У Х В А Л А

05 березня 2026 року м. Чернігівсправа № 927/996/25

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "ПРОКРЕДИТ БАНК"

03115, місто Київ, проспект Берестейський, буд. 107-А;

до відповідача: ОСОБА_1

АДРЕСА_1

РНОКПП НОМЕР_1

про стягнення 4 016 547,56 грн

ВСТАНОВИВ:

Акціонерним товариством "ПРОКРЕДИТ БАНК" подано позов до ОСОБА_1 про:

- стягнення заборгованості за Кредитним договором №115.51270/FW115.1993 від 23.02.2021, який є невід`ємною частиною Рамкової угоди №FW115.1993 від 18.02.2021, у сумі 559 524,11 грн, яка складається з: 539 289,18 грн (заборгованість по капіталу) та 20 234,93 грн (заборгованість по процентам);

- стягнення заборгованості за Кредитним договором №115.52373/FW115.1993 від 26.11.2021, який є невід`ємною частиною Рамкової угоди №FW115.1993 від 18.02.2021, у сумі 1 383 287,31 грн, яка складається з: 1 330 000,00 грн (заборгованість по капіталу) та 53 287,31 грн (заборгованість по процентам);

- стягнення заборгованості за Кредитним договором №115.52644/FW115.1993 від 21.02.2022, який є невід`ємною частиною Рамкової угоди №FW115.1993 від 18.02.2021, у сумі 1 829 896,14 грн яка складається з: 1 700 000,00 грн (заборгованість по капіталу) та 129 896,14 грн (заборгованість по процентам);

- в рахунок часткового погашення заборгованості Фермерського господарства "ДОНБАС-АГРО" () за Кредитним договором №115.51270/FW115.1993 від 23.02.2021, який є невід`ємною частиною Рамкової угоди №FW115.1993 від 18.02.2021, у сумі 559 524,11 грн; Кредитним договором №115.52373/FW115.1993 від 26.11.2021, який є невід`ємною частиною Рамкової угоди №FW115.1993 від 18.02.2021, у сумі 1 383 287,31 грн; Кредитним договором №115.52644/FW115.1993 від 21.02.2022, який є невід`ємною частиною Рамкової угоди №FW115.1993 від 18.02.2021, у сумі 1 829 896,14 грн на користь Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» () звернення стягнення шляхом продажу з прилюдних торгів (аукціону) на майно фізичної особи-заставодавця Шипілова Олександра Івановича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), зазначеного в Договорі застави рухомого майна №416641-ДЗ3 27.04.2021, а саме: автомобіля вантажного, спеціалізований напівпричіп - спеціалізований н/пр - самоскид-Е, марка SCHMITZ, модель SPR 24, випуску 1996 року, колір зелений , № шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 , Номер об`єкта: НОМЕР_2 , Номер державної реєстрації: НОМЕР_3 , з місцем розташування: Чернiгiвська обл., м. Ніжин, вул. Овдіївська, буд. 9, кв. 3 і загальною заставною вартістю 243 840,00 грн.

Ухвалою суду від 13.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 11.11.2025; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Учасники справи були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді шляхом доставки до їх електронних кабінетів ухвали суду від 13.10.2025, що підтверджено довідками про доставку електронного листа.

07.11.2025 та 10.11.2025 від сторін надійшов відзив на позов та відповідь на відзив.

Відповідно до частини восьмої статті 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить Відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Ухвалою суду від 13.10.2025, зокрема, встановлено відповідачу строк, а саме не пізніше 15 календарних днів з дня вручення даної ухвали відповідно до ст. 165 Господарського процесуального кодексу України надати відзив на позовну заяву та докази, які підтверджують викладені у відзиві обставини.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі доставлена до електронного кабінету відповідача 13.10.2025 о 12:21, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Відтак, відповідач мав право подати відзив на позов у строк до 28.10.2025 включно.

Натомість, відзив на позов подано відповідачем до суду 07.11.2025, тобто з пропущенням встановленого судом строку для його подання.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи, що відзив на позов подано відповідачем з пропуском строку на його подання, клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву відповідачем не заявлено, суд залишив без розгляду відзив відповідача на позов, у зв`язку з чим відповідь на відзив також не прийняв до розгляду.

11.11.2025 суд задовольнив клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання та постановив протокольну ухвалу про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та відкладення підготовчого засідання на 18.12.2025.

10.12.2025 відповідачем подано клопотання про поновлення строку на подання відзиву на позовну заяву разом з відзивом на позовну заяву.

Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Частиною четвертою статті 119 ГПК України передбачено, що одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій, уникаючи як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2018 у справі № 904/5995/16.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Пронін проти України», «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на наведені у клопотанні та відзиві обставини, беручи до уваги те, що відповідач одночасно із клопотанням про поновлення строку подав відзив на позовну заяву, з метою недопущення порушення права на доступ до правосуддя, враховуючи норми статей 7, 13 ГПК України, а також завдання та основні засади (принципи) господарського судочинства, визначені статтею 2 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення відповідачу пропущеного строку для подання відзиву на позовну заяву.

Суд задовольнив клопотання відповідача про поновлення строку для надання відзиву на позов, поновив відповідачу пропущений строк для подання відзиву на позов та долучив його до матеріалів справи.

17.12.2025 від позивача надійшла заява, в якій позивач просить суд підготовче засідання 18.12.2025 проводити без участі його представника.

Суд заяву задовольнив, оскільки участь у судовому засіданні є процесуальним правом сторін, відповідно до п.2 ч.1 ст.42 ГПК України.

18.12.2025 суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 15.01.2026, про що повідомив позивача ухвалою суду від 18.12.2025, доставленою до його електронного кабінету в системі Електронний суд 18.12.2025 о 17:03.

24.12.2025 та 07.01.2026 від учасників справи надійшли заперечення та додаткові письмові пояснення по справі. У письмових поясненнях позивач просить суд підготовче засідання 15.01.2026 проводити без участі його представника. Суд дане клопотання задовольнив.

15.01.2026 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 12.02.2026, про що повідомив сторін ухвалою суду від 15.01.2026, доставленою до їх електронних кабінетів в системі Електронний суд 16.01.2026 о 10:57.

11.02.2026 від позивача надійшла заява, в якій позивач просить суд судове засідання 18.12.2025 проводити без участі його представника. Суд клопотання задовольнив.

12.02.2026 у судовому засіданні оголошено перерву до 05.03.2026, явку представника позивача визнано обов`язковою, про що повідомлено позивача ухвалою суду від 12.02.2026, доставленою до його електронного кабінету в системі Електронний суд 12.02.2026 о 16:10.

18.02.2026 від представника позивача надійшла заява про проведення судового засідання 05.03.2026 в режимі відеоконференції. При цьому в заяві зазначено, що АТ «ПроКредит Банк» зацікавлене в тому, щоб судове засідання по розгляду справи №927/966/25 відбулось.

Ухвалою суду від 19.02.2026 суд задовольнив заяву представника позивача, постановив судове засідання, призначене на 05.03.2026 об 12:00, провести в режимі відеоконференції та забезпечити участь представника позивача в судовому засіданні у справі №927/996/25, призначеному на 05.03.2026 о 12:00 год., в режимі відеоконференції відповідно до Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021.

При цьому попереджено учасників справи, що відповідно до частини п`ятої ст.197 ГПК України, Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи.

Позивач був належним чином повідомлений про задоволення його клопотання та проведення судового засідання 05.03.2026 в режимі відеоконференції шляхом доставки до його електронного кабінету ухвали суду від 19.02.2026, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа, однак участі в судовому засіданні 05.03.2026 не прийняв, причин неможливості приєднатися до відеоконференції суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без розгляду, виходячи з наступного.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 22.01.2019 у справі № 922/2584/18 здійснивши аналіз положень статей 202, 226 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду позовних вимог у разі неявки в судове засідання належним чином повідомленого про час та місце проведення судового засідання позивача (його представника), неповідомлення позивача про причини такої неявки лише за наявності двох умов - якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та, одночасно, якщо його неявка не перешкоджає вирішенню спору. Враховуючи наведене, Касаційний господарський суд дійшов висновку про те, що неподання відсутнім позивачем до суду заяви про розгляд справи за його відсутності та неповідомлення про неявку і поважність її причини зумовлює залишення позову без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України.

Враховуючи правову позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, яка викладена в постанові від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15, відповідно до частин першої - четвертої статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами пункту 2 частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 42 ГПК України встановлено, що учасники справи мають право, зокрема брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, і разом з тим учасники справи зобов`язані з`явитися за викликом суду в судове засідання, якщо їх явка визнана обов`язковою.

Положеннями частини 1 статті 120 ГПК України визначено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Колегія суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду наголошує на тому, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 зі справи "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 05.06.2020 справа № 910/16978/19 проаналізувавши зміст вищенаведених норм процесуального закону, дійшов висновку, що обов`язковими умовами для застосування передбачених частиною 4 статті 202, пункту 4 частини 1 статті 226 ГПК України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зауважує, що у разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, приписами статей 202, 226 ГПК України передбачено подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

При цьому, у разі подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності і якщо його нез`явлення перешкоджає розгляду справи, суд відповідно до вимог статей 120, 121 ГПК України може визнати явку позивача обов`язковою та викликати його у судове засідання.

Частиною 4 статті 202 ГПК України визначено, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Пунктом 4 частини 4 статті 226 ГПК України передбачено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи імперативний характер статей 202 та 226 ГПК України, приймаючи до уваги те, що явка представника позивача в судове засідання 05.03.2026 була визнана судом обов`язковою, судом задоволено заяву позивача про участь його представника в судовому засіданні 05.03.2026 в режимі відеоконференції, однак повноважний представник позивача участі в судовому засіданні 05.03.2026 не взяв, про причини неявки/неможливості приєднатися до відеоконференції суду не повідомив та не подав заяву про розгляд справи за його відсутності, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Згідно з вимогами частини 2 статті 226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, у якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно з частиною 4 статті 226 ГПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись ст. п.4 ч.1 ст. 226, ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без розгляду позов Акціонерного товариства "ПРОКРЕДИТ БАНК" до ОСОБА_1 про:

- стягнення 4 016 547,56 грн заборгованості за Кредитними договорами №115.51270/FW115.1993 від 23.02.2021, №115.52373/FW115.1993 від 26.11.2021, №115.52644/FW115.1993 від 21.02.2022 ;

- в рахунок часткового погашення заборгованості ФГ "ДОНБАС-АГРО" за Кредитними договорами №115.51270/FW115.1993 від 23.02.2021, №115.52373/FW115.1993 від 26.11.2021, №115.52644/FW115.1993 від 21.02.2022, на користь АТ «ПроКредит Банк» звернення стягнення шляхом продажу з прилюдних торгів (аукціону) на майно фізичної особи-заставодавця Шипілова Олександра Івановича, зазначеного в Договорі застави рухомого майна №416641-ДЗ3 27.04.2021, а саме: автомобіля вантажного, спеціалізований напівпричіп - спеціалізований н/пр - самоскид-Е, марка SCHMITZ, модель SPR 24, випуску 1996 року, колір зелений , № шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , реєстраційний № НОМЕР_3 , Номер об`єкта: НОМЕР_2 , Номер державної реєстрації: НОМЕР_3 , з місцем розташування: Чернiгiвська обл., м. Ніжин, вул. Овдіївська, буд. 9, кв. 3 і загальною заставною вартістю 243 840,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.03.2026.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В.В. Моцьор