ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
17 лютого 2026 року м. ЧернівціСправа № 926/2970/25
Господарський суд Чернівецької області у складі судді Гончарука О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 , місто Чернівці
до відповідача 1 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях;
відповідача 2 ОСОБА_1
відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинська універсальна біржа»
про визнання недійсним результатів електронного аукціону та договору купівлі-продажу, визнання аукціону таким, що не відбувся
Суддя Гончарук О.В
Секретар судового засідання Чиборак У.Г.
Представники сторін:
від позивача Молочко Т.В.;
від відповідача 1 не з`явився;
від відповідача 2 Бутирська І.А;
відповідача 3 не з`явився.
Обставини справи: Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 23.12.2025 у справі № 926/2970/25 позовну заяву ОСОБА_2 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Буковинська універсальна біржа» про визнання недійсним результатів електронного аукціону та договору купівлі-продажу, визнання аукціону таким, що не відбувся залишено без розгляду.
29.12.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача 2 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (вх. № 4440), в якій остання просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з позивача 21 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою суду від 13.01.2026 призначено судове засідання на 22.01.2026.
« 21» січня 2026 року через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли заперечення (вх. № 262) на заяву (вх. № 4440) відповідача 2, в яких зазначається, що факт залишення позову без розгляду не є автоматичною та безумовною підставою для покладення судових витрат на позивача, і просить суд відмовити у задоволенні заяви (вх. № 4440).
Судове засідання, призначене на 22.01.2026, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Гончарука О.В. у щорічній відпустці.
Ухвалою суду від 29.01.2026 судове засідання призначено на 17.02.2026.
Присутні у судовому засіданні 17.02.2026 представник відповідача 2 наполягав на задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, а представник позивача заперечував проти її задоволення, посилаючись на обставини, викладені у його письмових запереченнях.
Заслухавши представників сторін, ознайомившись із заявою відповідача 2 ОСОБА_1 про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та дослідивши у сукупності докази з цього питання, які містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне.
« 22» вересня 2025 року Семенюк С.Г. в інтересах ОСОБА_1 уклав з адвокатом Бутирською І.А. договір про надання правничої допомоги № 26, предметом якого є надання адвокатом правничої допомоги у справі № 926/2970/25.
Відповідно до акту виконаних робіт № 2 від 25.12.2025 вартість виконаних адвокатом робіт за період з 07.10.2025 р. по 25.12.2025 р. становить 9000 грн, всього за договором 21 500 грн.
Додатковою угодою № 1 сторони погодили, що остаточний розрахунок має бути здійснений клієнтом не пізніше ніж через 14 днів з дня набрання законної сили рішення у справі.
Відповідно до статті 131 Конституції України, статей 1 та 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар адвоката має бути розумним та враховувати складність справи, кваліфікацію адвоката, витрачений час і фінансове становище клієнта.
Згідно зі статтями 15, 16, 58, 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами з урахуванням їх реальності, необхідності, обґрунтованості та співмірності зі складністю справи, обсягом виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом, ціною позову та значенням справи для сторін.
Суд має право зменшити розмір таких витрат за клопотанням іншої сторони (частина п`ята статті 126 ГПК України) або з власної ініціативи, якщо вони не відповідають критеріям пропорційності (частини п`ята сьома, дев`ята статті 129 ГПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє відповідне клопотання.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, від 08.06.2022 у справі № 357/380/20, від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16, постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та інших.
Суд, вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, зобов`язаний оцінити, чи були витрати фактично понесені, необхідні та розумні, а не лише формально підтверджені договором і актами (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
Ті самі критерії (фактичність, необхідність, розумний розмір) застосовує Європейський суд з прав людини (рішення у справах «Двойних проти України», «East/West Alliance Limited проти України», «Лавентс проти Латвії»).
Саме лише наявність договору та актів виконаних робіт не є безумовною підставою для повного стягнення заявленої суми. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо вони завищені щодо іншої сторони спору з урахуванням конкретних обставин справи.
Суд, оцінюючи співмірність витрат на професійну правничу допомогу відповідно до частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, окремо проаналізував перелік та вартість послуг, передбачених Додатковою угодою № 1 від 29.09.2025 до договору № 26, та актами виконаних робіт № 1 від 06.10.2025 і № 2 від 25.12.2025.
Зокрема, за актами виконаних робіт адвокатом Бутирською І.А. заявлено до відшкодування, серед іншого, фіксовану вартість послуги «підготовка та подання відзиву на позов» у розмірі 11 000 грн.
Суд вважає цю суму не співмірною та частково завищеною з таких підстав.
Значна частина робіт, необхідних для підготовки відзиву на позовну заяву (а саме: вивчення матеріалів справи, аналіз поданих позивачем документів, правова кваліфікація спірних правовідносин, формування та узгодження правової позиції відповідача), об`єктивно дублюється з роботами, виконаними в рамках раніше наданої послуги «усна консультація клієнта з вивченням документів, узгодження правової позиції» (вартість 1 500 грн за 1 годину).
Таким чином, включення повної вартості підготовки відзиву в розмірі 11 000 грн призводить до подвійної оплати однієї і тієї ж роботи, що суперечить критеріям обґрунтованості, необхідності та співмірності витрат, визначеним частиною четвертою статті 126 ГПК України, а також правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 (витрати підлягають відшкодуванню лише в частині, що відповідає реальному обсягу та новизні виконаних дій).
З урахуванням наведеного суд зменшує вартість послуги «підготовка та подання відзиву на позов» удвічі з 11 000 грн до 5 500 грн (зменшення на 5 500 грн).
Крім того, судом зменшено на 1 500 грн вартість інших послуг (зокрема, з урахуванням реальної кількості підготовлених процесуальних документів та участі у судових засіданнях, підтверджених матеріалами справи), що в сукупності становить зменшення заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу з 21 500 грн до 14 500 грн.
Таке зменшення є пропорційним, справедливим та відповідає практиці Верховного Суду щодо недопущення відшкодування дублюючих робіт і завищених витрат (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 357/380/20).
Керуючись статтями 123, 126, 129, 221, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України,
1. Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат (вх. № 4440 від 29.12.2025) задовольнити частково.
3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ про примусове виконання рішення.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення відповідно до статей 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.
Додаткове рішення складено 25.02.2026.
Суддя О.В. Гончарук