ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року

м. Київ

cправа № Б29/59/04 (904/4989/23)

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В. Г., суддів: Жукова С. В., Картере В. І.,

за участю секретаря судового засідання Багнюка І. І.,

представники учасників справи:

представник Фонду державного майна України - Ковтяга О. В.,

представник Державного підприємства "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України" - Волова О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Фонду державного майна України

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.06.2025

у складі колегії суддів: Верхогляд Т. А. - головуючого, Іванова О. Г., Паруснікова Ю. Б.

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2024

у складі судді Примак С.А.

у справі № Б29/59/04 (908/4989/23)

за позовом Державного підприємства "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України"

до 1.Фонду державного майна України

2.Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградських областях

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ

Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

1. Засновником та органом управління Державного підприємства "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України" (52052, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, селище Горького, вулиця Наукова, будинок 8; ідентифікаційний код 03374617, далі - ДП "НВДА "Наукова") є Національна академія аграрних наук України () (далі - НААН України).

2. 10.01.2023 Кабінетом Міністрів України було видано розпорядження № 37-р "Деякі питання управління об`єктами державної власності" (далі розпорядження № 37-р) відповідно до п. 1 якого вирішено передати єдині майнові комплекси державних підприємств, установ та організацій за переліком згідно з додатком 1 із сфери управління уповноважених органів управління (самоврядних організацій) до сфери управління Фонду державного майна.

3. Згідно з додатком 1 до розпорядження від 10.01.2023 № 37-р ДП "НВДА "Наукова" включено до переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств, установ, організацій, що передаються із сфери управління НААН України до сфери управління Фонду держмайна.

4. 28.02.2023 першим заступником Голови Фонду державного майна України Д. О. Клименком було затверджено Акт (без номера, без дати) приймання-передачі єдиного майнового комплексу ДП "НВДА "Наукова" із сфери управління Національної академії аграрних наук України до сфери управління Фонду державного майна України на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.01.2023 № 37-р "Деякі питання управління об`єктами державної власності" (далі - Акт приймання-передачі).

5. Позивачем було оскаржено розпорядження № 37-р, дії Міністерства економіки України щодо підготовки та подання до Кабінету Міністрів України проєкту розпорядження "Деякі питання управління об`єктами державної власності" в частині внесення до додатку 1 "Перелік єдиних майнових комплексів державних підприємств, установ, організацій, що передаються до сфери управління Фонду державного майна" Державного підприємства "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України".

6. 01.08.2023 Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням визнав протиправними дії Міністерства економіки України щодо підготовки та подання до Кабінету Міністрів України проєкту розпорядження "Деякі питання управління об`єктами державної власності" в частині внесення до додатку 1 "Перелік єдиних майнових комплексів державних підприємств, установ, організацій, що передаються до сфери управління Фонду державного майна" Державного підприємства "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України"; визнав протиправним та скасував розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.01.2023 №37-р "Деякі питання управління об`єктами державної власності" в частині включення Державного підприємства "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України" до Додатку 1 "Перелік єдиних майнових комплексів державних підприємств, установ, організацій, що передаються до сфери управління Фонду державного майна".

7. 15.11.2023 вказане рішення залишене без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду.

8. 26.03.2024 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду касаційні скарги Кабінету Міністрів України, Міністерства економіки України, Фонду державного майна України залишив без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2023 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15.11.2023 залишено без змін.

Стислий виклад позовних вимог

9. ДП "НВДА "Наукова" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фонду державного майна України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградських областях про визнання протиправними та скасування рішень, в якому просило:

- визнати незаконним та скасувати наказ Фонду Державного майна України від 11.08.2023 № 1444 "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 № 1 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації (із змінами)";

- визнати незаконним та скасувати наказ Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградських областях від 14.08.2023 № 12/01-98-Р "Про прийняття рішення про приватизацію ЄМК ДП "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України (ідентифікаційний код 03374617).

10. Позивач вказує, що в результаті прийняття оспорюваних наказів ДП "НВДА "Наукова" було включено до переліку об`єктів, що підлягають приватизації. Такі накази, на думку позивача, прийняті з порушенням Закону України "Про управління об`єктами державної та комунальної власності", Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", за відсутності відповідних пропозицій Національної академії аграрних наук України стосовно включення єдиного майнового комплексу позивача до переліку об`єктів, що підлягають приватизації.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного господарського суду

11. 17.09.2024 рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі № Б29/59/04 (908/4989/23) визнано незаконним та скасовано наказ Фонду Державного майна України від 11.08.2023 № 1444 "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 № 1 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації (із змінами)"; визнано незаконним та скасовано наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградських областях від 14.08.2023 № 12/01-98-Р "Про прийняття рішення про приватизацію ЄМК ДП "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України (ідентифікаційний код 03374617).

12. 26.06.2025 постановою Центрального апеляційного господарського суду (повна постанова підписана 15.12.2025) рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2024 у справі № Б29/59/04 (908/4989/23) залишено без змін.

13. Судові рішення мотивовані тим, що оскільки визнане в судовому порядку недійсним розпорядження Кабінету Міністрів України № 37-р від 10.01.2023 не породжується жодних правових наслідків з моменту визнання його недійсним, а спірні накази є похідними від визнаного в судовому порядку недійсним розпорядження, відповідно такі накази також підлягають визнанню недійсними.

14. Суд апеляційної інстанції також виснував, що протиправна приватизація єдиного майнового комплексу боржника призведе до втрати боржником основних активів, у зв`язку з чим позбавить його можливості задовольнити вимоги кредиторів, а відтак, безпосередньо впливає на права та обов`язки позивача.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи касаційної скарги

15. 31.12.2025 Фондом державного майна України подано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.06.2025 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2024 у справі № Б29/59/04 (908/4989/23); прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

16. Скаржник стверджує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо похідності приватизації державного майна (оскаржуваних наказів) відповідно до Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" від передачі об`єктів державної власності відповідно до Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності" (розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.01.2023 № 37-р) (підстава касаційного оскарження, визначена п. 3 ч. 2 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України), а також суди не врахували висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 20.07.2022 у справі № 826/16110/18, від 28.05.2020 у справі № 909/636/16, від 13.03.2018 у справі № 910/13407/17 щодо суб`єктивного порушеного права, постанову Великої Палати Верхового Суду від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19.

17. Скаржник стверджує, що суди у цій справі замінили аналіз правовідносин приватизації державного майна, які виникають у цій справі на аналіз правовідносин, які виникають в адміністративній справі (процитували постанову Верховного Суду від 26.03.2024 у справі № 160/4801/23) щодо процесу передачі повноважень з управління єдиним майновим комплексом із сфери управління одного органу управління до іншого поза процесами приватизації та зробили помилковий висновок, що оспорювані накази є похідними від визнаного в судовому порядку недійсним розпорядження та підлягають визнанню недійсними.

18. Фонд державного майна України доводить, що прийняття рішення про включення державного підприємства до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації та рішення про приватизацію державного підприємства, які оскаржуються позивачем, а також наступна передача єдиного майнового комплексу державного підприємства до сфери управління органу приватизації регулюються Законом України "Про приватизацію державного і комунального майна", Порядком передачі (повернення) функцій з управління майном державних підприємств, функцій з управління пакетами акцій (частками) у зв`язку з прийняттям рішення про приватизацію або про припинення приватизації об`єкта приватизації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 року № 389, та не передбачають участі державного підприємства, або кредиторів у справі про банкрутство у таких правовідносинах.

19. Таким чином, на думку Фонду, суди апеляційної та першої інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та зробили невірний висновок щодо похідності оскаржуваних наказів від рішення у адміністративній справі про визнання недійсним розпорядження Кабінету Міністрів України № 37-р від 10.01.2023, а також не застосували законодавство у сфері приватизації, яке інакше регулює передачу функцій з управління об`єкту приватизації від уповноваженого органу управління до органу приватизації після прийняття рішення про приватизацію та не встановили порушення норм законодавства при виданні оскаржуваних наказів.

20. Фонд державного майна України також наполягає, що Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна" та Кодекс України з процедур банкрутства не передбачають участі боржника у процесі прийняття органом приватизації рішення про включення боржника до переліку об`єктів малої приватизації та у процесі прийняття рішення про приватизацію, а отже оскаржувані рішення не порушують права та інтереси боржника. При цьому скаржник звертає увагу на наявність судової практики, що склалася при вирішенні аналогічних справ за позовами об`єктів приватизації про скасування рішень органів приватизації, зокрема, у справах № 826/1611/18, № 922/4893/13(922/4244/23), № Б-24/03-10(922/3815/23), в яких судами відмовлено у задоволенні позовів у зв`язку із відсутністю у позивачів суб`єктивного матеріального права, на захист якого подано позов.

21. З посиланням на ч. 5 ст. 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" Фонд державного майна України зазначає, що особливістю провадження у справі про банкрутство у разі прийняття рішення про приватизацію підприємства є настання єдиного юридичного наслідку, передбаченого Кодексом України з процедур банкрутства - закриття провадження у справі про банкрутство, що не порушує права позивача.

22. Скаржник доводить, що судами апеляційної та першої інстанцій не враховано передбачену законодавством у сфері приватизації процедуру передачі до органу приватизації повноважень з управління об`єктом приватизації та не враховано, що Фонд державного майна України у правовідносинах приватизації набуває функції власника майна та вчиняє правочини, здійснює відчуження державного на майна іншим фізичним та юридичним особам після прийняття рішення про приватизацію у встановленому приватизаційним законодавством порядку. Зміна органу, уповноваженого управляти державним майном у процесі приватизації здійснюється згідно з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 389, після прийняття рішення про приватизацію.

23. Відтак, скаржник стверджує, що суди апеляційної та першої інстанцій не встановили порушення Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 389, або Кодексу України з процедур банкрутства при прийнятті оскаржуваних наказів. При цьому Закон України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності", Положення про порядок передачі об`єктів права державної власності, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 № 1482, на які суди посилаються у оскаржуваних постанові та рішенні, не регулюють правовідносини, що виникають при прийнятті оскаржуваних наказів. Висновок суду апеляційної інстанції про те, що органи приватизації мають здійснювати повноваження органу, уповноваженого управляти об`єктом приватизації до прийняття рішення про приватизацію спростовується статтею 12 Закону України "Про приватизацію державного майна України" та Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 № 389, які не враховано апеляційною інстанцією та зроблено помилковий висновок щодо похідності оскаржуваних наказів від розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.01.2023 № 37-р, внаслідок чого прийнято необґрунтовані та неправомірні судові рішення.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

24. 18.02.2026 до Верховного Суду надійшов відзив позивача на касаційну скаргу, в якому ДП "НВДА "Наукова" просить залишити оскаржувані судові рішення без змін, а скаргу - без задоволення. Позивач вважає прийняту судові рішення законними та обґрунтованими, а касаційну скаргу - безпідставною.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

25. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що згідно зі статтею 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

26. Предметом позовних вимог у цій справі були вимоги ДП "НВДА "Наукова" про визнання незаконними та скасування наказів Фонду Державного майна України від 11.08.2023 №1444 "Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 року №1 "Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації (із змінами)" та Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградських областях від 14.08.2023 року №12/01-98-Р "Про прийняття рішення про приватизацію ЄМК ДП "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України (ідентифікаційний код 03374617).

27. Тобто позивач просив визнати протиправними та скасувати накази, якими відповідачами було прийнято рішення про включення ДП "НВДА "Наукова" до переліку об`єктів, які підлягають приватизації.

28. Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанції мотивували свої рішення тим, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.01.2023 року № 37-р, яким включено ДП "НВДА "Наукова" до переліку єдиних майнових комплексів державних підприємств, установ, організацій, що передаються до сфери управління Фонду державного майна було визнано протиправним та скасовано судовим рішення в адміністративній справі.

29. Колегія суддів Верховного Суду, здійснивши перевірку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, оцінивши доводи касаційної скарги та відзиву, дійшла висновку про помилковість висновків судів про задоволення позову, з огляду на таке.

30. Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна" регулює правові, економічні та організаційні основи приватизації державного і комунального майна та майна, що належить Автономній Республіці Крим.

31. Пунктом 20 частини першої зазначеного Закону визначено, що органи приватизації - Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим, органи приватизації територіальних громад.

32. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" до об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України.

33. За змістом ч. 1 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" порядок приватизації державного і комунального майна передбачає, зокрема, формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації; прийняття рішення про приватизацію.

34. Положення ч. 1, 3 ст. 11 вказаного Закону передбачають, що ініціювати приватизацію об`єктів можуть органи приватизації, уповноважені органи управління, інші суб`єкти управління об`єктами державної і комунальної власності або покупці. Переліки об`єктів малої приватизації державної власності, що підлягають приватизації, затверджуються Фондом державного майна України.

35. Як вбачається із обставин цієї справи та не заперечується її учасниками позивач - ДП "НВДА "Наукова" є об`єктом малої приватизації.

36. Отже оспорюваними наказами Фонд державного майна України як орган приватизації ініціював приватизацію ДП "НВДА "Наукова".

37. Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

38. Вирішуючи спір по суті, господарський суд має встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, для захисту якого звернувся позивач, тобто, встановити чи є особа, за позовом якої порушено провадження у справі, належним позивачем. При цьому, відсутність права на позов в матеріальному розумінні тягне за собою прийняття рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин, оскільки лише наявність такого права обумовлює виникнення у інших осіб відповідного обов`язку перед особою, якій таке право належить, і яка може вимагати виконання такого обов`язку (вчинити певні дії) від зобов`язаних осіб. Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення прав і відповідно приймає рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

39. Позивач являється об`єктом приватизації, тобто особою, відносно якої здійснюється процес приватизації, при цьому останнім не може визначатися порядок та спосіб проведення приватизації. Вказані обставини свідчать про відсутність у позивача суб`єктивного порушеного права, як суб`єкта процедури приватизації та відповідно порушення його прав та інтересів. Наведені вище висновки викладені в постанові Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 826/16110/18, на яку посилається скаржник в касаційній скарзі.

40. Зважаючи на викладене, Верховний Суд погоджується із доводами Фонду державного майна України про відсутність у цьому випадку у позивача, який є об`єктом приватизації та щодо якого оспорюваними у цій справі наказами прийнято рішення про включення його до переліку об`єктів, які підлягають приватизації суб`єктивного порушеного права.

41. При цьому, відсутність порушення прав та інтересів є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.12.2019 у справі №910/15262/18 та від 03.03.2020 у справі № 910/6091/19, від 10.12.2024 у справі № 910/15208/23).

42. Наведеного вище судами попередніх інстанцій враховано не було, у зв`язку з чим суди дійшли помилкових висновків про задоволення позову у цій справі. Відтак доводи скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду, що викладені в постанові від 20.07.2022 у справі № 826/16110/18, підтвердилися.

43. Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування оскаржуваних судових рішень та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ДП "НДВА "Наукова".

44. Оскільки відсутність порушеного права є самостійною підставою для ухвалення рішення про відмову в позові, Верховний Суд не надає оцінку іншим доводам скаржника.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

45. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

46. Суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права (ч. 1 ст. 311 ГПК України).

47. Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 3 ч. 1 ст. 308, ст. 311 ГПК України, касаційна скарга підлягає задоволенню, прийняті у справі постанова та рішення судів попередніх інстанцій - скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову в позові.

В. Розподіл судових витрат

48. Відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

49. Оскільки Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в позові, тому судовий збір, сплачений відповідачем за подання апеляційної і касаційної скарг, покладається на позивача.

50. У цій справі позивачем було подано до суду першої інстанції у 2023 році позовну заяву із двома вимогами немайнового характеру.

51. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

52. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка за подання позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якої відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" - 2 684 грн. Ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, касаційної скарги на рішення суду - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми (п. 6, 7 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

53. Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

54. Враховуючи наведене, за результатом перегляду цієї справи судом касаційної інстанції з позивача на користь Фонду державного майна України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 6 441, 60 грн (2 684*2*150%*0,8) за подання апеляційної скарги та в розмірі 8 588,80 грн (2 684*2*200%*0,8) за подання касаційної скарги.

55. Суд також звертає увагу, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1. Касаційну скаргу Фонду державного майна України задовольнити.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 26.06.2025 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.09.2024 у справі № Б29/59/04 (908/4989/23) скасувати.

3. Ухвалили нове рішення, яким в позові відмовити.

4. Стягнути з Державного підприємства "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України" (52052, Дніпропетровська область, Дніпровський район, селище Горького, вул. Наукова, 8, ) на користь Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, ) судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 6 441 (шість тисяч чотириста сорок одна) грн 60 коп. та касаційної скарги в розмірі 8 588 (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) грн 80 коп.

5. Доручити Господарському суду Дніпропетровської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді С. Жуков

В. Картере