ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" березня 2026 р. Справа № 924/1319/25

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Яроцького А.М., при секретарі судового засідання Гайдуку Д.О., розглянувши матеріали справи

за позовом Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Гуменецької сільської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСВ-Екогруп"

про стягнення 49 434,06 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

від прокуратури: Нікітюк П.Г.

Відповідно до ст. 240 ГПК України в судовому засіданні 03.03.2026 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Процесуальні дії по справі, заяви, клопотання.

31.12.2025 в електронний кабінет Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Гуменецької сільської ради до ТОВ "ВСВ-Екогруп" про стягнення 49 434,06 грн. безпідставно збережених коштів орендної плати за використання земельної ділянки, кадастровий номер :09:021:0001, площею 11,0225 га, яка розташована за адресою: Кам`янець-Подільський район, Гуменецька ОТГ, Хмельницьке шосе, 1.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.12.2025 року вказану позовну заяву передано для розгляду судді Яроцькому А.М.

Ухвалою суду від 05.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Вказаною ухвалою встановлено строки для подачі відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив, визначено дату проведення підготовчого засідання у справі.

У підготовчому засіданні 03.02.2026 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про відкладення підготовчого засідання на 12:30 год. 17.02.2026. Ухвалою суду від 03.02.2026 повідомлено Гуменецьку сільську раду та ТОВ "ВСВ-Екогруп" про дату, час та місце чергового засідання у справі.

05.02.2026 до суду надійшов лист Гуменецької сільської ради про розгляд справи без участі представника останньої та підтримання позовних вимог в повному обсязі.

У підготовчому засіданні 17.02.2026 постановлено ухвалу, з занесенням до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті у судовому засіданні на 11:30 год. 03.03.2026. Ухвалою суду від 17.02.2026 повідомлено Гуменецьку сільську раду та ТОВ "ВСВ-Екогруп" про дату, час та місце судового засідання у справі.

Виклад позицій учасників судового процесу.

Кам`янець-Подільська окружна прокуратура звернулась з позовом в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати функції у спірних правовідносинах Гуменецької сільської ради до ТОВ "ВСВ-Екогруп" про стягнення 49 434,06 грн. безпідставно збережених коштів орендної плати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у період з 05.03.2025 по 30.03.2025 відповідач був власником нерухомого майна (комплекс будівель) загальною площею 6741,6 кв.м. за адресою: Кам`янець-Подільський район, Гуменецька ОТГ, Хмельницьке шосе, 1 на підставі договору купівлі-продажу від 05.03.2025 №480. Вказане майно знаходиться на земельній ділянці, загальною площею 11,0225 га, з кадастровим номером земельної ділянки :09:021:0001, однак з моменту набуття права власності на нерухоме майно договір оренди земельної ділянки з Гуменецькою сільською радою не укладався з подальшою його державною реєстрацією, чим порушено вимоги положень ЦК України, ЗК України та Закону України «Про оренду землі». У позові зазначено, що згідно листа ГУ ДПС у Хмельницькій області від 08.12.2025 ТОВ "ВСВ-ЕКОГРУП" у період з 05.03.2025 по 31.03.2025 звітність по земельному податку не подавало, нарахування та сплата земельного податку не проводилась. З огляду на використання земельної ділянки без достатньої правової підстави відбулось безпідставне збереження орендної плати відповідачем за рахунок позивача. Водночас, на надіслану 30.05.2025 позивачем відповідачу претензію з пропозицією добровільно сплатити кошти, будь-якої реакції не відбулось. З посиланням на ст.ст. 1212-1214 ЦК України, на думку прокуратури, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу 49434,06 грн. безпідставно збережених коштів згідно проведеного сільською радою розрахунку за ставкою орендної плати за землю у розмірі 12%, яка затверджена рішенням сесії Гуменецької сільської ради №24 від 30.06.2023, вартість якої відповідно до нормативної грошової оцінки земельної ділянки становить 4912979,01 грн. У позовній заяві зазначено, що оскільки Гуменецька сільська рада є органом, уповноваженим державою здійснювати контроль за додержанням земельного законодавства, використанням і охороною земель, то листами від 23.05.2025, від 05.08.2025 та від 02.12.2025 окружна прокуратура повідомляла Гуменецьку сільську раду про виявлені факти несплати безпідставно збережених коштів орендної плати ТОВ «ВСВ-ЕКОГРУП» за використання земельної ділянки комунальної власності з кадастровим номером :09:021:0001. Реагування Гуменецької сільської ради на порушення її прав обмежено лише надісланням на адресу відповідача претензії 29.05.2025, яка залишена відповідачем без задоволення. Окрім того, відповідно до листа від 05.12.2025 №812101-31 сільська рада повідомила, що заходів в судовому порядку щодо стягнення вищевказаних коштів до місцевого бюджету не вживала.

Гуменецька сільська рада у листі від 04.02.2026 позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач правом участі свого представника у судовому засіданні по справі не скористався, відзиву на позов не подав, причин не повідомив. Ухвали суду від 03.02.2026 та від 17.02.2026 надіслані відповідачу на поштову адресу вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується списками розсилок поштової кореспонденції від 03.02.2026 та від 17.02.2026. Однак, ухвала суду від 03.02.2026 повернута поштовим відділенням без вручення з відміткою про відсутність адресата.

При цьому судом враховується, що згідно з пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт не отримання адресатом кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 25.06.2018р. у справі №904/9904/17).

У постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначено, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати, повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Будь-які клопотання або заяви подані сторонами в межах справи відсутні.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Судом враховується, що сторонам, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

З огляду на обставини справи, належне повідомлення сторін про наявність судового спору та надання можливості забезпечити в повному обсязі право на захист, обов`язок дотримання принципу розумних строків вирішення спору, суд, керуючись з ч. 9 ст. 165 ГПК України, ч. 2 ст. 178 ГПК України, вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Обставини, які є предметом доказування у справі, та докази, якими сторони підтверджують або спростовують їх наявність.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.12.2025 за відповідачем, - ТОВ "ВСВ-ЕКОГРУП" () 05.03.2025 зареєстровано право власності на нерухоме майно за адресою: Хмельницька обл. Кам`янець-Подільський р-н, тг Гуменецька, Хмельницьке шосе, буд. 1 вартістю 150 000,00 грн. на підставі договору купівлі-продажу №480 від 05.03.2025 та 31.03.2025 внесено запис про припинення вказаного права згідно договору купівлі-продажу №662 від 31.03.2025.

Згідно зі змістом інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.12.2025 щодо земельної ділянки з кадастровим номером :09:021:0001 площею 11,0225 га 29.06.2022 зареєстровано право власності Гуменецької сільської ради, а 09.07.2025 внесено відомості про поділ об`єкта нерухомого майна.

У інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 12.03.2025 вказано, що земельна ділянка з кадастровим номером :09:021:0001 площею 11,0225 розташована у Хмельницькій області, Кам`янець-Подільському районі, Гуменецькій сільській раді з цільовим призначенням 12.04 для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, категорія земель - землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення. Суб`єкт права власності - Гуменецька сільська рада, дата державної реєстрації 29.06.2022.

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 06.11.2025 у справі №924/906/25 (набрало чинності 09.12.2025) задоволено позов Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Гуменецької сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпром-транс 2023" про стягнення 884 777,24 грн. безпідставно збережених коштів орендної плати. Присуджено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпром - транс 2023" на користь Гуменецької сільської ради безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :09:021:0001, яка розташована за адресою Кам`янець-Подільський район, Гуменецька ОТГ, Хмельницьке шосе, 1, в сумі 884777,24 грн., зокрема за період з 03.10.2023 по 04.03.2025.

У вищевказаному рішенні встановлено, що листом №1213/281-25 від 27.05.2025 ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомило прокуратуру, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :09:021:0001 станом на 01.01.2023 року складала 4912979,01грн. Враховуючи коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки за 2025 рік 1,12, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :09:021:0001 станом на 01.01.2025 року складає 5 783 165,85 грн.

05.03.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрпром-транс 2023" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВСВ-ЕКОГРУП" укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до п. 1 якого продавець передав (продав) в порядку та на умовах визначених в цьому договорі у власність покупцю, а покупець прийняв (купив) у власність комплекс будівель загальною площею 6741,6 кв.м., що розташований за адресою: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, ТГ Гуменецька, Хмельницьке шосе, будинок, 1 (один), яке знаходиться на земельній ділянці площею 11,0225 га, кадастровий номер :09:021:0001, що надана продавцю в користування.

Вищевказаний договір купівлі-продажу нерухомого майна підписаний представниками сторін, посвідчений приватним нотаріусом Звягельського районного нотаріального округу Присяжнюком В.О. 05.03.2025 та зареєстрований в реєстрі за №480.

За змістом відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.12.2025, 31.03.2025 внесено запис про припинення права власності відповідача на нерухоме майно на підставі договору купівлі-продажу №662 від 31.03.2025.

30.05.2025 Гуменецька сільська рада надіслала відповідачу лист з проханням сплатити нараховану орендну плату за користування земельною ділянкою у розмірі 49434,06 грн. за зазначеними реквізитами у строк до 10.06.2025, що підтверджується листом від 29.05.2025 та фіскальним чеком від 30.05.2025.

05.08.2025, 23.05.2025 та 02.12.2025 Кам`янець-Подільська окружна прокуратура звернулась до Гуменецької сільської ради з листами, в яких просила надати відомості про надходження орендної плати від відповідача та укладення договору оренди земельної ділянки, вжиті заходи претензійно-позовного характеру, та надати розрахунок суми безпідставно збережених коштів орендної плати за використання спірної земельної ділянки у період з 05.03.2025 по 30.03.2025.

У відповідь на звернення прокуратури Гуменецька сільська рада у листах від 30.05.2025 та від 05.12.2025 повідомила, що договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :09:021:0001 не укладався, орендна плата з 25.08.2022 не надходила та щодо надіслання на електронну адресу ТОВ "ВСВ-ЕКОГРУП" листа про необхідність сплати до 10.06.2025 49434,06 грн. У листі рада вказала про те, що не зверталась до суду з приводу стягнення заборгованості та просить прокуратуру здійснити представництво інтересів останньої в суді. З приводу розрахунку орендної плати у листі вказано, що розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки у 2025 році - 5783165,85 грн., розмір орендної плати за користування земельною ділянкою - 12% нормативної грошової оцінки в рік, період прострочення 26 днів. Відтак, розмір орендної плати за період з 05.03.2025 по 30.03.2025 складає 49434,06 грн.

З приводу розміру ставки орендної плати прокурор посилається на рішення сесії Гуменецької сільської ради від 30.06.2023 №24, згідно з яким ТОВ "Укррент-Інвест" надано в оренду земельну ділянку, цільове призначення - 12.04 для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, загальною площею 11,0225 га, яка розташована за адресою: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, ТГ Гуменецька, Хмельницьке шосе, буд. 1, кадастровий номер :09:021:0001, строком на 1 (один) рік з встановленням річної орендної плати за користування вищевказаною земельною ділянкою в розмірі 12 (дванадцять) відсотків від нормативної грошової оцінки.

На запит Кам`янець-Подільської окружної прокуратури від 03.12.2025, Головне управління ДПС у Хмельницькій області надало лист - відповідь від 08.12.2025, у якому вказало, що інформація щодо укладених договорів з ТОВ "ВСВ-ЕКОГРУП", податкова звітність по платі за землю та заборгованість відсутні.

16.12.2025 Кам`янець-Подільська окружна прокуратура надіслала позивачу повідомлення про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді.

З огляду на порушення інтересів держави бездіяльністю відповідача, прокурор звернувся до суду з відповідним позовом в інтересах Гуменецької сільської ради.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду:

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ч.3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 ст. 53 ГПК України).

Статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва інтересів держави.

Звертаючись з позовом в інтересах держави в особі Гуменецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, прокурор зазначив, що відповідач без оформлення належним чином права користування земельною ділянкою та її державної реєстрації у період з 05.03.2025 по 30.03.2025 не сплатив орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :09:021:0001, що розташована на території Гуменецької сільської ради у зв`язку з чим відбулось безпідставне збереження орендної плати відповідачем за рахунок позивача.

Частиною 1 ст. 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема розпорядження землями територіальних громад.

Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (ст. 144 Конституції України).

У пунктах «а», «б», «в», «є» статті 12 ЗК України зазначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства.

За змістом частини першої статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи. Учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права (стаття 2 ЦК України).

Держава та територіальні громади діють у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167, частина перша статті 169 ЦК України).

Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади, а територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування, у межах їхньої компетенції, встановленої законом (статті 170, 172 ЦК України).

Бюджетна система України - сукупність державного бюджету та місцевих бюджетів, побудована з урахуванням економічних відносин, державного і адміністративно-територіальних устроїв і врегульована нормами права (п. 5 ч. 1 ст. 2 БК України).

Бюджети місцевого самоврядування - бюджети сільських, селищних, міських територіальних громад, а також бюджети районів у містах (у разі утворення районних у місті рад) (п. 2 ч. 1 ст. 2 БК України).

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 64 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду бюджетів сільських, селищних, міських територіальних громад належить, зокрема, місцеві податки та збори, що сплачуються (перераховуються) згідно з Податковим кодексом України.

Податковим кодексом України встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Згідно з ч. 3 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до ст. 7 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

За приписами ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Прокурор визначає склад відповідачів самостійно в кожному конкретному випадку залежно від характеру спірних правовідносин, змісту порушених прав та інтересів держави, суб`єктів, які мають здійснювати захист цих прав та інтересів у відповідній сфері, обраного прокурором способу захисту останніх, який повинен бути ефективним та спрямованим на повне поновлення порушеного або оспорюваного права тощо (постанови Великої Палати Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20, від 20 червня 2023 року у справі № 633/408/18, від 08 листопада 2023 року у справі № 607/15052/16-ц).

Державні інтереси визначено як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо. Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві потребу їхнього захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99).

Відповідно до змісту постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2025 у справі №296/704/21 наголошено, що прокурор, звертаючись до суду з метою захисту інтересів держави, що охоплюють й інтереси певної територіальної громади (зокрема, коли порушником її інтересів є її орган місцевого самоврядування), фактично діє в інтересах держави.

Так, звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності під час вирішення суспільно значимого питання про надходження до місцевого бюджету коштів від використання земельної ділянки комунальної власності.

Суд дійшов висновку, що викладене прокурором у позовній заяві обґрунтування по суті відповідає категорії «інтереси держави», оскільки відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, тому розпорядження землею комунальної власності становить суспільний інтерес та стосується прав й інтересів надвеликого кола осіб - мешканців відповідної територіальної громади.

Отже, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "ВСВ-ЕКОГРУП" користувалося спірною земельною ділянкою без оформлення права користування на неї та не сплачувало до бюджету органу місцевого самоврядування орендну плату, то суд дійшов висновку про те, що Гуменецька сільська рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним, раціональним та ефективним використанням земель територіальної громади, а також формуванням доходів місцевих бюджетів за рахунок надходжень в тому числі плати за землю, а тому є належним позивачем у цій справі.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися, як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020.

Також Велика Палата Верховного Суду при розгляді вказаної справи звернула увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У Рішенні від 05 червня 2019 року №4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

05.08.2025, 23.05.2025 та 02.12.2025 Кам`янець-Подільська окружна прокуратура зверталась до Гуменецької сільської ради з листами, в яких просила надати відомості про надходження орендної плати від відповідача та укладення договору оренди земельної ділянки, вжиті заходи претензійно-позовного характеру, та надати розрахунок суми безпідставно збережених коштів орендної плати за використання спірної земельної ділянки у період з 05.03.2025 по 30.03.2025.

У відповідь на звернення прокуратури Гуменецька сільська рада у листах від 30.05.2025 та від 05.12.2025 повідомила, що договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :09:021:0001 не укладався, орендна плата з 25.08.2022 не надходила. У листі рада вказала про те, що не зверталась до суду з приводу стягнення заборгованості та просить прокуратуру здійснити представництво інтересів останньої в суді.

З огляду на бездіяльність компетентного органу, 16.12.2025 Кам`янець-Подільська окружна прокуратура надіслала позивачу повідомлення про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді.

З наведеного слідує, що позивач з урахуванням обізнаності про порушення інтересів держави, на які вказує прокурор, не відреагував на стверджуване порушення, заходів захисту інтересів держави, зокрема, у судовому порядку, не вжив. Невжиття таких заходів за умови обізнаності про наявність відповідного порушення, про що свідчить вищенаведене листування прокурора з позивачем, стало підставою для звернення прокурора в інтересах держави в особі позивача до суду з цим позовом.

При цьому, наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави у суді позивачем не заперечено.

Така бездіяльність позивача як компетентного органу, який здійснює відповідні повноваження у сфері спірних правовідносин, є самостійною юридичною особою, однак який незалежно від причини не здійснює захисту інтересів держави в судовому порядку, виключає можливість трактування прокурора як альтернативного суб`єкта звернення до суду, що замінює компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. У цьому випадку прокурор виконує саме субсидіарну роль, замінюючи в судовому провадженні позивача, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту інтересів держави.

Наведені вище обставини щодо обізнаності позивача з порушенням інтересів держави, територіальної громади, зважаючи на характер наданої позивачем відповіді на лист прокурора, свідчать про встановлення обставин, за яких порушення відповідачем інтересів держави супроводжується неналежним виконанням уповноваженим органом функцій із їх захисту, що призводить до виникнення у органів прокуратури не лише права, а й обов`язку вжити заходів з представництва інтересів держави в суді.

Вказане відповідно до статті 53 Господарського процесуального кодексу України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для захисту інтересів держави в особі позивача шляхом пред`явлення цього позову. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15.10.2019 у справі №903/129/18.

Суд зазначає, що ст.ст. 13, 14 Конституції України встановлено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

За змістом ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 80 ЗК України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Приписами чч. 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають, зокрема, усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

За змістом статей 122, 123, 124, 134 Земельного кодексу України (надалі ЗК України) міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, в оренду громадянам, юридичним особам у випадках, визначених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.. Не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Податковим кодексом України встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

За змістом статті 93 Земельного кодексу України та статті 1 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Предметом позову у справі, яка розглядається, є вимога прокурора про стягнення з відповідача, як власника нерухомого майна (комплекс будівель), безпідставно збережених коштів орендної плати на підставі статей 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних правових підстав земельною ділянкою комунальної власності площею 11,0225 га з кадастровими номерами :09:021:0001, на якій розміщені набуті відповідачем у власність об`єкти нерухомості, за період з 05.05.2025 по 30.05.2025 в сумі 49 434,06 грн.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, у випадку використання земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди, власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію розміру неотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою в порядку, визначеному статтею 1212 ЦК України.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Для кондикційних зобов`язань важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України).

У спорах про стягнення грошових коштів за користування земельною ділянкою до моменту оформлення особою права користування такою земельною ділянкою власник має право на отримання безпідставно збережених грошових коштів у порядку статті 1212 ЦК України. Тобто в такому разі суд керується тим, що фактичний користувач земельної ділянки без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе грошові кошти, які мав заплатити за користування нею, отже, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №629/4628/16-ц, від 20 вересня 2018 року у справі №925/230/17 та постанові Верховного Суду від 05.02.2025 у справі №645/1040/19.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.12.2025 за відповідачем - ТОВ "ВСВ-ЕКОГРУП" () 05.03.2025 зареєстровано право власності на нерухоме майно за адресою: Хмельницька обл. Кам`янець-Подільський р-н, тг Гуменецька, Хмельницьке шосе, буд. 1 вартістю 150 000,00 грн. на підставі договору купівлі-продажу №480 від 05.03.2025 та 31.03.2025 внесено запис про припинення вказаного права згідно договору купівлі-продажу №662 від 31.03.2025.

У відповідності до п. 1 укладеного 05.03.2025 між ТОВ "Укрпром-транс 2023" та ТОВ "ВСВ-ЕКОГРУП" договору купівлі-продажу нерухомого майна, комплекс будівель загальною площею 6741,6 кв.м. розташований за адресою: Хмельницька область, Кам`янець-Подільський район, ТГ Гуменецька, Хмельницьке шосе, будинок, 1 та знаходиться на земельній ділянці площею 11,0225 га, кадастровий номер :09:021:0001, що надана ТОВ "Укрпром-транс 2023" в користування.

При цьому, згідно зі змістом інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.12.2025 та відомостей Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 12.03.2025 земельна ділянка з кадастровим номером :09:021:0001 площею 11,0225 га зареєстрована 29.06.2022 на праві власності за Гуменецькою сільською радою, розташована у Хмельницькій області, Кам`янець-Подільському районі, Гуменецькій сільській раді. Цільове призначення 12.04 для розміщення та експлуатації будівель та споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства, категорія земель - землі промисловості, транспорту, електронних комунікацій, енергетики, оборони та іншого призначення.

Судом враховано, що Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 06.11.2025 у справі №924/906/25 (набрало чинності 09.12.2025) задоволено позов Кам`янець-Подільської окружної прокуратури в інтересах держави, в особі Гуменецької сільської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпром-транс 2023" про стягнення 884 777,24 грн. безпідставно збережених коштів орендної плати. Присуджено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпром - транс 2023" на користь Гуменецької сільської ради безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :09:021:0001, яка розташована за адресою Кам`янець-Подільський район, Гуменецька ОТГ, Хмельницьке шосе, 1, в сумі 884777,24 грн., зокрема за період з 03.10.2023 по 04.03.2025.

Судом встановлено, що після 04.03.2025 за період користування ТОВ "ВСВ-ЕКОГРУП" земельною ділянкою з кадастровим номером :09:021:0001, яка розташована за адресою Кам`янець-Подільський район, Гуменецька ОТГ, Хмельницьке шосе, 1, орендна плата на користь позивача не стягувалась.

Відповідно до приписів статті 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Для вирішення спору щодо стягнення з власника об`єкта нерухомого майна, безпідставно збережених коштів орендної плати згідно із статтями 1212-1214 Цивільного кодексу України за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою комунальної власності, на якій цей об`єкт розташований необхідно, насамперед, з`ясувати: а) чи наявні правові підстави для використання земельної ділянки; б) яка площа земельної ділянки та чи є вона сформованою відповідно до вимог земельного законодавства; в) в якому розмірі підлягають відшкодуванню доходи, пов`язані із безпідставним збереженням майна, розраховані відповідно до вимог земельного законодавства, а саме на підставі нормативної грошової оцінки землі.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 922/981/18, від 09.02.2021 у справі № 922/3617/19.

Згідно зі статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України.

За змістом ч. 4 статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається.

У випадках та порядку, визначених частинами першою і другою, абзацами першим і другим частини третьої, частиною четвертою, абзацами першим і другим частини п`ятої цієї статті, документи, що підтверджують набуття права власності, права оперативного управління, господарського відання на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва чи частку у праві спільної власності на такий об`єкт), є підставою для державної реєстрації переходу до набувача права власності або права користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт. Істотною умовою договору, на підставі якого набувається право власності (частки у праві спільної власності) на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, пов`язаного з переходом права власності (крім державної, комунальної власності) на земельну ділянку або прав оренди, емфітевзису, суперфіцію земельних ділянок усіх форм власності, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на такий об`єкт (ч.ч. 7, 8 ст. 120 ЗК України).

Згідно з ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

За змістом абз. 2 ч. 2 ст. 134 ЗК України не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Суд враховує, що якщо на земельній ділянці державної або комунальної власності розташовані об`єкти нерухомого майна, які знаходяться у приватній власності, то земельна ділянка не може бути передана її власником у користування будь-кому, окрім власника таких об`єктів. При цьому, відсутність оформленого договору оренди земельної ділянки не припиняє права власника користуватися належними йому об`єктами нерухомого майна, а таке користування є неможливим без одночасного користування земельною ділянкою під цими об`єктами. Подібні висновки сформульовані у постановах Верховного Суду від 13.09.2023 у справі № 918/1132/22 та від 20.11.2024 у справі № 917/1938/23.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на важливість принципу superficies solo cedit (збудоване на поверхні слідує за нею). Принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, хоча безпосередньо і не закріплений у такому вигляді в законі, знаходить вияв у нормах Земельного кодексу України, інших положеннях законодавства. Цей принцип має фундаментальне значення та глибокий зміст, він продиктований як потребами обороту, так і загалом самою природою речей, невіддільністю об`єкта нерухомості від земельної ділянки, на якій він розташований. Нормальне господарське використання земельної ділянки без використання розташованих на ній об`єктів нерухомості неможливе, як і зворотна ситуація - будь-яке використання об`єктів нерухомості є одночасно і використанням земельної ділянки, на якій ці об`єкти розташовані. Отже, об`єкт нерухомості та земельна ділянка, на якій цей об`єкт розташований, за загальним правилом мають розглядатися як єдиний об`єкт права власності (постанови від 04 грудня 2018 року у справі №910/18560/16, від 03 квітня 2019 року у справі №921/158/18, від 22 червня 2021 року у справі №200/606/18, від 31 серпня 2021 року у справі №903/1030/19, від 20 липня 2022 року у справі № 923/196/20).

Згідно з вказаним принципом особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття (подібна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №263/6022/16-ц, від 31.08.2021 у справі №903/1030/19, від 20.07.2022 у справі №923/196/20).

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію про те, що особа, яка набула права власності на нерухоме майно, фактично стає орендарем земельної ділянки, на якій воно розміщене, у тому ж обсязі та на умовах, як і у попереднього власника. При цьому договір оренди цієї земельної ділянки щодо попереднього її користувача (попереднього власника нерухомого майна) припиняється відповідним договором, на підставі якого новим власником набуто право власності на розташоване на цій земельній ділянці майно. Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.02.2020 у справі №922/510/19.

Новий власник об`єкта нерухомості набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки. Отже зміна орендаря відбувається в силу прямої вказівки закону.

Враховуючи, що ТОВ "ВСВ-ЕКОГРУП" у період з 05.03.2025 по 30.03.2025 було власником об`єктів нерухомості (комплекс будівель) загальною площею 6741,6 кв.м, що розташовані за адресою Кам`янець-Подільський район, Гуменецька ОТГ, Хмельницьке шосе, 1, відповідач мав право на використання вищезазначеної спірної земельної ділянки у зазначений період.

У випадку використання землекористувачем сформованої земельної ділянки комунальної власності, якій присвоєно окремий кадастровий номер, без оформлення договору оренди власник такої земельної ділянки (орган місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади) може захистити своє право на компенсацію йому вартості неотриманої орендної плати в порядку статті 1212 ЦК України. Зазначений правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20.

З огляду на викладене ТОВ "ВСВ-ЕКОГРУП", як фактичний користувач земельною ділянкою, яка перебуває у комунальній власності, без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, а тому зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 09.02.2021 у справі №922/3617/19.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Зі змісту положень частини 4 статті 5, абзацу 3 частини 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель", пункту 289.1 статті 289 ПК України слідує, що для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який у будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.

Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 905/1680/20, постанові Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 910/8770/19.

Статтею 12 Закону України "Про оцінку земель" регламентовано, що нормативно-правові акти з проведення оцінки земель затверджуються Кабінетом Міністрів України. Для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності нормативна грошова оцінка земель проводиться обов`язково (стаття 13 цього Закону); нормативно-грошова оцінка земельних ділянок у межах населених пунктів проводиться не рідше ніж на 5 - 7 років (стаття 18 Закону України "Про оцінку земель").

У рішенні Господарського суду Хмельницької області від 06.11.2025 у справі №924/906/25 встановлено, що листом №1213/281-25 від 27.05.2025 ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомило прокуратуру, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :09:021:0001 станом на 01.01.2023 року складала 4912979,01грн. Враховуючи коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки за 2025 рік 1,12, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :09:021:0001 станом на 01.01.2025 року складає 5 783 165,85 грн.

Верховний Суд дотримується позиції про те, що за відсутності витягу про нормативну грошову оцінку щодо спірної земельної ділянки, за умови наявності у матеріалах справи інших документів, які підтверджують розмір нормативної грошової оцінки, встановлений, зокрема, відповідними органами місцевого самоврядування щодо спірної земельної ділянки, суд вправі ухвалити судове рішення у справі з урахуванням цих документів. У такому випадку рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого можна встановити та вирахувати нормативну грошову оцінку земельної ділянки, є належним доказом у справі. Схожі за змістом правові висновки містяться у постанові Верховного Суду із подібними правовідносинами від 21 лютого 2024 року у справі №646/4738/19.

Приписи статті 288 Податкового кодексу України вказують на те, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку, для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

Відповідно до п. 288.5.2. статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки.

Як встановлено судом, у спірний розрахунковий період (заявлений позивачем) розмір несплаченої Товариством з обмеженою відповідальністю "ВСВ-ЕКОГРУП" орендної плати, розрахованої Гуменецькою сільською радою, за використання земельної ділянки комунальної власності площею 11,02252 га з кадастровим номером :09:021:0001 становить 49 434,06 грн.

Судом враховується, що розмір ставки орендної плати прокурор обґрунтовує прийнятим рішенням сесії Гуменецької сільської ради від 30.06.2023 №24, згідно з яким попередньому власнику нерухомого майна, що знаходиться на спірній земельній ділянці тієї ж площі, ТОВ "Укррент-Інвест" було встановлено річну орендну плату за користування земельною ділянкою з кадастровим номером :09:021:0001 в розмірі 12 (дванадцять) відсотків від нормативної грошової оцінки.

Контррозрахунку та/або доказів сплати безпідставно збережених коштів відповідачем матеріали справи не містять.

Провівши перерахунок заявленого до стягнення розміру безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування спірною земельною ділянкою, суд дійшов висновку, що останній є обґрунтованим.

Незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати ним за користування земельною ділянкою, свідчить про втрату позивачем майна, яке в спірних правовідносинах підпадає під категорію "виправдане очікування", що є загальновизнаною в т.ч. в практиці визначення Європейського суду з прав людини.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №629/4628/16-ц, від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, від 04.12.2019 у справі №917/1739/17 викладено правову позицію відносно того, що вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої, і до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати регулюються ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 73 ГПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. ч. 1, 3 ст. 13, ст. 74 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги наведені положення законодавства, встановлені судом обставини, зміст позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора про стягнення 49 434,06 грн безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати за період 05.03.2025 - 30.05.2025 з відповідача на користь позивача є обґрунтованими, підтверджені наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 14, 20, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСВ-ЕКОГРУП" (30501, Хмельницька обл., Шепетівський р-н, місто Полонне, вул. Українки Л., будинок 1В, ) на користь Гуменецької сільської ради (32325, Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський р-н, село Гуменці, вул. Центральна, буд. 69, ) 49 434,06 грн. безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВСВ-ЕКОГРУП" (30501, Хмельницька обл., Шепетівський р-н, місто Полонне, вул. Українки Л., будинок 1В, ) на користь Хмельницької обласної прокуратури (Хмельницька область, м. Хмельницький, провулок Військоматський, 3, ) 2422,40 грн. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили, видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Рішення надіслати позивачу та прокуратурі за допомогою підсистем ЄСІТС в електронні кабінети, відповідачу - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Повний текст рішення складено та підписано 05.03.2026.

Суддя Андрій ЯРОЦЬКИЙ