УХВАЛА

24 лютого 2026 року

м. Київ

cправа № 915/339/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пєскова В. Г. - головуючого, Жукова С. В., Картере В. І.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Кредобанк" (вх. № 16/2026)

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025

та на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 20.06.2025

по справі № 915/339/25

за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність, -

В С Т А Н О В И В:

21.03.2025 ухвалою Господарського суду Миколаївської області відкрито провадження у справі № 915/339/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Волторніста Сергія Івановича; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено попереднє засідання.

20.06.2025 ухвалою Господарського суду Миколаївської області у справі №915/339/25 припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 . Припинено повноваження керуючого реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 - арбітражного керуючого Волторніста Сергія Івановича. Припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів. Провадження у справі №915/339/25 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 - закрито. Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк постановлено вважати погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнано такими, що не підлягають виконанню.

25.11.2025 постановою Південно-західного апеляційного господарського суду (повний текст постанови складено 27.11.2025) апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Кредобанк"- залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 20.06.2025 у справі №915/339/25- залишено без змін.

01.01.2026 (через підсистему "Електронний суд") Акціонерним товариством "Кредобанк" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 20.06.2025 у справі №915/339/25; справу направити до Господарського суду Миколаївської області для продовження розгляду зі стадії попереднього засідання.

Також скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

12.01.2026 зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В.Г.(суддя-доповідач), суддів: Жукова С.В., Картере В.І.

02.02.2026 ухвалою Верховного Суду визнано неповажними наведені Акціонерним товариством "Кредобанк" підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 та ухвали Господарського суду Миколаївської області від 20.06.2025 у справі № 915/339/25. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Кредобанк" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 20.06.2025 у справі № 915/339/25 залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме: 1) навести Суду інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 та ухвали Господарського суду Миколаївської області від 20.06.2025 у справі № 915/339/25, належно їх обґрунтувати з наданням відповідних доказів; 2) надати документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 2 662,40 грн.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 02.02.2026 у справі №915/339/25 Акціонерним товариством "Кредобанк" подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, яка містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та до якої додано документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 2 662,40 грн.

Обґрунтовуючи наявність поважних причин пропуску строку на подання касаційної скарги, представник Акціонерного товариства "Кредобанк" - адвокат Рудницький Юлій Ігорович у заяві про усунення недоліків як і у самій касаційній скарзі посилається на те, що пропуск строку на касаційне оскарження зумовлений виключно технічним збоєм у функціонуванні підсистеми ЄСІКС "Електронний суд".

Представник скаржника звертає увагу на те, що в розділі "Сповіщення" його електронного кабінету відсутні будь-які документи, повідомлення чи процесуальні рішення від судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі, на підтвердження чого надає скріншот сторінки розділу "Повідомлення" електронного кабінету, в якому відображено лише документ Верховного Суду (ухвала про залишення касаційної скарги без руху від 02.02.2026).

Також за твердженням скаржника, хоча системою була сформована довідка про доставку процесуального документа, але фактично постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 у справі №915/339/25 не відобразилася в електронному кабінеті адвоката Рудницького Юлія Ігоровича (у розділах "Мої справи". та "Сповіщення"), що позбавило можливості своєчасно дізнатися про її ухвалення та подати касаційну скаргу.

При цьому заявник касаційної скарги наголошує, що наявність системної "довідки про доставку" та "фактичне отримання документа" (можливість фізичної особи-користувача побачити його у своєму кабінеті) - це різні поняття.

За доводами скаржника, невідображення судового рішення в електронному кабінеті є наслідком технічної помилки держави (через адміністратора ЄСІКС), а тому пропуск строку на касаційне оскарження стався не з вини Акціонерного товариства "Кредобанк".

Окремо, крім технічних перешкод, представник Акціонерного товариства "Кредобанк" звертає увагу, що строк пропущено менш ніж на 15 днів, що, на його думку, є незначним та не порушує принципу правової визначеності. Натомість відмова у поновленні строку в такій ситуації буде проявом надмірного формалізму і обмеженням доступу до правосуддя.

Разом з цим, не погоджуючись з підходом Верховного Суду про те, що учасник справи має можливість дізнатися про наявність оскаржуваного судового рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень, скаржник наголошує, що Єдиний державний реєстр судових рішень не є офіційним способом вручення процесуальних документів, а тому в умовах технічного збою офіційної підсистеми ЄСІКС на скаржника не може покладатися обов`язок самостійно "моніторити" Реєстр з метою з`ясування факту ухвалення судового рішення.

Зважаючи на викладене, представник Акціонерного товариства "Кредобанк" - адвокат Рудницький Юлій Ігорович зазначає, що він діяв добросовісно, покладаючись на офіційний канал комунікації, визначений ГПК України, а тому відсутність документа (оскаржуваної постанови) в електронному кабінеті ЄСІКС є абсолютною та самостійною поважною причиною пропуску строку на подання касаційної скарги, яка не може нівелюватися фактом публікації рішення в Єдиного державного реєстру судових рішень.

Розглянувши наведені обґрунтування підстав пропуску строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що підстави, зазначені скаржником, не можуть бути визнані поважними з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини") спосіб, у який стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них (рішення від 02.03.1987 у справі "Monnell and Morris v. the United Kingdom" (§ 56).

Частиною першою статті 288 ГПК України встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, що оскаржується, або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що повна постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 у справі № 915/339/25 складена 27.11.2025. Таким чином, останнім днем встановленого наведеною нормою строку на подання касаційної скарги було 17.12.2025.

Як зазначено вище, касаційну скаргу на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 у справі № 915/339/25 Акціонерним товариством "Кредобанк" подано 01.01.2026, тобто з пропуском встановленого частиною першою статті 287 ГПК України строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частини другої статті 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частин першої, п`ятої та сьомої статті 6 ГПК України у господарських судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система (ЄСІКС).

Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІКС або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІКС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет - це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в ЄСІКС або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Верховним Судом в ухвалі від 02.02.2026 про залишення касаційної скарги Акціонерного товариства "Кредобанк" без руху було встановлено, що за інформацією, отриманою з автоматизованої системи документообігу суду КП "ДСС", документ в електронному вигляді: (пПЗАГС) Ст.275 ч.1 п.1, ст.276 ГПК Постанова: Ухвалу залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення від 25.11.2025 у справі № 915/339/25 (суддя Філінюк І.Г.) надіслано в Електронний кабінет одержувача: Акціонерне товариство "Кредобанк" (ЄДРПОУ/ІПН 09807862). Документ доставлено в Електронний кабінет одержувача: 27.11.2025 о 18:54. Дата отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до Електронного кабінету особи: 28.11.2025 о 09:15.

Крім цього, постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 у справі № 915/339/25 було направлено і представнику Акціонерного товариства "Кредобанк" - адвокат Рудницькому Юлію Ігоровичу.

Так, за інформацією, отриманою з автоматизованої системи документообігу суду КП "ДСС", документ в електронному вигляді: (пПЗАГС) Ст.275 ч.1 п.1, ст.276 ГПК Постанова: Ухвалу залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення від 25.11.2025 у справі № 915/339/25 (суддя Філінюк І.Г.) надіслано в Електронний кабінет одержувача: Адвокат Рудницький Юлій Ігорович (ЄДРПОУ/ІПН НОМЕР_1 ). Документ доставлено в Електронний кабінет одержувача: 27.11.2025 о 18:54. Дата отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до Електронного кабінету особи: 28.11.2025 о 09:15.

Частиною шостою статті 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Зважаючи на викладене, днем вручення Акціонерному товариству "Кредобанк" постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 у справі № 915/339/25 є 28.11.2025, а відтак, передбачений частиною другою статті 288 ГПК України двадцятиденний строк, який обчислюється з дня вручення скаржнику повного судового рішення, закінчився 18.12.2025, натомість, касаційну скаргу було подано лише 01.01.2026.

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до частини 1 статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

При цьому судова колегія зазначає, що за своїм змістом норма про можливість поновлення процесуальних строків є пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 5/452/06).

Згідно з частиною третьою статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Посилання представника Акціонерного товариства "Кредобанк" на технічний збій у функціонуванні підсистеми ЄСІКС "Електронний суд" є необґрунтованими та не підтверджені належними і допустимими доказами. За оцінкою суду, самі по собі твердження про "невідображення" постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 у справі № 915/339/25 в електронному кабінеті представника, а також наданий скріншот сторінки розділу "Повідомлення" електронного кабінету, без надання офіційних підтверджень (повідомлень Державного підприємства "Інформаційні судові системи" щодо наявності перебоїв у роботі ЄСІКС та технічних проблем у роботі електронного кабінету адвоката, актів про збій, звернень до технічної підтримки тощо) не можуть вважатися належними і допустимими доказами існування об`єктивних перешкод для своєчасного подання касаційної скарги.

З автоматизованої системи документообігу суду КП "ДСС" вбачається, що системою сформовано Довідки про доставку документа (постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 у справі №915/339/25) в кабінет Електронного суду як Акціонерного товариства "Кредобанк", так і його представника - адвоката Рудницького Юлія Ігоровича. В силу норм процесуального закону довідка про доставку підтверджує факт доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи та є належним доказом вручення судового рішення.

Наданий адвокатом Рудницьким Юлієм Ігоровичем скріншот сторінки розділу "Повідомлення" його електронного кабінету, в якому відображено лише документ Верховного Суду (ухвала про залишення касаційної скарги без руху від 02.02.2026) не спростовує зазначених відомостей, оскільки відображає лише вміст сторінки станом на певний момент та не є належним та допустимим доказом відсутності доставки та вручення документу (постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 у справі № 915/339/25) у розумінні норм ГПК України.

При цьому твердження скаржника про відмінність між доставкою судового рішення та фактичним його отриманням (можливість фізичної особи-користувача побачити його у своєму кабінеті) не ґрунтуються на положеннях процесуального закону, який чітко визначає момент (день) вручення судового рішення, надісланого до електронного кабінету - день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Норми ГПК України не ставлять початок перебігу строку на оскарження в залежність від фактичного ознайомлення особи з судовим рішенням чи від можливості його побачити в електронному кабінеті.

До того ж всі доводи заявника зводяться до посилань на "невідображення" процесуального документа в електронному кабінеті адвоката Рудницького Юлія Ігоровича, проте скаржником є Акціонерне товариство "Кредобанк", в електронний кабінет якого було доставлено постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 у справі № 915/339/25. Жодних заперечень щодо належного вручення Акціонерному товариству "Кредобанк" вказаної постанови представником Банку не наведено.

Що стосується доводів скаржника, що пропуск строку є незначним і становить менше 15 днів, то колегія суддів зазначає, що процесуальний закон не передбачає поняття "незначний пропуск строку", а вимагає наявності документально підтверджених об`єктивних на непереборних обставин, які унеможливили звернутися до суду у визначений ГПК України процесуальний строк. Сам по собі пропуск строку на касаційне оскарження, який скаржник вважає незначним, не є поважною причиною пропуску цього строку.

Крім цього Верховний Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989).

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див. mutatis mutandis, рішення у справах "Олександр Шевченко проти України" від 26.04.2007, № 8371/02 та "Трух проти України" від 14.10.2003, заява № 50966/99)).

Звернення до касаційного суду з касаційною скаргою є правом сторони, а не обов`язком, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків, встановлених ГПК України.

Частиною першою статті 43 ГПК України унормовано, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Посилання скаржника на відсутність у нього обов`язку "моніторити" Єдиний державний реєстр судових рішень не спростовують факту належного вручення оскаржуваної постанови апеляційного суду через офіційний канал комунікації - ЄСІКС, а також наявності обов`язку добросовісно користуватися процесуальними правами. При цьому, враховуючи, що заявником апеляційної скарги було Акціонерне товариство "Кредобанк", то скаржник безумовно був обізнаний про апеляційний розгляд справи та мав цікавитись результатом розгляду власної апеляційної скарги.

З викладеного вбачається, що можливість подання Акціонерним товариством "Кредобанк" касаційної скарги у встановлений законом строк залежала виключно від волевиявлення та дій самого скаржника та його представника, а пропуск строку на касаційне оскарження залежав не від об`єктивних причин, а від суб`єктивних чинників, які особа, що подала касаційну скаргу, могла і повинна уникнути.

З огляду на викладене, оцінивши наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 та ухвали Господарського суду Миколаївської області від 20.06.2025 у справі № 915/339/25, Верховний Суд визнає їх неповажними.

Частиною четвертою статті 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

Вимога дотримуватися приписів процесуального закону щодо строків касаційного оскарження спрямоване на забезпечення принципів правової визначеності та остаточної судового рішення і не може розцінюватися як прояв надмірного формалізму чи обмеженням доступу до правосуддя.

Відповідно до частини третьої статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини першої статті 293 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Кредобанк" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 20.06.2025 у справі № 915/339/25.

Керуючись статтями 119, 234, 235, 288, 292, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Кредобанк" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.11.2025 та ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 20.06.2025 у справі № 915/339/25.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді С. Жуков

В. Картере