ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" лютого 2026 р.м. Одеса Справа № 916/4880/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Лещенко Л.С.

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу №916/4880/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНТІНЕНТ-АВТО"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛСІДЗ АВТОТРАНС"

про стягнення 728 440,68 грн.

за участю представників:

від позивача: Боднар М.О. /ордер серія ВН №1484359 від 08.12.2025/

від відповідача: Прожейко К.С. /довіреність від 02.01.2026 №42/01-Д/

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНТІНЕНТ-АВТО" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛСІДЗ АВТОТРАНС" 728 440,68 грн., з яких: заборгованість за надані послуги з ремонту та обслуговування автомобілів у розмірі 660 760 грн., пеня у розмірі 67 680,68 грн., а також стягнення понесених відповідачем судових витрат судового збору у сумі 10926,61 грн. та витрат на правничу допомогу 20 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором надання послуг з технічного огляду та ремонту автомобілів №421417/ТО від 06.01.2025 щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.12.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНТІНЕНТ-АВТО" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 14.01.2026 о 11:00, із викликом учасників справи у підготовче засідання.

05.01.2026 за вх.№111/26 господарським судом одержано клопотання відповідача про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву разом із доданим до нього відзивом на позовну заяву.

У підготовчому засіданні 14.01.2026, за участю представників сторін, судом постановлено ухвалу без оформлення окремого документа, якою задоволено клопотання відповідача про поновлення процесуального строку на подання відзиву на позовну заяву за вх.№111/26 від 05.01.2026, поновлено строк та долучено до справи відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд позов задовольнити частково, зменшити розмір неустойки заявлений в позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНТІНЕНТ-АВТО" у розмірі 67680,68 грн. Також у підготовчому засіданні 14.01.2026 судом постановлено ухвалу без оформлення окремого документа, якою закрито підготовче провадження та призначено судове засідання щодо розгляду справи по суті на 28.01.2026 о 10:30, із викликом учасників справи у судове засідання.

У судовому засіданні 28.01.2026, за участю представників сторін, судом постановлено ухвалу без оформлення окремого документа, якою задоволено клопотання відповідача та оголошено перерву у судовому засіданні до 16.02.2026 о 14:00, із викликом учасників справи у судове засідання.

16.02.2026 за вх.№5611/26 господарським судом одержано клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи доказів.

У судовому засіданні 16.02.2026, за участю представників сторін, судом постановлено ухвалу без оформлення окремого документа, якою задоволено клопотання відповідача про долучення доказів за вх.№5611/26 від 16.02.2026, оскільки наданих відповідачем документів не було на час проведення підготовчого засідання. Окрім того, у судовому засіданні 16.02.2026 господарським судом на підставі ст.233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини ухвали, згідно з якою закрито провадження у справі №916/4880/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНТІНЕНТ- АВТО" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛСІДЗ АВТОТРАНС" в частині стягнення заборгованості за надані послуги з ремонту та обслуговування автомобілів у розмірі 24 000 грн. Також у судовому засіданні 16.02.2026, за участю представників сторін, на підставі ст.240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Стислий виклад позиції позивача:

- Відповідачем неналежним чином виконувались зобов`язання за договором за договором надання послуг з технічного огляду та ремонту автомобілів №421417/ТО від 06.01.2025 щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг, внаслідок чого у відповідача станом на час звернення до суду з даним позовом наявна заборгованість за надані послуги з ремонту та обслуговування автомобілів у розмірі 660 760 грн., за прострочення оплати якої нараховано пеню у розмірі 67 680,68 грн.

Стислий виклад позиції відповідача:

- Протягом січня-серпня 2025 року відповідачем за вказаним договором замовлялися послуги, та сплачувалися рахунки. Однак, як вбачається з документів, що надані позивачем до позовної заяви, відповідачем не було прийнято послуги згідно акту надання послуг №681 від 08.08.2025 року, про що свідчить відсутність підпису уповноваженої особи з боку відповідача та печатки. Відповідно, загальна заявлена в позовній заяві сума заборгованості має бути зменшена на суму не погоджених (не прийнятих) відповідачем послуг, а саме на 5 625,00 грн., в тому числі ПДВ 937,50 грн.

- Як зазначив позивач, після отримання відповідачем претензії від позивача, відбулися перемовини на рівні керівництва підприємств, та як результат за період з вересня 2025 року по жовтень 2025 року включно відповідачем було перераховано на рахунок позивача 356 592,50 грн., що фактично становить 1/3 від загальної суми заборгованості. Зазначене напряму доводить наміри відповідача здійснити повний розрахунок з позивачем.

- Щодо відмови у подальшій оплаті, відповідач припускає, що мало місце непорозуміння. відповідач жодним чином не відмовлявся від сплати рахунків, а лише намагався домовитися про розстрочення платежів враховуючи поточний фінансовий стан відповідача на той момент.

- Наразі, враховуючи події, що було зазначені у клопотанні відповідача, які мали місце 19 грудня 2025 року, 20 грудня 2025 року, а саме масований комбінований обстріл порту Південний, в тому числі потужностей, будівлі та майданчика, де перебували автотранспортні засоби, які орендує відповідач з метою ведення господарської діяльності, та як наслідок їх суттєве пошкодження, все це значною мірою вплинуло на можливість відповідача швидкого відновлення господарської діяльності та відповідно виконання фінансових зобов`язань. Станом на сьогодні відбувається ліквідація та оцінка наслідків зазначеного масованого обстрілу, збір та встановлення пошкодженого майна та оцінка збитків.

Обставини справи, встановлені судом

06.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КОНТІНЕНТ-АВТО" (Виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОЛСІДЗ АВТОТРАНС" (Замовник, відповідач) укладений договір №421417/ТО надання послуг з технічного огляду та ремонту автомобілів, згідно з яким Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання своїми силами та на свій ризик протягом строку дії договору надавати комплекс робіт/послуг з технічного обслуговування та ремонту (далі роботи/послуги) транспортних засобів (далі ТЗ) з встановленням запчастин і використанням супутніх товарів, необхідних при проведенні зазначених робіт/послуг, на станції технічного обслуговування та ремонту автомобілів (далі СТО), а Замовник оплачує отримані послуги, а також запчастини та супутні товари, якщо ті були використані.

Відповідно до п.1.2 договору послуги надаються після підписання Сторонами наряд-замовлення згідно п.1.4.Договору на СТО Виконавця за адресою: Україна, Одеська обл., м. Одеса, Балтська дорога, 55.

Згідно з п.1.5 договору транспортні засоби та водії щодо яких надаються послуги за цим Договором зазначаються у додатках до Договору, що є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п.1.6 договору прийняття ТЗ (його складових) на технічне обслуговування та/або ремонт здійснюється у присутності Замовника або його уповноваженого представника, про що складається Акт приймання-передачі транспортного засобу, його складових для надання послуг з технічного обслуговування та ремонту.

Згідно з п.п.2.2.1, 2.2.2 Замовник зобов`язується:

- своєчасно здійснювати оплату згідно умов даного договору;

- у 3-денний термін забезпечити приймання транспортного засобу та його складових частин після прийняття виконаних Послуг з ремонту.

Відповідно до п.1.6 договору вартість Послуг погоджується сторонами щодо кожного виду робіт і вказується в Наряд-замовленні.

Згідно з п.3.1 договору Замовник зобов`язується оплачувати Виконавцю вартість наданих Послуг, у які включається вартість складових частин (матеріалів, запчастин), у разі їх використання, наданих Виконавцем.

Відповідно до п.3.3 договору підставою для оплати Замовником Послуг з ремонту є підписаний Сторонами Акт приймання- передачі наданих послуг і виставлений Виконавцем на його підставі рахунок. Оплата здійснюється Замовником протягом 7(семи) банківських дні з дня отримання рахунку, шляхом перерахування кошів на банківський рахунок Виконавця.

Згідно з п.3.4 договору Виконавець надає Замовнику Акт приймання-передачі наданих послуг одночасно з транспортним засобом. Замовник має підписати Акт приймання-передачі наданих послуг протягом 2-х банківських днів або в той же термін надати мотивовану відмову.

Відповідно до п.3.5 договору оплата вважається здійсненою Замовником з моменту списання грошових коштів з поточного рахунку Замовника. Замовник не несе відповідальності за затримку надходження грошових коштів на поточний рахунок Виконавця, якщо така затримка виникла з вини обслуговуючого банку Виконавця/Замовника.

Згідно з п.4.1 договору цей договір набуває чинності (є укладеним) з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками Сторін і діє до 31 грудня 2025 року, а в частині виконання зобов`язань - до повного та належного їх виконання сторонами за цим Договором.

Відповідно до п.п.5.1,5.2 договору у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього Договору (надалі іменується «порушення Договору»), Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним в Україні законодавством. Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору.

Згідно з п.5.3 договору у випадку затримки оплати прийнятих Послуг, у які включається вартість складових частин (матеріалів), наданих Виконавцем, на вимогу Виконавця , Замовник сплачує на користь Виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виникнення заборгованості від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати заборгованості.

05.06.2025 сторонами укладено додаткову угоду до договору, згідно з якою сторони домовились виключити з Договору п.4.5, при цьому нумерація та порядок пунктів по Договору залишається без змін.

Судом також встановлено, що на виконання договору позивачем надано відповідачу послуги за наступними підписаними обома сторонами та скріпленими печатками сторін актами надання послуг: №481 від 13.06.2025 на суму 115 060 грн., №515 від 17.06.2025 на суму 3 450 грн., №520 від 18.06.2025 на суму 8 295 грн., №518 від 19.06.2025 на суму 7 225 грн., №517 від 19.06.2025 на суму 3 600 грн., №518 від 19.06.2025 на суму 7 225 грн., №549 від 04.07.2025 на суму 122 935 грн., №551 від 04.07.2025 на суму 9 980 грн., №554 від 04.07.2025 на суму 79 555 грн., №606 від 21.07.2025 на суму 293 090 грн., №607 від 21.07.2025 на суму 26 500 грн., №638 від 24.07.2025 на суму 14 440 грн., №639 від 24.07.2025 на суму 2 820 грн., №640 від 24.07.2025 на суму 2 910 грн., №645 від 24.07.2025 на суму 14 000 грн., №652 від 25.07.2025 на суму 23 470 грн., №654 від 25.07.2025 на суму 22 523 грн., №646 від 25.07.2025 на суму 11 250 грн., №651 від 28.07.2025 на суму 6 419,50 грн., №643 від 28.07.2025 на суму 12 635 грн., №655 від 29.07.2025 на суму 225 100 грн., №648 від 29.07.2025 на суму 4 875 грн.

Також в матеріалах справи наявні підписані обома сторонами та скріплені печатками сторін видаткові накладні №521 від 25.06.2025 на суму 1170 грн., №642 від 25.07.2025 на суму 3 395 грн.

На оплату послуг до матеріалів справи надано рахунки на оплату замовлення №531 від 04.07.2025 на суму 122 935 грн., №652 від 21.07.2025 на суму 293 090 грн., №672 від 24.07.2025 на суму 14 000 грн., №496 від 29.07.2025 на суму 225 100 грн., №698 від 08.08.2025 на суму 5 625 грн.

В свою чергу відповідачем надані позивачем послуги оплачені частково, внаслідок чого станом на час звернення позивача до суду з даним позовом у відповідача виникла заборгованість з оплати послуг в розмірі 655 125 грн. згідно рахунків №531 від 04.07.2025 на суму 122 935 грн., №652 від 21.07.2025 на суму 293 090 грн., №672 від 24.07.2025 на суму 14 000 грн., №496 від 29.07.2025 на суму 225 100 грн., №698 від 08.08.2025 на суму 5 625 грн.

Послуги з оплати яких виставлені відповідні рахунки надані позивачем відповідачу згідно актів надання послуг №549 від 04.07.2025 на суму 122 935 грн., №606 від 21.07.2025 на суму 293 090 грн., №645 від 24.07.2025 на суму 14 000 грн., №655 від 29.07.2025 на суму 225 100 грн., №681 від 08.08.2025 на суму 5 625 грн.

При цьому, вказані акти надання послуг підписані відповідачем без жодних зауважень, окрім акту надання послуг №681 від 08.08.2025 на суму 5 625 грн., який підписаний лише позивачем.

У досудовій претензії від 27.08.2025 позивач просив відповідача виконати свої зобов`язання за Договором №421417/10 про падання послуг з технічного огляду та ремонту автомобілів від 06.01.2025, належним чином та перерахувати на визначений рахунок заборгованість за надані послуги в розмірі 1 017 352,50 грн. впродовж 7 банківських днів з дня отримання цієї претензії.

В матеріалах справи також наявні акти звірки взаєморозрахунків за період з 01.04.2025 по 24.08.2025 та за період з січня 2025 по жовтень 2025, які підписані лише позивачем та відповідачем не підписані.

Під час розгляду даної справи відповідачем частково оплату наявної заборгованості в розмірі 24 000 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 13.02.2026 №430, у зв`язку з чим господарським судом постановлено ухвалу від 16.02.2026 про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача боргу в розмірі 24 000 грн.

Також відповідач надав до суду:

- постанову про залучення особи до провадження як потерпілого від 12.02.2026, якою залучено ТОВ «ОЛІСІДЗ АВТОТРАНС» як потерпілого до кримінального провадження №000018 від 07.01.2026,

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, номер кримінального провадження: 0000018.

Висновки суду

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладений договір №421417/ТО надання послуг з технічного огляду та ремонту автомобілів від 06.01.2025 за умовами якого позивач зобов`язався надавати відповідачу комплекс робіт/послуг з технічного обслуговування та ремонту (далі роботи/послуги) транспортних засобів, а відповідач їх прийняти та оплатити.

При цьому у договорі сторонами погоджено, що підставою для оплати Замовником Послуг з ремонту є підписаний Сторонами Акт приймання- передачі наданих послуг і виставлений Виконавцем на його підставі рахунок.

Так, на підтвердження надання послуг відповідачу позивачем надано до суду копії відповідних актів надання послуг №549 від 04.07.2025 на суму 122 935 грн., №606 від 21.07.2025 на суму 293 090 грн., №645 від 24.07.2025 на суму 14 000 грн., №655 від 29.07.2025 на суму 225 100 грн., які підписані обома сторонами та скріплені печатками сторін.

При цьому самим відповідачем не заперечуються обставини надання послуг позивачем згідно підписаних відповідачем актів.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із приписами ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Між тим, як вище встановлено господарським судом відповідач надані позивачем послуги оплатив частково, та із врахуванням здійсненої під час розгляду даної справи часткової оплати послуг на суму 24 000 грн., розмір заборгованості відповідача перед позивачем за надані послуги з ремонту та обслуговування автомобілів становить 631 125 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Водночас наданий позивачем акт надання послуг №681 від 08.08.2025 на суму 5 625 грн. не підписаний відповідачем та останній заперечує надання послуг позивачем за цим актом.

Пунктом 3.4 договору сторонами погоджено, що Виконавець надає Замовнику Акт приймання-передачі наданих послуг одночасно з транспортним засобом. Замовник має підписати Акт приймання-передачі наданих послуг протягом 2-х банківських днів або в той же термін надати мотивовану відмову.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст.76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, виходячи з того, що позивач не надав до суду доказів передання відповідачу відповідного акту надання послуг та відповідачем заперечується надання послуг за вказаним актом, господарський суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з ремонту та обслуговування автомобілів у розмірі 5 625 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача пені у розмірі 67 680,68 грн., господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з п.5.3 договору у випадку затримки оплати прийнятих Послуг, у які включається вартість складових частин (матеріалів), наданих Виконавцем, на вимогу Виконавця , Замовник сплачує на користь Виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент виникнення заборгованості від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати заборгованості.

Перевіривши розрахунок заявленої до стягнення пені, який здійснений позивачем та згідно з яким розмір пені за загальний період з 16.07.2025 по 27.11.2025 становить 67 680,68 грн., господарським судом встановлено, що позивачем при здійсненні розрахунку пені здійснено нарахування пені за прострочення оплати заборгованості на суму 5 625 грн., у задоволенні якої господарським судом відмовлено.

За таких обставин, господарським судом самостійно, не виходячи при цьому за межі заявленого позивачем періоду прострочення, здійснено розрахунок пені, згідно з яким розмір пені за загальний період з 16.07.2025 по 27.11.2025 становить 67 198,16 грн.

Щодо заявленого відповідачем у відзиві на позов клопотання про зменшення розміру пені господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені.

Також при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки суд повинен брати до уваги не лише майновий стан боржника, але й майновий стан стягувача, тобто, врахувати інтереси обох сторін.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду, від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 13.01.2020 у справі №902/855/18, від 27.01.2020 у справі №916/469/19.

Окрім того, господарський суд враховує правовий висновок, який викладений у постанові ОП КГС від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22, згідно з яким розмір неустойки, до якого суд її зменшує (на 90 %, 70 % чи 50 % тощо), у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до положень частини першої, другої статті 233 ГК України та частини третьої статті 551 ЦК України, тобто у межах судового розсуду. Таким чином, в питаннях підстав для зменшення розміру неустойки правовідносини у кожному спорі про її стягнення є відмінними, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій, які водночас мають узгоджуватись з положенням статті 233 ГК України і частині третій статті 551 ЦК України, а також досліджуватись та оцінюватись судом в порядку статей 86, 210, 237 ГПК України.

З огляду на вищевикладене, враховуючи дискреційність наданих суду повноважень щодо зменшення розміру неустойки (пені, штрафу), виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін в умовах воєнного стану, введеного за наслідком збройної агресії росії проти України, приймаючи до уваги постанову про залучення особи до провадження як потерпілого від 12.02.2026, якою відповідача залучено як потерпілого до кримінального провадження №000018 від 07.01.2026, оскільки майну останнього за фактом ракетного обстрілу 07.01.2026 завдано майнову шкоду, з огляду на те, що відповідачем під час розгляду даної справи було частково погашено заявлену до стягнення заборгованість, що нарахування пені носить компенсаційний та стимулюючий характер, господарський суд вважає справедливим, доцільним, обґрунтованим та таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо необхідності зменшення розміру нарахованої відповідачу пені на 20 000 грн. - до 47 198,16 грн.

На підставі ст.129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на обох сторін пропорційно розміру задоволених вимог, а відтак, із врахуванням закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача боргу в розмірі 24 000 грн., розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача становить 10174,85 грн.

Водночас позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

На підтвердження понесених позивачем витрат до матеріалів справи надано:

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю;

- ордер серія ВН №1484359 від 08.12.2025 на надання правничої допомоги на підставі договору про надання правничої допомоги №НПД-Б2511 від 25.11.2025;

- договір №НПД-Б2511 від 25.11.2025 про надання правничої допомоги, укладений між

адвокатом Боднар Максимом Олександровичем (Адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОНТІНЕНТ-АВТО» (Клієнт, позивач), згідно з яким Клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту у супроводженні судового процесу пов`язаного зі стягненням заборгованості з ТОВ «ОЛСІДЗ АВТОТРАНС» за Договором №421417/ТО від 06.01.2025 року.

Відповідно до п.п.4.1,4.2 договору отримання винагороди адвокатом за падання правової допомоги відбувається у формі гонорару.

За надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт авансовано сплачує адвокату гонорар у фіксованій сумі у розмірі 20 000 грн. готівкою або шляхом зарахування па безготівковий рахунок адвоката.

Згідно з п.5.1 договору даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Договір діє до моменту фактичного виконання доручення або до моменту розірвання договору.

Заперечень щодо співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони від відповідача до суду не надходило.

У п.п.1,2 ч.3 ст.123 ГПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи, які в силу вимог ч.4 ст.129 ГПК України у разі задоволення позову покладаються на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача та у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.ч.1-6 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У ч. 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19, від 07.09.2022 у справі №912/1616/21 тощо, випливає, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Отже, господарський суд, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України. При цьому, таке застосовування не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що відповідачем не заявлено жодних заперечень щодо співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, оцінивши надані позивачем докази понесених судових витрат за критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, господарський суд вважає, що відповідні витрати позивача пов`язані із розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору з урахуванням ціни позову, а відтак відповідні витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНТІНЕНТ-АВТО" задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛСІДЗ АВТОТРАНС" (67543, Одеська обл., Одеський р-н, с. Визирка, вул.2-й кілометр автодороги на морський торгівельний порт "Южний", буд. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНТІНЕНТ-АВТО" (67821, Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Сухий Лиман, вул. Таїровська, 10, ) грошову суму у розмірі 678 333 (шістсот сімдесят вісім тисяч триста тридцять три) грн. 16 коп., яка складається із: заборгованості за надані послуги з ремонту та обслуговування автомобілів у розмірі 631 135 (шістсот тридцять одна тисяча сто тридцять п`ять) грн., пені у розмірі 47 198 (сорок сім тисяч сто дев`яносто вісім) грн. 16 коп., витрат по сплаті судового збору у розмірі 10 175 (десять тисяч сто сімдесят п`ять) грн. та витрат на правничу допомогу 20 000 (двадцять тисяч) грн.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 23.02.2026.

Суддя Г.Є. Смелянець