заяв зокрема ОСОБА_1 відповідно до повернення матеріалів справи на адресу Господарського суду Донецької області.

Згідно з ухвалою від 23.06.2025 прийнято заяву ОСОБА_1 із вимогами на суму 57372,64 грн. (вх. № 2602/25 від 22.04.2025) та призначено її до розгляду у попередньому засіданні.

Згідно з ухвалою від 24.06.2025 прийнято заяву ОСОБА_1 із вимогами на суму 862042,25 грн. (вх. № 2847/25 від 28.04.2025) та призначено її до розгляду у попередньому засіданні.

Попереднє засідання відкладалось та оголошувались перерви з постановлянням відповідних ухвал суду.

Про хід справи та про дату судового засідання учасники справи повідомлені в системі "Електронний суд" та шляхом оприлюднення на офіційній сторінці Господарського суду Донецької області веб-портала Судова влада України відповідних оголошень.

Також, всі процесуальні акти суду у цій справі оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень веб-порталу Судова влада України в мережі Інтернет, відомості якого є офіційними та загальнодоступними для безоплатного перегляду згідно Закону України "Про доступ до судових рішень", що свідчить про наявність додаткової можливості у сторін ознайомитись із судовими рішеннями у даній справі.

ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» подано до суду додаткові пояснення у справі щодо заяви про грошові вимоги кредитора (вх.№ 01-41/10518/25 від 10.11.2025), в яких вказує, зокрема у пункті 48, що грошові вимоги у розмірі 57372,64 грн. (компенсації втрати частини заробітку) ТОВ «Краснолиманське» не визнає у повному обсязі, оскільки вони є безпідставними. На підтвердження аргументів надано суду правовстановлюючі документи підписанта та квитанції про надсилання цих пояснень іншим учасникам справи в зареєстровані електронні кабінети в системі «Електронний суд».

17.11.2025 в системі «Електронний суд» ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» подані додаткові пояснення у справі (вх.№ 7085/25 від 17.11.2025), за змістом яких між іншим зазначає, що представником ОСОБА_1 - адвокатом Трун О.В. не було надано належних доказів наявності повноважень виступати від імені заявника з кредиторськими вимогами у даній справі, тому просить залишити таку заяву з кредиторськими вимогами без розгляду або відмовити у їх визнанні через відсутність належного підтвердження представництва.

Розпорядником майна подано до суду повідомлення про результати розгляду грошових вимог кредитора до боржника (вх.№ 01-41/11528/25 від 15.12.25), у пункті 40 яких зазначає, що грошові вимоги у розмірі 57372,64 грн. (компенсації втрати частини заробітку) не визнано у повному обсязі, оскільки вони є безпідставними.

Згідно ухвали від 02.03.2026 призначено попереднє засідання на 09.03.2026, визнано явку представників сторін не обов`язковою, вирішені інші процедурні питання.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України. Застосування положень ГПК України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених КУзПБ.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч. 1 ст. 202 ГПК України).

В судовому засіданні 09.03.2026 сторони участі не приймали, письмових пояснень чи доказів додатково не подавали, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що за умовами ч.1 ст. 202 ГПК України не перешкоджає розгляду заяв ОСОБА_1 про грошові вимоги до боржника у цьому попередньому засіданні за наявними документами.

Ухвалою суду від 09.03.2026 суд об`єднав в одне провадження заяви ОСОБА_1 про кредиторські вимоги до ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» на суму 57372,64 грн (вх.№ 2602/25 від 22.04.2025) та на суму 862042,25 грн (вх.№ 2847/25 від 28.04.2025) на підставі п. 1 ч. 2 ст. 173 ГПК України.

Розглянувши клопотання боржника, викладене у додаткових поясненнях (вх.№ 7085/25 від 17.11.2025), зокрема про залишення заяв з кредиторськими вимогами без розгляду через відсутність належного підтвердження представництва, суд не знаходить підстав для його задоволення за відсутністю документального підтвердження наведених ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» аргументів, а повноваження представника ОСОБА_1 - адвоката Трун О.В. підтверджуються наявною в матеріалах справи копією ордеру серії АН № 1539460 від 19.04.2025 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН № 4119 від 22.03.2019, поданими разом із заявою про кредиторські вимоги до боржника.

Згідно ч.2 ст. 47 КУзПБ, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.

Кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають право подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. (Абзац шостий частини другої статті 45 КУзПБ).

Заяви кредиторів за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, стосовно яких є заперечення боржника, розглядаються згідно з цим Кодексом (частина 7 ст. 45 КУзПБ).

Законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України).

Покладення обов`язку доказування обґрунтованості відповідними доказами своїх вимог до боржника саме на кредитора не позбавляє його права на власний розсуд подавати суду ті чи інші докази, що дозволяє суду застосовувати принцип диспозитивності господарського судочинства та приймати рішення про визнання чи відмову у визнанні вимог кредитора, виходячи з тієї сукупності доказів, яка надана кредитором-заявником грошових вимог (постанова від 27.08.2020 у справі № 911/2498/18; від 13.09.2022 у справі № 904/6251/20).

Завданням господарського суду є перевірка заявлених до боржника грошових вимог кредиторів, які можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, та/або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору. Господарський суд зобов`язаний перевірити та надати правову оцінку усім вимогам кредиторів до боржника незалежно від факту їх визнання чи відхилення боржником.

Як встановлено судом з поданих документів, заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.02.2025 по справі № 208/9121/24 (провадження № 2/208/472/25) позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Краснолиманське про стягнення компенсації втрати частини заробітку до моменту фактичного розрахунку задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини заробітку у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розмірі 57372,64 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» на користь держави судовий збір у розмірі 969,00 грн.

В цьому рішенні суд встановив, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ Краснолиманське з 26.02.2018 по 09.02.2021 та був звільнений з підприємства на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 20.06.2024 року з ТОВ "Краснолиманське" було стягнуто на користь позивача суму заборгованості з виплати заробітної плати в розмірі 101165,67 грн. Судом також було встановлено, що згідно довідки ТОВ «Краснолиманське», заборгованість у ТОВ «Краснолиманське» перед позивачем ОСОБА_1 : за листопад 2019 року 8044,41 гривень; за січень 2020 року 2864,58 гривень, за лютий 2020 року 21337,66 гривень, за березень 2020 року 6371,30 гривень, за квітень 2020 року 20367,24 гривень, за травень 2020 року 24,23 гривень, за червень 2020 року 97,62 гривень, за липень 2020 року 28,61 гривень, за серпень 2020 року 15931,77 гривень; за вересень 2020 року 11280,61 гривень, за жовтень 2020 року 19829,26 гривень, за листопад 2020 року 1593,17 гривень, за грудень 2020 року 4673,55 гривень, за січень 2021 року - 4186,15 гривень, за лютий 2021 року - 5873,17 гривень. Загальна сума заборгованості станом на 08.08.2024 року була виплачена в повному обсязі. Виходячи з того, що відповідачем були порушені строки виплати позивачу заробітної плати за період з листопада 2019 року по лютий 2021 року, що фактично виплачена тільки у серпні 2024 року, суд дійшов висновку про те, що позивач здобув право на отримання від відповідача-роботодавця компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати, яка за розрахунком суду становить 57372,64 гривень.

Як свідчать відомості Єдиного державного реєстру судових рішень офіційного веб-портала Судова влада України, заочне рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.02.2025 по справі № 208/9121/24 (провадження № 2/208/472/25) сторонами не оскаржувалось, нечинним повністю чи частково у встановленому порядку не визнавалось, набрало законної сили 31.03.2025.

Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Верховний Суд у постанові від 15.10.2019 у справі № 908/1090/18 зазначив про те, що згідно з частиною 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Дійсно, преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Таким чином, обставини, встановлені заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.02.2025 по справі № 208/9121/24 (провадження № 2/208/472/25), що набрало законної сили, не підлягають доказуванню у справі що розглядається.

Відповідно до частини 6 статті 41 КУзПБ під час процедури розпорядження майном боржник має право задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію.

Абзацом першим частини п`ятої статті 41 КУзПБ унормовано, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється зокрема на вимоги про виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, повернення невикористаних та своєчасно неповернутих коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів.

Станом на дату судового засідання до матеріалів справи боржником не надано доказів повного чи часткового виконання заочного рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.02.2025 по справі № 208/9121/24 (провадження № 2/208/472/25), не спростовано наявність заборгованості перед заявником з компенсації втрати частини заробітку у розмірі 57372,64 грн.

Відтак, за висновком господарського суду, наявні підстави для визнання кредиторських вимог ОСОБА_1 до боржника на суму 57372,64 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Щодо вимог на суму 862042,25 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає таке.

В обґрунтування вимог заявник посилається на своє незаконне відсторонення від роботи з 02.05.2024 на посаді гірника очисного забою підземного з повним робочим днем у шахті на дільниці № 1-1.

Проте, до заяви з грошовими вимогами до боржника не надано доказів відсторонення від роботи ОСОБА_1 з 02.05.2024 на підприємстві ТОВ Краснолиманське.

Також в матеріалах справи відсутні докази визнання незаконним такого відсторонення компетентним органом, у тому числі в судовому порядку та набрання відповідним рішенням законної сили на дату розгляду заяви з кредиторськими вимогами до боржника. Не містить таких рішень і Єдиний державний реєстр судових рішень офіційного веб-портала Судова влада України, відомості якого є офіційними та загальнодоступними для цілодобового безоплатного перегляду згідно Закону України «Про доступ до судових рішень».

У справі про банкрутство у порядку ст. 45 КУзПБ господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 року у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 року у справі № 908/2189/17).

Грошові вимоги ОСОБА_1 на суму 862042,25 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу не підтверджені, у тому числі рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору, що свідчить про відсутність підстав для визнання таких вимог.

Положеннями частини 6 статті 45 КУзПБ унормовано, що за результатами розгляду заяв з кредиторськими вимогами до боржника господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів.

Системний аналіз статей 45-47 КУзПБ свідчить про те, що законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника - потенційного кредитора, а предметом розгляду в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 4 ст. 13, ч. 1 ст. 14, ч.4 ст. 74 ГПК України).

Таким чином, сукупність наданих доказів та заяв по суті, які містяться в матеріалах справи №905/169/25, свідчать про наявність підстав для визнання ОСОБА_1 кредитором боржника ТОВ «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства на суму 57372,64 грн компенсації втрати частини заробітку. В іншій частині вимог слід відмовити за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, ст. 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд

УХВАЛИВ:

Визнати грошові вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАСНОЛИМАНСЬКЕ» () в сумі 57372,64 грн. компенсації втрати частини заробітку.

В решті вимог відмовити.

Ухвали, прийняті господарським судом у справі про банкрутство набирають законної сили з моменту їх прийняття та можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Ухвала підписана 10.03.2026.

Суддя Н.В. Величко