РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.02.2026Справа № 910/15049/25

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватного підприємства "Будіндустріяресурс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Юкесон Груп" про стягнення 79 448,00 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 79 448,00 грн., з яких 61 060,54 грн. основного боргу, 8 451,56 грн. пені, 7 903,53 грн. інфляційних втрат та 2 032,37 грн. 3% річних за Договором купівлі-продажу товару № 78/1 від 18.06.2024 року на підставі статей 525, 526, 530, 538, 546, 549, 599, 611, 625, 626, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

Відповідач відзив на позов не подав, про розгляд справи судом повідомлений належним чином.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.06.2024 року між Приватним підприємством "Будіндустріяресурс" (позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Юкесон Груп" (відповідач, покупець) укладено Договір купівлі-продажу товару № 78/1 (Договір), відповідно до умов пункту 1.1 якого продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупцю будівельні матеріали, електрообладнання, електротовари, сантехніку та інші (товар), a покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до пунктів 2.1-2.3 Договору продаж здійснюється на умовах вивозу товару зі складу продавця. Перехід права власності на товар відбувається в момент його отримання, підписання накладної. Перехід ризиків на товар відбувається в момент переходу права власності.

Згідно з пунктом 2.4 Договору продавець здійснює поставку товару власним транспортом згідно усної заявки покупця до його місцезнаходження. У вартість продукції включається вартість тари пакування та вартість доставки. У разі виявлення бажання доставки товару покупцем самостійно, чи найманим транспортом перевезення відбувається за його рахунок.

Пунктом 3.1 та 3.2 Договору погоджено, що ціна товару зазначається в накладних продавця та встановлюється в національній валюті України. Покупець оплачує товар за ціною, згідно накладних з врахуванням ПДВ.

У відповідності до пунктів 3.3 та 3.4 Договору форма розрахунків: передоплата в розмірі 100% від вартості товару здійснюється в готівковому та/або в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок. Загальна вартість договору визначається, виходячи з цін на товар, асортименту та загальної кількості товару, проданого у відповідності з умовами договору.

Згідно з пунктом 4.2 Договору покупець зобов`язаний прийняти товар від продавця і здійснити за нього оплату в строки й порядку, передбачені цим договором.

Пунктом 7.3 Договору визначено, що останній набирає чинність з моменту підписання його сторонами і діє до але не припиняє свою силу до моменту його остаточного виконання.

Відповідно до пункту 7.4 Договору у випадку, якщо жодна із сторін не заявить про свій намір розірвати або змінити договір за 20 днів до терміну його закінчення, договір вважається продовженим на наступний календарний рік.

Поясненнями позивача, які викладені у позовній заяві, видатковими накладними № 24424 від 13.09.2024 року на суму 5 377,95 грн., № 24623 від 16.09.2024 року на суму 820,35 грн., № 25030 від 19.09.2024 року на суму 1 146,88 грн., № 25864 від 27.09.2024 року на суму 5 242,39 грн., № 27232 від 11.10.2024 року на суму 44 967,83 грн., № 27233 від 11.10.2024 року на суму 4 407,62 грн., № 29147 від 01.11.2024 року на суму 1 010,36 грн, копії яких міститься в матеріалах справи, підтверджується факт того, що позивачем на виконання умов Договору поставлено відповідачу товар на загальну суму 62 973,38 грн.

Відповідач частково здійснив оплату за поставлений позивачем товар, у зв`язку з чим заборгованість відповідача за Договором складає 61 060,54 грн.

24.03.2025 року позивач звернувся до відповідача з претензією за вих. № 17, в якій просив у семиденний строк від дня пред`явлення даної претензії здійснити оплату заборгованості за поставлений товар у розмірі 61 060,54 грн., проте вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов`язання з поставки відповідачу товару, а відповідач в повному обсязі не виконав належним чином свої зобов`язання з оплати його вартості у строки визначені Договором та на даний час має перед позивачем заборгованість в розмірі 61 060,54 грн.

Доказів оплати поставленого товару у строк визначений умовами Договору відповідачем суду не надано.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 61 060,54 грн. заборгованості за поставлений товар обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати поставленого товару позивачем нараховано відповідачу 7 903,53 грн. інфляційних втрат та 2 032,37 грн. 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 7 903,53 грн. інфляційних втрат та 2 032,37 грн. 3% річних підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який здійснено у відповідності до умов Договору та вимог закону.

Окрім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 8 451,56 грн. за умовами пункту 5.2 Договору.

Пунктом 5.2 Договору сторонами погоджено, що у випадку прострочення оплати за отриманий товар покупець зобов`язується сплатити пеню в розмірі 0,5% від простроченої суми за кожний день прострочення.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 8 451,56 грн. також підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам Договору та вимогам закону.

Судовий збір відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 14 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем надано належні та допустимі докази, а саме: Договір про надання правової допомоги № 56/1 від 20.03.2025 року, Акт виконаних робіт по наданню послуг від 05.11.2025 року на суму 14 000,00 грн., Рахунок-фактура № 200 від 03.11.2025 року на суму 14 000,00 грн., Детальний опис послуг, наданих Адвокатським об`єднанням "Волошин і партнери" для Приватного підприємства "Будіндустріяресурс" згідно Договору про надання правової допомоги № 56/1 від 20.03.2025 року на суму 14 000,00 грн., Платіжну інструкцію № 4261 від 05.11.2025 року на суму 14 000,00 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Правові висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), у додатковій постанові від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 753/15687/15-ц, від 26.09.2018 року у справі № 753/15683/15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2019 року у справі № 910/3929/18 та інших.

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 року у справі №912/1025/20).

З огляду на наданий адвокатом обсяг послуг, суд вважає, що розмір заявлених позивачем витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 14 000,00 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати неспіврозмірні з виконаною роботою у суді, отже їх розмір є необґрунтованими, а їх стягнення з позивача становитиме надмірний тягар для останнього, що не узгоджується із принципом розподілу таких витрат.

Приймаючи до уваги наведене вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення розміру таких витрат до суми 8 000,00 грн.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Юкесон Груп" (01024, місто Київ, вулиця Круглоуніверситетська, будинок 7, офіс 28/2; ) на користь Приватного підприємства "Будіндустріяресурс" (33001, місто Рівне, вулиця Біла, будинок 16-Д; ) 61 060 (шістдесят одна тисяча шістдесят) грн. 54 коп. основного боргу, 8 451 (вісім тисяч чотириста п`ятдесят одна) грн. 56 коп. пені, 7 903 (сім тисяч дев`ятсот три) грн. 53 коп. інфляційних втрат, 2 032 (дві тисячі тридцять дві) грн. 37 коп. 3% річних, 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. судового збору та 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна