ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2026 р. Справа №926/3022/25

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий - суддя О.В. Зварич

судді Н.М. Кравчук

І.Ю. Панова,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Чернівецького обласного центру зайнятості за вих. № 3505/24.06.02-25 від 04.12.2025 року (вх. № 01-05/3591/25 від 04.12.2025 року; вх.№01-05/3605/25 від 05.12.2025 року)

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.11.2025 року (суддя М.В.Швець; повне рішення складено 14.11.2025 року)

у справі № 926/3022/25

за позовом: Чернівецького обласного центру зайнятості

до відповідача: Брозинського Андрія Вікторовича (надалі Брозинський А.В. )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: філії Чернівецького обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

про стягнення коштів мікрогранту в сумі 250000 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

10.09.2025 року Чернівецький обласний центр зайнятості звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Брозинського А.В. про стягнення коштів мікрогранту в сумі 250000 грн. Поряд з цим, позивач просив залучити до розгляду судової справи на стороні позивача філію Чернівецького обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Брозинський А.В. не дотримався вимог, встановлених Порядком надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 № 738, а саме наймані відповідачем працівники в загальному пропрацювали 8 місяців 16 днів, замість передбачених 24 місяців. Також позивач зазначає про неможливість перевірки наявності обладнання, придбаного отримувачем за кошти мікрогранту, яке не підлягає відчуженню до виконання умов договору про надання мікрогранту на створення або розвиток власного бізнесу та вказує, що Брозинський А.В. припинив підприємницьку діяльність як суб`єкт господарювання, чим порушив обов`язкові умови отримання такого мікрогранту.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 11.11.2025 року у справі №926/3022/25 частково задоволено позов Чернівецького обласного центру зайнятості. Стягнуто з Брозинського А.В. кошти мікрогранту в розмірі 124073,89 грн на спеціальний рахунок, відкритий для операцій надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу. Відмовлено в решті позову. Стягнуто з Брозинського А.В. на користь Чернівецького міського центру зайнятості витрати по сплаті судового збору у розмірі 1488,88 грн.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що 16.11.2022 року Фізична особа-підприємець Брозинський А.В. звернувся через Єдиний державний вебпортал електронних послуг "Дія" із заявою на отримання гранту на власну справу № 685BPU. Відповідно до інформації, зазначеної в заяві кількість працівників, яких відповідач планував найняти зазначена - 2.

Державним центром зайнятості ( далі - ДЦЗ) прийнято рішення про надання мікрогранту на створення або розвиток власного бізнесу.

23.12.2022 року укладено Договір про надання мікрогранту між ФОП Брозинським А.В. та ДЦЗ шляхом підписання заяви про приєднання.

30.12.2022 року на спеціальний рахунок відкритий в АТ "Ощадбанк" відповідачу перераховано кошти мікрогранту в розмірі 250000 грн, що підтверджується випискою по рахунку.

Місцевий господарський суд зазначив, що 28.06.2023 року працівниками Чернівецької філії Чернівецького обласного центру зайнятості здійснено виїзд за місцем провадження господарської діяльності ФОП Брозинського А.В. за адресою м.Чернівці, вул.Герцена, 91 для перевірки дотримання умов договору мікрогранту отримувачем та складено Акт № 32, яким встановлено, що відповідачем використані кошти мікрогранту за цільовим призначенням згідно бізнес-плану, працевлаштовано 2 працівників ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), сплачено податки та збори на суму 34618,79 грн, порушень не виявлено, роботодавцем дотримано умови договору надання мікрогранту та вимог Порядку. Також 22.09.2023 року працівниками Чернівецької філії Чернівецького обласного центру зайнятості повторно здійснено виїзд за місцем провадження господарської діяльності ФОП Брозинського А.В. за адресою м.Чернівці, вул.Герцена, 91 для перевірки дотримання умов договору мікрогранту отримувачем та складено Акт № 81, яким встановлено, що відповідачем використані кошти мікрогранту за цільовим призначенням згідно бізнес-плану, працевлаштовано 2 працівників, ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), а отже дотримано умови договору надання мікрогранту та вимог Порядку.

28.12.2023 року працівниками Чернівецької філії Чернівецького обласного центру зайнятості здійснено виїзд за місцем провадження господарської діяльності ФОП Брозинського А.В. за адресою м.Чернівці, вул.Герцена, 91 для перевірки дотримання умов договору мікрогранту отримувачем та складено Акт № 194, яким встановлено, що ФОП Брозинський А.В. господарську діяльність за вище вказаною адресою не здійснює, зі слів рієлтора договір оренди приміщення розірвано, про обладнання в орендованому приміщені невідомо.

26.11.2024 року працівниками Чернівецької філії Чернівецького обласного центру зайнятості здійснено виїзд за місцем провадження господарської діяльності ФОП Брозинського А.В. за адресою м.Чернівці, вул.Герцена, 91 для перевірки дотримання умов договору мікрогранту отримувачем та складено Акт № 538, яким встановлено, що ФОП Брозинський А.В. господарську діяльність за вищевказаною адресою не здійснює, на телефонні дзвінки не відповідає, із заявою щодо подальшої зміни місця здійснення господарської діяльності до центру зайнятості не звертався, наймані працівники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були звільнені 31.10.2023 року. Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 31.08.2024 року проведено Державну реєстрацію з припинення підприємницької діяльності Брозинського А.В. за його власним рішенням. Згідно даних Єдиної інформаційної аналітичної системи Державної служби зайнятості України, працівники, які були прийняті на новостворені робочі місця до ФОП Брозинського А.В. в загальному пропрацювали 8 місяців та 16 днів.

Також суд зазначив, що у акті № 538 від 26.11.2024 року встановлено, що відповідачем сплачено податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування отримувачами відповідно до Постанови КМУ № 738, всього 125926,11 грн (за даними електронного обміну між ДЦЗ і ДПС відповідно до Постанови № 738 станом на 11.11.2024 року) з них: сума сплачених податків, зборів 71956 грн, сума сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування 53970,11 грн (за всіх працівників),різниця між сумою отриманого мікрогранту/гранту та фактично сплаченими податками, зорами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування отримувачами відповідно до норм Постанови КМУ № 738 - 124073,89 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову та стягнення з Брозинського А.В. коштів мікрогранту в розмірі 124073,89 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.11.2025 року у справі № 926/3022/25 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема вказує на те, що оскільки відповідачем достроково не було розірвано договір мікрогранту, а останній за власним рішенням, без належного попередження центру зайнятості припинив підприємницьку діяльність до закінчення трирічного строку реалізації проекту, та не надав жодного документального підтвердження щодо стану розрахунків з бюджетом та цільовими фондами, тому неможливо встановити остаточну суму сплачених ФОП Брозинськими А.В. податків, зборів та обов`язкових платежів в рамках даної програми, адже до сум вказаних у акті № 538, які отримані шляхом електронного обміну між ДЦЗ і ДПС, включено всі податки та збори, проте не всі можуть бути враховані в рахунок погашення мікрогранту.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач та третя особа не надавали письмових відзивів на апеляційну скаргу.

Апеляційне провадження у справі

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2026 року головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі № 926/3022/25 визначено суддю О.В. Зварич, суддів: Н.М. Кравчук, І.Ю.Панова.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 18.12.2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Чернівецького обласного центру зайнятості на рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.11.2025 року у справі № 926/3022/25 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та витребувано в Господарського суду Чернівецької області матеріали даної справи.

За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вказану ухвалу доставлено до електронних кабінетів позивача та третьої особи в підсистемі ЄСІКС "Електронний суд", що підтверджується довідками відповідального працівника суду.

22.12.2025 року ухвалу суду від 18.12.2025 року надіслано на адресу відповідача.

31.12.2025 року до Західного апеляційного господарського суду повернулось поштове відправлення R48 з ухвалою від 18.12.2025 року із зазначенням причин повернення: «адресат відсутній».

Направлення судом листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Відтак, у разі якщо лист направлено судом за належною адресою, і не вручено адресату у зв`язку з посиланням на "адресат відсутній за вказаною адресою", вважається, що адресат повідомлений про надсилання судом такого листа.

Подібний висновок міститься, зокрема у постанові Верховного Суду від 06.10.2025 року у справі №904/6704/23.

Таким чином, суд вчинив необхідні дії щодо належного повідомлення учасників справи про порядок розгляду справи №926/3022/25.

26.12.2025 року до Західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 926/3022/25.

На час ухвалення постанови від учасників справи не надходило жодних заяв чи клопотань щодо порядку розгляду апеляційної скарги Чернівецького обласного центру зайнятості на рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.11.2025 року у справі № 926/3022/25.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ст. 114 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд визнав необхідним ухвалити постанову у даній справі в межах розумного строку.

Обставини справи

Як вбачається із наявних у справі копій документів, з метою отримання коштів гранту на власну справу, через Єдиний державний веб-портал електронних послуг "Дія", Брозинським Андрієм Вікторовичем подано заяву від 16.11.2022 року № 685BPU та проєкт бізнес-плану, згідно з яким метою отримання гранту від держави на розвиток власного бізнесу у розмірі 250000 грн є придбання обладнання, розширення асортименту та обороту продукції, подальший розвиток мережі збуту, а також у заяві зазначено, що відповідач планує найняти 2 працівника.

Державним центром зайнятості прийнято рішення про надання мікрогранту на створення або розвиток власного бізнесу.

23.12.2022 року фізична особа-підприємець Брозинський Андрій Вікторович уклав договір про надання мікрогранту шляхом підписання заяви про приєднання.

Відповідно до копії виписки по рахунку від 04.09.2025 року, яка наявна в матеріалах даної справи, 30.12.2022 року відповідачу перераховано кошти мікрогранту в розмірі 250000 грн на спеціальний рахунок відкритий в АТ "Ощадбанк".

Згідно з видаткової накладної № 10 від 18.01.2023 року ФОП Брозинським Андрієм Вікторовичем придбано - холодильні вітрини в кількості 5 шт. на суму 75000,00 грн, морозилка в кількості 2 шт. на суму 25000 грн, стелажі в кількості 15 шт. на суму 150000 грн, всього 250000 грн.

Як видно з копії Акта № 32 від 28.06.2023 року, працівниками Чернівецької філії Чернівецького обласного центру зайнятості в присутності ФОП Брозинського А.В. було здійснено перевірку за місцем провадження господарської діяльності за адресою м.Чернівці, вул.Герцена, 91 щодо дотримання умов договору мікрогранту. За результатами перевірки встановлено, що відповідачем використані кошти мікрогранту за цільовим призначенням згідно бізнес-плану, працевлаштовано 2 працівників ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3), сплачено податки та збори на суму 34618,79 грн, порушень не виявлено, а отже дотримано умови договору надання мікрогранту та вимог п.20 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу.

22.09.2023 року працівниками Чернівецької філії Чернівецького обласного центру зайнятості повторно здійснено виїзд за місцем провадження господарської діяльності ФОП Брозинського А.В. за адресою м.Чернівці, вул.Герцена, 91 для перевірки дотримання умов договору мікрогранту отримувачем та складено Акт № 81, яким встановлено, що відповідачем використані кошти мікрогранту за цільовим призначенням згідно бізнес-плану, працевлаштовано 2 працівників ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ), роботодавцем дотримано умови договору мікрогранту та вимог п.20 Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу.

28.12.2023 року працівниками Чернівецької філії Чернівецького обласного центру зайнятості здійснено виїзд за місцем провадження господарської діяльності ФОП Брозинського А.В. за адресою м.Чернівці, вул.Герцена, 91 для перевірки дотримання умов договору мікрогранту отримувачем та складено Акт № 194, яким встановлено, що ФОП Брозинський А.В. господарську діяльність за вищевказаною адресою не здійснює, в телефонній розмові рієлтором було повідомлено, що Брозинський А.В. припинив свою діяльність за даною адресою та розірвав договір оренди, про обладнання в орендованому приміщені рієлтору не відомо. На телефонні дзвінки Брозинський А.В. не відповідає.

Актом № 538 від 26.11.2024 року, складеним працівниками позивача за наслідками виїзду за місцем провадження господарської діяльності ФОП Брозинського А.В. за адресою м.Чернівці, вул.Герцена,91 для перевірки дотримання умов договору мікрогранту отримувачем, встановлено, що ФОП Брозинський А.В. господарську діяльність за вище вказаною адресою не здійснює, на телефонні дзвінки не відповідає, заяву про зміну місця здійснення господарської діяльності не подавав, наймані працівники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були звільнені 31.10.2023 року.

Крім того, у наведеному Акті встановлено, що відповідачем сплачено податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування отримувачами відповідно до Постанови КМУ № 738, всього 125926,11 грн (за даними електронного обміну між ДЦЗ і ДПС відповідно до Постанови № 738 станом на 11.11.2024 року) з них: сума сплачених податків, зборів - 71956,00 грн, сума сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - 53970,11 грн (за всіх працівників), різниця між сумою отриманого мікрогранту/гранту та фактично сплаченими податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування отримувачами відповідно до норм Постанови КМУ № 738 - 124073,89 грн.

В подальшому, як стверджує, позивач, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань 31.08.2024 року проведено Державну реєстрацію з припинення підприємницької діяльності Брозинського А.В. за його власним рішенням. А також, згідно даних Єдиної інформаційної аналітичної системи Державної служби зайнятості України, працівники, які були прийняті на новостворені робочі місця до ФОП Брозинського А.В. в загальному пропрацювали 8 місяців та 16 днів, а саме:- ОСОБА_2 (іден. код НОМЕР_1 ) - працевлаштована 24.06.2023 року та звільнена 31.10.2023р.; - ОСОБА_3 (іден. код НОМЕР_2 ) - працевлаштована 24.06.2023 року та звільнена 31.10.2023 року.

Як видно із матеріалів справи, Чернівецьким обласним центром зайнятості прийнято Наказ № 592 від 16.12.2024 року про повернення отриманого мікрогранту ФОП Брозинським А.В. в розмірі 250000 грн.

23.12.2024 року позивачем рекомендованим листом з повідомленням про вручення №83521/24.06.02-24 надіслано повідомлення (претензію) відповідачу, (за місцем реєстрації) про повернення суми боргу в розмірі 250000 грн.

13.02.2025 року відповідач листом надав відповідь на претензію, згідно якої зазначає, що не погоджується з поверненням коштів в сумі 250000 грн, адже у період з 24.06.2023 року по 31.10.2025 року сплачував податки та збори, тому відповідно до Постанови № 738 має повернути 124073,89 грн, а тому просив переглянути рішення щодо повернення коштів мікрогранту.

Наведені обставини стали підставою для звернення позивача із даним позовом до суду.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У цій справі суд встановив, що 23.12.2022 року фізична особа-підприємець Брозинський Андрій Вікторович уклав договір про надання мікрогранту шляхом підписання заяви про приєднання, що стало підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків між сторонами.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно із частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин 1 - 2 статті 12 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" державна підтримка надається суб`єктам малого і середнього підприємництва, які відповідають критеріям, встановленим частиною третьою статті 55 Господарського кодексу України. Державна підтримка передбачає формування програм, в яких визначається механізм цієї підтримки. Програми державної підтримки розробляються та впроваджуються спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва із залученням інших центральних органів виконавчої влади та громадських організацій, що представляють інтереси суб`єктів малого і середнього підприємництва. Державні програми підтримки затверджуються Кабінетом Міністрів України в установленому законом порядку.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" державна підтримка суб`єктів малого і середнього підприємництва та об`єктів інфраструктури підтримки малого і середнього підприємництва включає фінансову, інформаційну, консультаційну підтримку, у тому числі підтримку у сфері інновацій, науки і промислового виробництва, підтримку суб`єктів малого і середнього підприємництва, що провадять експортну діяльність, підтримку у сфері підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації управлінських кадрів та кадрів ведення бізнесу.

Частинами 1-3 статті 16 Закону України "Про розвиток та державну підтримку малого і середнього підприємництва в Україні" визначено, що надання фінансової державної підтримки здійснюється спеціально уповноваженим органом у сфері розвитку малого і середнього підприємництва, іншими органами виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, Українським фондом підтримки підприємництва та іншими загальнодержавними фондами, регіональними та місцевими фондами підтримки підприємництва. Фінансова державна підтримка надається за рахунок державного та місцевих бюджетів. Основними видами фінансової державної підтримки є: 1) часткова компенсація відсоткових ставок за кредитами, що надаються на реалізацію проектів суб`єктів малого і середнього підприємництва; 2) часткова компенсація лізингових, факторингових платежів та платежів за користування гарантіями; 3) надання гарантії та поруки за кредитами суб`єктів малого і середнього підприємництва; 4) надання кредитів, у тому числі мікрокредитів, для започаткування і ведення власної справи; 5) надання позик на придбання і впровадження нових технологій; 6) компенсація видатків на розвиток кооперації між суб`єктами малого і середнього підприємництва та великими підприємствами; 7) фінансова підтримка впровадження енергозберігаючих та екологічно чистих технологій; 8) інші види не забороненої законодавством фінансової державної підтримки. Порядок використання коштів державного бюджету для фінансової державної підтримки суб`єктів малого і середнього підприємництва затверджується відповідно до вимог бюджетного законодавства.

Порядок використання коштів державного бюджету для фінансової державної підтримки суб`єктів малого і середнього підприємництва затверджується відповідно до вимог бюджетного законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.06.2022 р. № 738 затверджено Порядок надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу (далі - Порядок).

Пунктом 1 Порядку (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено механізм використання коштів, передбачених Мінекономіки за бюджетною програмою "Надання грантів для створення або розвитку бізнесу" для надання безповоротної державної допомоги отримувачу у формі мікрогранту.

Джерелами фінансування надання мікрогрантів отримувачам є кошти: (1) державного бюджету, в тому числі кошти резервного фонду; (2) що надходять на рахунок "Фонд підтримки малого та середнього бізнесу" Мінекономіки, відкритий у Національному банку, на який зараховуються внески від фізичних та юридичних осіб приватного права та/або публічного права у національній та іноземній валюті як благодійна пожертва, гуманітарна допомога, гранти та дарунки.

Згідно із пунктом 2 Порядку головним розпорядником бюджетних коштів є Мінекономіки. Розпорядником коштів Фонду є Державний центр зайнятості.

За приписами пункту 4 Порядку розмір мікрогранту, який надається одному отримувачу, визначається відповідно до його запиту, але не менше 50000 гривень та не перевищує: 150000 гривень у випадку зобов`язання отримувача створити одне робоче місце після отримання мікрогранту та прийняття на нього працівника або залучення до роботи у сімейному фермерському господарстві додаткового члена сімейного фермерського господарства; 250000 гривень у випадку зобов`язання отримувача створити не менше двох робочих місць після отримання мікрогранту та прийняття на них працівників або залучення до роботи у сімейному фермерському господарстві двох додаткових членів сімейного фермерського господарства.

Відповідно до пункту 6 Порядку надання мікрогрантів здійснюється Мінекономіки через АТ "Ощадбанк" на підставі рішень Державного центру зайнятості, включених до подання про надання мікрогрантів, відповідно до договору про взаємодію між Мінекономіки, уповноваженим банком та Державним центром зайнятості.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що заява формується отримувачем особисто або у відділенні уповноваженого банку засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) після проходження ним ідентифікації та автентифікації з використанням інтегрованої системи електронної ідентифікації, електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, та/або інших засобів ідентифікації, які дають змогу однозначно встановлювати особу отримувача. Заява формується засобами Порталу Дія у довільній формі, придатній для сприйняття її змісту, відповідно до відомостей, визначених пунктами 10 і 11 цього Порядку. Формування заяви закінчується накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису або електронної системи BankID.

Пунктом 17 Порядку передбачено, що рішення про надання мікрогранту приймається Державним центром зайнятості не пізніше ніж протягом десяти робочих днів з дня кінцевого строку подання заяв на основі інформації уповноваженого банку, яка включає оцінку бізнес-плану та результати перевірки ділової репутації отримувача, а також оцінку співбесіди з отримувачем, проведеної регіональними центрами зайнятості. Порядок обміну та передачі документів між уповноваженим банком та Державним центром зайнятості визначається договором про взаємодію.

Відповідно до пункту 20 Порядку для отримання мікрогранту отримувач укладає договір мікрогранту. У договорі мікрогранту обов`язково зазначаються цілі використання мікрогранту з переліку, визначеного пунктом 5 цього Порядку, умови, невиконання або неналежне виконання яких може призвести до повернення отримувачем отриманих коштів. Обов`язковою умовою договору мікрогранту є створення протягом шести місяців з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку робочих місць залежно від розміру мікрогранту, визначеного пунктом 4 цього Порядку, та працевлаштування на них осіб на строк не менш як на 24 місяці. У разі звільнення працівників, працевлаштованих відповідно до абзацу третього цього пункту, до закінчення дворічного строку з дня працевлаштування на їх робочі місця у межах дворічного строку працевлаштовуються інші особи. У разі невиконання обов`язкової умови договору мікрогранту отримувач зобов`язаний повернути різницю між сумою отриманого мікрогранту та фактично сплаченими податками та зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Відповідне рішення приймається регіональним центром зайнятості. Отримувач здійснює повернення зазначеної різниці уповноваженому банку не пізніше останнього робочого дня місяця, у якому спливає трирічний строк реалізації проекту, на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту.

За положеннями пункту 21 Порядку Державний центр зайнятості через регіональні, міські, районні, міськрайонні центри зайнятості, філії регіональних центрів зайнятості здійснює моніторинг та контроль за виконанням умов договору мікрогранту шляхом періодичних виїзних оглядів місця провадження господарської діяльності отримувача, протягом трьох років з дня зарахування коштів на рахунок отримувача в уповноваженому банку або до повного виконання обов`язкової умови договору мікрогранту, визначеної абзацом третім пункту 20 цього Порядку. Для здійснення моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту отримувачем центр зайнятості може залучати відповідні центральні та/або місцеві органи влади. У разі неможливості встановлення факту цільового використання мікрогранту або встановлення факту нецільового використання мікрогранту під час моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту, який здійснюється центром зайнятості, витрачені кошти протягом одного місяця повертаються отримувачем на спеціальний рахунок, відкритий в уповноваженому банку, для подальшого їх перерахування на рахунок, з якого здійснюється перерахування мікрогранту. У разі несвоєчасного та/або неповного виконання пунктів 20 і 21 цього Порядку сума мікрогранту вважається заборгованістю, стягнення якої здійснюється Державним центром зайнятості та/або регіональним центром зайнятості у судовому порядку. Для реалізації умов цього Порядку інформація щодо сум сплачених податків, зборів (обов`язкових платежів), єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування отримувачами подається ДПС за запитом Державного центру зайнятості. Форма подання такої інформації встановлюється Державним центром зайнятості разом з ДПС.

Як зазначалося вище, ФОП Брозинський А.В. з метою отримання мікрогранту на ведення власної справи звернувся через єдиний державний веб-портал електронних послуг "Дія" до центру зайнятості із заявою на отримання мікрогранту, а 30.12.2022 сума мікрогранту у розмірі 250000 грн зарахована на його рахунок у банку. У подальшому ФОП Брозинський А.В. використав кошти мікрогранту, придбавши відповідне обладнання , що підтверджується банківською випискою по рахунку та копією видаткової накладної № 10 від 18.01.2023 року. Окрім того, на виконання обов`язкової умови договору, працевлаштував двох працівників.

Отже, дотримання відповідачем цільового використання коштів мікрогранту на придбання обладнання, виконання відповідачем обов`язкової умови у вигляді створення двох робочих місць підтверджено позивачем в Акті № 32 від 28.06.2023 року та в Акті №81 від 23.09.2023 року.

Як було вище вказано, Актом № 538 від 26.11.2024 року встановлено, що відповідачем відповідно до Постанови КМУ № 738 сплачено податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування отримувачами в розмірі 125926,11 грн, з яких 71956 грн - сума сплачених податків, зборів, 53970,11 грн - сума сплаченого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за всіх працівників.

У згаданому Акті встановлено, що різниця між сумою отриманого мікрогранту/гранту та фактично сплаченими податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування отримувачами відповідно до норм Постанови КМУ № 738 становить 124073,89 грн.

В оспорюваному рішенні суд першої інстанції зазначив про відсутність підстав вважати, що інформація про фактично сплачені податки та збори, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зазначена в Акті перевірки № 538 від 26.11.2024 року, не є достовірною та мотивовано виснував про те, що відповідач має повернути відповідно до абз. 5 п. 20 Порядку № 738 (в редакції, чинній на день укладення договору надання мікрогранту 23.12.2022) та п. 6 розділу 7 договору кошти мікрогранту в сумі 124073,89 грн, оскільки не виконав обов`язкової умови договору мікрогранту та Порядку щодо працевлаштування працівників на строк не менш як на 24 місяці.

Враховуючи, що п. 20 Порядку № 738 (в редакції, чинній на момент укладення договору надання мікрогранту 23.12.2022 року), хоч і не містив обов`язку суб`єкта господарювання попереджати РЦЗ про намір припинення підприємницької діяльності, проте на дату припинення підприємницької діяльності Брозинським А.В. 31.08.2024 року у п. 20 Порядку вже були внесені відповідні зміни (19.05.2023 року), отже позовна вимога в частині стягнення різниці між сумою отриманого мікрогранту та фактично сплаченими податками, зборами, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до закінчення трьох річного строку реалізації проекту, заявлена позивачем правомірно, оскільки у даному випадку без реєстрації підприємницької діяльності, починаючи з 31.08.2024 року (дата припинення підприємницької діяльності Брозинським А.В.) реалізація проекту неможлива.

Щодо придбаного обладнання суд першої інстанції обґрунтовано виходив з положень абзацу 4 п. 21 Порядку № 738 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), яким передбачено, що у разі встановлення під час моніторингу та контролю за додержанням умов договору мікрогранту факту відсутності меблів, обладнання, транспортних засобів, придбаних отримувачем за кошти мікрогранту, які не підлягають відчуженню відповідно до абзацу другого пункту 5 цього Порядку, отримувач повертає вартість таких меблів, обладнання, транспортних засобів.

Враховуючи вищеописані правові норми та встановлені у цій справі обставини, колегія суддів вважає наведені висновки місцевого господарського суду правомірними, оскільки такі висновки узгоджуються та відповідають Порядку надання мікрогрантів на створення або розвиток власного бізнесу та наведеним відомостям в Актах перевірки дотримання умов договору мікрогранту і не спростовуються доводами апеляційної скарги.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права із з`ясуванням усіх обставин, що мають значення для справи, а відтак суд правомірно частково задовольнив позов та стягнув з відповідача кошти мікрогранту в розмірі 124073,89 грн.

За наслідками апеляційного перегляду оскарженого судового рішення суд апеляційної інстанції констатує, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, наведених в рішенні Господарського суду Чернівецької області від 11.11.2025 року у справі №926/3022/25.

Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, ухвалив законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, залишаються за скаржником відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п. 10 ч. 3 ст. 2, ст.ст. 8, 86, 114, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Чернівецького обласного центру зайнятості за вих.№3505/24.06.02-25 від 04.12.2025 року (вх. № 01-05/3591/25 від 04.12.2025 року; вх.№01-05/3605/25 від 05.12.2025 року) залишити без задоволення, рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.11.2025 року у справі № 926/3022/25 - без змін.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Справу повернути в Господарський суд Чернівецької області.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя Н.М. Кравчук

Суддя І.Ю. Панова