ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" лютого 2026 р. м. Київ Справа №911/356/24

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківбуд-монтаж» (09108, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Молодіжна, 25)

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «КУМИР+» (09108, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Кожедуба Івана, 361 Б)

2. Сквирської міської ради (09001, Київська обл., м. Сквира, вул. Болсуновського, 28)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Колективного підприємства «Білоцерківбуд» (Київська обл., м. Біла Церква, вул. Молодіжна, 25)

та за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

про скасування запису про право власності

Суддя Третьякова О.О.

Секретар судового засідання: Бондар О.В.

Представники учасників:

від позивача: Козачков В.Л.

від відповідача-1: Богатиренко О.В.

від відповідача-2: не з`явився

від третьої особи-1: не з`явився

від третьої особи-2: не з`явився

від третьої особи-3: Головатенко О.С.

Обставини справи:

Господарським судом Київської області здійснюється в підготовчому провадженні розгляд справи №911/356/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківбуд-монтаж" (далі - ТОВ "Білоцерківбуд-монтаж", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кумир+" (далі ТОВ "КУМИР+", відповідач-1) та Сквирської міської ради (далі - відповідач-2), в якому позивач просить суд:

1) скасувати рішення державного реєстратора Сквирської міської ради Шерстюк Альони Олександрівни (далі - державний реєстратор) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер рішення 562000259, від 18.01.2021 16:36:04;

2) скасувати запис про право власності, номер відомостей про речове право 40163187, вчинений державним реєстратором щодо реєстрації об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер 103;

3) скасувати рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності (реєстрація переходу прав власності), індексний номер рішення 63662900, від 24.02.2022 10:53:37;

4) скасувати запис про право власності, номер відомостей про речове право: 46885516, вчинений державним реєстратором щодо реєстрації об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер 103.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником трансформаторної підстанції ПС 110/6 кВ (БШК), яка розташована на вул. Кожедуба, 359 у м. Білій Церкві, та технологічних електричних мереж. Однак, як зазначає позивач, державний реєстратор усупереч вимогам закону здійснив реєстрацію права власності в цілому на об`єкт нерухомості - нежитлову будівлю загальною площею 16,8 м2 (будинок охорони, А1, зі складовими частинами: бетонне вимощення, 1, площею 300 кв.м.; комплектна трансформаторна підстанція ПС-110/6 кВ, 2, виробництва 1968 року; споруда, огорожа, 3), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103, оскільки підставою для прийняття рішення про реєстрацію права власності на вказане майно було рішення від 04.12.2020 та додаткове рішення від 10.12.2021 Сквирського районного суду Київської області у справі № 376/2667/20. Позивач зазначає, що постановою Київського апеляційного суду від 12.12.2023 у справі №376/2667/20 вказані рішення від 04.12.2020 та додаткове рішення від 10.12.2021 Сквирського районного суду Київської області були скасовані, що на думку позивача, свідчить про відсутність підстав для реєстрації права власності на об`єкти нерухомості за Тропотягою З.С. та в подальшому за ТОВ «КУМИР+» (відповідачем-1) та є підставою для скасування спірних рішень державного реєстратора та записів про державну реєстрацію права власності.

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.08.2024 у справі №911/356/24, залишеним постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 №911/356/24 без змін, позовні вимоги задоволено частково. Скасовано рішення державного реєстратора Сквирської міської ради Шерстюк Альони Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер рішення 562000259 від 18.01.2021 на об`єкт нерухомості. Скасовано рішення державного реєстратора Сквирської міської ради Шерстюк Альони Олександрівни про державну реєстрацію права власності (реєстрація переходу прав власності), індексний номер рішення 63662900 від 24.02.2022 на об`єкт нерухомості. Стягнуто з ТОВ «КУМИР+» на користь ТОВ «Білоцерківбуд-монтаж» 3028,00 грн судового збору. Стягнуто з Сквирської міської ради на користь ТОВ «Білоцерківбуд-монтаж» 3028,00 грн судового збору.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.05.2025 у справі №911/356/24 касаційну скаргу ТОВ «КУМИР+» задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2025 та рішення Господарського суду Київської області від 14.08.2024 у справі №911/356/24 скасовано, справу №911/356/24 передано на новий розгляд до Господарського суду Київської області.

За наслідками автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №911/356/24 передано на розгляд судді Третьяковій О.О.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.06.2025 справа №911/356/24 прийнята суддею Третьяковою О.О до свого провадження та призначено підготовче засідання у справі на 07.08.2025.

Підготовче засідання у справі №911/356/24 неодноразово відкладалось для надання учасникам справи можливості подати необхідні пояснення, докази та через неможливість завершити в одному підготовчому засіданні розгляд усіх питань, визначених частиною другою статті 182 Господарського процесуального кодексу України, а також з інших причин (витребування доказів, залучення третіх осіб тощо). В підготовчому засіданні при визначенні характеру спірних правовідносин, позовних вимог та заперечень проти позовних вимог судом з`ясовано, що правова позиція позивача у справі полягає в тому, що позивач спірну трансформаторну підстанцію ПС 110/6 кВ вважає рухомим майном, а відповідач, який заперечує проти позовних вимог вважає її нерухомим майном.

В підготовчому засіданні 12.02.2026 протокольною ухвалою була оголошена перерва на 25.02.2026.

12.02.2026 до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про зміну предмета позову, надалі заява від 12.02.2026 про зміну предмета позову, відповідно до якої позивач з урахуванням зміненого предмета позову заявляє такі позовні вимоги:

1) скасувати рішення державного реєстратора Сквирської міської ради Шерстюк А.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер рішення 56200259 від 18.01.2021 16:36:04;

2) скасувати запис про право власності, номер відомостей про речове право №40163187, вчинений державним реєстратором Сквирської міської ради Шерстюк А.О. щодо реєстрації об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер 103;

3) скасувати рішення державного реєстратора Сквирської міської ради Шерстюк А.О. про державну реєстрацію права власності (реєстрація переходу прав власності), індексний номер рішення 63662900 від 24.02.2022 10:53:37;

4) скасувати запис про право власності, номер відомостей про речове право №46885516, вчинений державним реєстратором Сквирської міської ради Шерстюк А.О. щодо реєстрації об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер 103;

5) скасувати рішення приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Губенко Т.А. про державну реєстрацію прав, індексний номер рішення 75365986 від 03.10.2024 11:37:32;

6) скасувати запис про право власності, номер відомостей про речове право №56946835, вчинений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Губенко Т.А. щодо реєстрації об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер 103.

Також позивач у вказаній заяві від 12.02.2026 про зміну позову просить залучити до участі у справі №911/356/24 в якості співвідповідача ОСОБА_2 .

Вказана заява позивача від 12.02.2026 про зміну предмета позову обґрунтована тим, що 03.10.2024 (тобто після закінчення підготовчого засідання при первісному розгляді справи) ТОВ "КУМИР+" та ОСОБА_2 уклали договір про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Губенко Тетяною Анатоліївною за №2446, згідно з яким ТОВ "КУМИР+" передало, а ОСОБА_2 набула право власності на спірне майно. На підставі вказаного договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 03.10.2024 № 2446 до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності (номер відомостей про речове право 56946835 дата та час державної реєстрації 03.10.2024 11:34:08), за яким право власності на спірне майно як на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103) зареєстровано за ОСОБА_2 .

З`ясувавши думку представників учасників, які з`явились в підготовче засідання 25.02.2026 з приводу поданої позивачем заяви від 12.02.2026 про зміну предмета позову, суд в підготовчому засіданні 25.02.2026 після перерви проголосив вступну та резолютивну частини цієї ухвали суду від 25.02.2026.

Суд дійшов висновку про відмову у прийнятті заяви позивача від 12.02.2026 про зміну предмета позову та необхідність її повернення позивачу (заявнику), з огляду на таке.

Відповідно до частини 3 ст.46 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Поряд з цим, у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею. Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною третьою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - після початку першого судового засідання при первісному розгляді справи (частина 4 ст.46 ГПК України).

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом.

Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу України викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №924/1473/15 та у постанові Верховного Суду від 15.10.2020 у справі №922/2575/19.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

Пунктами 1, 2, 4 та 5 частини 3 статті 2 ГПК України встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін; диспозитивність.

В силу приписів статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин. Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів. Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Суд погоджується з позивачем в тому, що укладений між ТОВ "КУМИР+" (відповідачем-1 у справі) та ОСОБА_2 (третя особа-3) в процесі розгляду судом цієї справи договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 03.10.2024 за №2446, згідно з яким ТОВ "КУМИР+" передало, а ОСОБА_2 набула право власності на спірне майно як нерухоме майно, вказує на зміну фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання і у зв`язку з якою позивач вправі змінити предмет або підстави позову при новому розгляді справи в порядку частини 4 ст. 46 ГПК України.

Однак, виходячи із змісту поданої позивачем заяви від 12.02.2026 про зміну предмета позову та змісту первісно поданої у цій справі №911/356/24 позовної заяви, суд також відмічає, що у заяві від 12.02.2026 про зміну предмета позову позивач фактично змінює не тільки предмет позову, а сформував нові позовні вимоги до нового відповідача, що по суті утворює нові матеріально-правові вимоги позивача до іншого (нового) відповідача, тобто заява від 12.02.2026 про зміну предмета позову за своєю суттю є також новим позовом до нового відповідача.

Так, у первісно поданому позивачем у цій справі №911/165/18 позові позивач оспорює правомірність реєстрації права власності на спірний об`єкт за відповідачем-1 ТОВ «КУМИР+».

У заяві від 12.02.2026 про зміну предмета позову позивач зберіг первісно заявлені до відповідача-1 позовні вимоги, але доповнив їх також новими вимогами до нового відповідача - ОСОБА_2 (яка є третьою особою-3 у справі і яку позивач у заяві від 12.02.2026 про зміну предмета позову просить залучити в якості співвідповідача), а саме позивач заявляє такі вимоги до ОСОБА_2 :

- скасувати рішення приватного нотаріуса Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Губенко Т.А. про державну реєстрацію прав, індексний номер рішення 75365986 від 03.10.2024 11:37:32;

- скасувати запис про право власності, номер відомостей про речове право №56946835, вчинений приватним нотаріусом Білоцерківського районного нотаріального округу Київської області Губенко Т.А. щодо реєстрації об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер 103.

Отже, у заяві від 12.02.2026 про зміну предмета позову позивач, зберігши первісно заявлені до ТОВ «КУМИР+» позовні вимоги, додав нові позовні вимоги до нового відповідача, чим по суті стверджує про інше (нове) порушення права позивача новим відповідачем, яке полягає в неправомірній, на думку позивача, реєстрації права власності на спірний об`єкт тепер вже за ОСОБА_2 на підставі укладеного між ТОВ «КУМИР+» та ОСОБА_2 договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 03.10.2024 за №2446.

Таким чином, у заяві від 12.02.2026 про зміну предмета позивач по суті об`єднав позовні вимоги до різних відповідачів, саме:

1) позивач зберіг первісно заявлені позовні вимоги до ТОВ «КУМИР+» щодо неправомірності реєстрації права власності на спірну трансформаторну підстанцію за ТОВ «КУМИР+» ;

2) позивач додав нові позовні вимоги до ОСОБА_2 щодо неправомірності реєстрації права власності на спірну трансформаторну підстанцію за ОСОБА_2 .

При цьому заява від 12.02.2026 про зміну предмета позивач в частині нових позовних вимог до ОСОБА_2 по суті утворює новий позов, оскільки позивач у цій заяві:

- змінює (доповнює) позовні вимоги новими, тобто змінює предмет позову;

- змінює (доповнює) позов новими обставинами, а саме фактом укладення між ТОВ «КУМИР+» та ОСОБА_2 договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 03.10.2024 за №2446. Тим самим позивач змінює не лише предмет позову, а й змінює його підставу, враховуючи, що його позовні вимоги до ОСОБА_2 ґрунтуються на цій новій обставині факті укладення між ТОВ «КУМИР+» та ОСОБА_2 договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 03.10.2024 за №2446 та реєстрації у зв`язку із укладеним договором права власності на спірний об`єкт за ОСОБА_2 ;

- нові позовні вимоги, які не були заявлені у первісно поданій позовній заяві, пред`являє до нового відповідача ОСОБА_2 , яка не була відповідачем у цій справі.

Водночас, із частини 4 ст.46 ГПК України випливає, що позивач наділений правом змінити предмет або підставу позову при новому розгляді справи тільки у тому разі, якщо суд установить, що це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку зі зміною фактичних обставин справи, а предмет чи підстава позову при первісному розгляді були недостатніми для такого належного захисту. Із наведеної норми також випливає, що позивач може змінити або предмет або підстави позову, а одночасна зміна предмета і підстав позову не допускається.

Суд враховує, що, як вказував Верховний Суд (постанова від 15.07.2021, справа №922/4128/20), при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод.

Згідно із статтею 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд бере до уваги, що за таких умов прийняття судом заяви позивача від 12.02.2026 про зміну предмета позову, у якій позивач змінює одночасно підставу та предмет позову, було би порушенням вимог частини 4 ст.46 ГПК України та порушенням гарантованого статтею 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод права обох сторін на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку, беручи до уваги, що первісна позовна заява надійшла у провадження суду першої інстанції ще в лютому 2024 року.

Крім того, позивачем при об`єднанні у заяві від 12.02.2026 про зміну предмета позову декількох позовних вимог до декількох відповідачів, у тому числі нового відповідача ОСОБА_2 , не враховано, що справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначені в статті 20 ГПК України, відповідно до пунктів 6 та 15 частини першої якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

- справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем.

Натомість відповідно до частини першої статті 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини 1 ст. 173 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Разом з тим, відповідно до положень частини 4 цієї статті 173 ГПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пункту 2 частини 5 ст. 174 ГПК України суд повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Таким чином, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви, оскільки позивач об`єднав в ній позовні вимоги, одні з яких належить розглядати в порядку господарського судочинства (а саме позовні вимоги до відповідачів ТОВ «КУМИР+» та Сквирської міської ради, які є юридичними особами), а інші (а саме позовні вимоги до ОСОБА_2 як фізичної особи) в порядку цивільного судочинства.

При цьому суд також враховує, що відмова суду у прийнятті заяви позивача від 12.02.2026 про зміну предмета позову не перешкоджає позивачу реалізувати його право на звернення до суду шляхом подання окремого позову до ОСОБА_2 як фізичної особи поза межами цієї справи.

Отже, вирішуючи питання щодо дотримання справедливого балансу між реалізацією права позивача на доступ до правосуддя та забезпеченням ефективного здійснення судового провадження та беручи до уваги, що заява позивача від 12.02.2026 про зміну предмета позову суперечить вимогам частини 4 ст.46 та частини 4 ст. 173 ГПК України, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті заяви позивача від 12.02.2026 про зміну предмета позову.

Зважаючи на те, що процесуальним наслідком відмови у прийнятті заяви про зміну предмета позову є повернення такої заяви, яка, у свою чергу, може бути оскаржена в апеляційному порядку, то на ухвалу суду про відмову у прийняті заяви про зміну предмета позову може бути подана апеляційна скарга окремо від рішення суду (близькі за змістом висновки сформульовано у постановах Верховного Суду від 01.11.2021 у справі №405/3360/17, від 25.01.2023 у справі № 492/1529/19 та від 26.04.2022 у справі № 712/9611/19-ц).

Керуючись ст. ст. 2, 13, 14, 15, 46, 162, 173, 182-185, 234-236 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Білоцерківбуд-монтаж» у прийнятті заяви від 12.02.2026 про зміну предмета позову у справі №911/356/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її складення до Північного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 25.02.2026.

Суддя О.О. Третьякова