ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2026м. ДніпроСправа № 904/6870/25 (904/6850/25)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

За позовом Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності міста Києва, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг", м. Дніпро

про стягнення суми боргу у розмірі 4 900 грн, штрафу у розмірі 624,65 грн, 3% річних у розмірі 102,70 грн, інфляційних втрат у розмірі 178,65 грн

Без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

Навчально-методичний центр цивільного захисту та безпеки життєдіяльності міста Києва звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг» про стягнення суми боргу у розмірі 4 900 грн, штрафу у розмірі 624,65 грн, 3% річних у розмірі 102,70 грн, інфляційних втрат у розмірі 178,65 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем зобов`язань з поставки товару (бензин А-95) за договором про закупівлю товарів за державні кошти від 05.08.2022 №24.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2025 (суддя Новікова Р.Г.) позов Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності міста Києва залишено позов без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки.

На адресу суду 09.12.2025 надійшла сформована в системі Електронний суд 09.12.2025 заява позивача від 08.12.2025 №5 про усунення недоліків позову.

У заяві про усунення недоліків позову позивач конкретизував зміст позовних вимог, викладених у прохальній частині позову, та просив суд:

- прийняти позовну заяву та розглянути даний позов в порядку спрощеного позовного провадження;

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг» на користь Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності міста Києва 5 806 грн, з яких: 4 900 грн - сума основного боргу, 624 грн 65 коп. сума штрафу, 178 грн 65 коп. - сума збитків відповідно встановленого індексу інфляції, 102 грн 70 коп. - 3% річних.

Суд прийняв до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову. Предметом розгляду є позовні вимоги про стягнення суми боргу у розмірі 4900грн, штрафу у розмірі 624 грн 65коп, 3% річних у розмірі 102грн70коп, інфляційних втрат у розмірі 178 грн 65 коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.12.2025 (суддя Новікова Р.Г.) суд прийняв позовну заяву до розгляду, задовольнив клопотання позивача та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними матеріалами справи.

Відповідно до відомостей автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2025 відкрито провадження у справі №904/6870/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг» (Ідентифікаційний код 41449359).

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

21.10.2019 набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства. Однією з ключових новел Кодексу є повна концентрація майнових спорів за участю боржника саме у справі про банкрутство за правилами ГПК України.

Так, відповідно до частин 1, 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Ухвалою суду від 26.12.2025 постановлено передати до Господарського суду Дніпропетровської області, в провадженні якого перебуває справа №904/6870/25 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг», для розгляду в межах цієї справи, матеріали справи №904/6850/25 за позовом Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності міста Києва до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн Торг" про суми боргу у розмірі 4 900 грн, штрафу у розмірі 624 грн 65 коп., 3% річних у розмірі 102 грн 70 коп, інфляційних втрат у розмірі 178 грн 65 коп.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 31.12.2025, на підставі положень частини 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи №904/6870/25(904/6850/25) передані до розгляду судді Соловйовій А.Є.

Ухвалою суду від 05.01.2026 прийнято матеріали справи №904/6870/25(904/6850/25) до свого провадження. Розгляд справи постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до частини 11 статті 242 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Також, у частині 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Так, судом встановлено, що ухвалою суду від 05.01.2026 зокрема, було роз`яснено відповідачу, що відповідно до ст. 178 ГПК України він має право надати відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. У разі ненадання відзиву на позовну заяву, додаткових доказів у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За змістом пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Враховуючи вказане, з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 05.01.2026 була отримана відповідачем 05.01.2026, що підтверджується Довідкою Господарського суду Дніпропетровської області про доставку електронного листа до електронного кабінету ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЛІВАЙН ТОРГ".

Станом на 02.03.2026 відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України 02.03.2026 судом прийнято рішення у справі.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Навчально-методичним центром цивільного захисту та безпеки життєдіяльності міста Києва та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІВАЙН ТОРГ» був укладений договір про закупівлю товарів за державні кошти №24 від 05.08.2022 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується у 2022 році поставити Замовнику Товар - безстрокові активовані і дійсні до моменту отримання палива на АЗС скретч-картки на отримання бензину А-95, які надають безумовне право здійснювати заправку автомобілів Замовника вказаною на карті кількістю і видом палива на АЗС "Авіас" і партнерів (далі АЗС), а Замовник зобов`язується прийняти у власність Товар та повністю оплачувати його вартість (ціну) в порядку та на умовах, визначених Договором.

Відпуск палива з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картками) відповідно "Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997 р (п. 1.2. Договору).

Згідно п. 2.1. Договору, замовлення на поставку Товару приймається уповноваженою особою Постачальника за допомогою електронного зв`язку, засобами телефонного зв`язку, факсом, та узгоджується сторонами протягом 24 годин.

Прийом Товару за кількістю (відображеною у накладній) та якістю здійснюється уповноваженим представником Замовника (п. 2.2. Договору).

Датою передачі Товару вважається дата його отримання Замовником за накладною (п. 2.3. Договору).

Поставка Товару здійснюється за місцем знаходження Замовника (п. 2.4. Договору).

Термін поставки Товару - протягом 3 (трьох) календарних днів з дати підписання Договору (п. 2.5. Договору).

Відповідно до п. 2.6. Договору, Право власності на Товар переходить Замовнику лише після його повної оплати. Видаткова накладна підтверджує виключно факт передачі Товару.

Місце заправки автомобілів Замовника паливом за скретч-картками - АЗС Постачальника. Передача Замовнику Товару здійснюється на АЗС шляхом заправки автомобілів Замовника при пред`явленні довіреними особами Покупця скретч-карток (п. 2.2. Договору).(п. 2.7. Договору).

Постачальник гарантує можливість заправки автомобілів Замовника на будь-якій АЗС зазначеній у переліку на сайті мережі "Авіас" за посиланням: https://avias.ua/karta-azs (п. 2.9. Договору).

Позивач виконав взяті за Договором зобов`язання - сплатив 05.08.2022 кошти в сумі 36 750,00 грн (Платіжне доручення № 48 від 05.08.2022, виписка з рахунка за 08.08.2022) та отримав Талони відповідно до Видаткової накладної №0080/0000937 від 05.08.2022.

В ході господарської діяльності Позивач придбав 650,00 літрів бензину. Але, починаючи з середини січня 2025 року, придбати бензин в мережі АЗС «АВІАС» неможливо у зв`язку з його відсутністю. Згодом і самі АЗС «АВІАС» припинили діяльність.

З`ясувати причину відсутності бензину та подальших перспектив його появи неможливо: Офіційний сайт мережі АЗС «АВІАС» не працює коректно, за телефонами, що вказані у Договорі, ніхто не відповідає, офіс за адресою вул. Малевича, 86 у місті Києві зачинений.

У Замовника нереалізованими залишились 5 Талонів номіналом 20 літрів бензину А-95 кожний усього на 100 літрів бензину А-95 на суму 4 900,00 грн.

Таким чином, сума основного боргу відповідача перед позивачем становить 4 900,00 грн.

Щодо правових підстав нарахування позивачем штрафу, інфляційних втрат, трьох процентів річних, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач в односторонньому порядку відмовляється виконувати взяті на себе зобов`язання, та завдає матеріальної шкоди Позивачеві.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Позивач керуючись, ст. 222 ГК України, звернувся до Позивача з Претензією за №2 від 17.03.2025 з вимогою терміново повернути борг за Договором та попередив, про подальше звернення до господарського суду для вирішення питання по примусовому стягненню боргу з урахуванням штрафу передбаченого п.5.2. Договору та інфляційних збитків.

Претензією за №2 від 17.03.2025 Відповідач отримав 20.03.2025, претензію не визнав, борг не сплатив.

Згідно з ст.ст. 526, 629 ЦК України договір є обов`язковим для сторін, а зобов`язання, які з нього випливають, мають виконуватись належним чином.

Невиконання або несвоєчасне виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти у відповідності до ст. 610 ЦК України є порушенням зобов`язання за Договором (п.п. 5.1, 5.2.) згідно ст.ст. 526, 629 ЦК України.

Згідно ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій.

Відповідно до п. 5.2. Договору у разі порушення встановлених термінів поставки Товару Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачеві за кожен день прострочення виконання зобов`язання штраф в розмірі 0,05% від вартості непоставленого Товару.

Так, позивачем здійснений розрахунок штрафу (за період з 20.03.2025 по 01.12.2025 255 днів): 4900,00 грн. х 255 днів х 0,05% = 624,75 грн. Отже, станом на 01.12.2025 розмір штрафу становить 624,75 грн.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивачем здійснений розрахунок суми збитків відповідно встановленого індексу інфляції: 4900,00грн. х 100,7% х 101,3% х 100,8% х 99,8% х 99,8% х 100,3% х 100,9% - 4900,00 грн. = 178,65грн, де 100,7%, 101,3%, 100,8%, 99,8%, 99,8%, 100,3%, 100,9% - індекс інфляції у квітні-жовтні 2025 відповідно.

Також, позивачем здійснений розрахунок 3% річних по суміборгу 4900,00 грн. за період з 20.03.2025 по 01.12.2025 (255 днів): 4900,00грн. х 3% х 255днів = 102,70 грн 100% х 365дні

Отже, станом на 01.11.2025 сума інфляційних збитків за весь час прострочення у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України становить 281,35 грн. (178,65 грн. + 102,70 грн.).

З урахуванням встановлених обставин, перевіривши правильність нарахувань пені, інфляційних збитків та 3% річних, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог Головним управлінням Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" заборгованості за договором про закупівлю товарів за державні кошти №24 від 05.08.2022 у сумі 4 900,00 грн, штрафу у сумі 624,65 грн, інфляційні збитки у сумі 178,65 грн. та 3 % річних у сумі 102,70 грн.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Відповідно до частини першої статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина друга статі 2 ГПК України).

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1 рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Щодо надання оцінки доводам кожної зі сторін, суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, суди мають також враховувати практику Європейського суду з прав людини, викладену, зокрема, у справах "Проніна проти України" (рішення від 18.07.2006), "Трофимчук проти України" (рішення від 28.10.2010), де Суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача і стягненню на користь Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності міста Києва підлягають витрати по сплаті судового збору у сумі 3 028,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності міста Києва, м. Київ (04074, місто Київ, вулиця Вишгородська, будинок 21, ) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІВАЙН ТОРГ" (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, будинок 47, офіс 503, ) про суми боргу у розмірі 4 900 грн, штрафу у розмірі 624,65 грн, 3% річних у розмірі 102,70 грн, інфляційних втрат у розмірі 178,65 грн задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІВАЙН ТОРГ» (49000, м. Дніпро, вул. Мандриківська, будинок 47, офіс 503, ) на користь Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності міста Києва, м. Київ (04074, місто Київ, вулиця Вишгородська, будинок 21, ) суми боргу у розмірі 4 900 грн, штрафу у розмірі 624,65 грн, 3% річних у розмірі 102,70 грн, інфляційних втрат у розмірі 178,65 грн, судового збору у розмірі 3 028,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядки та строки, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 02.03.2026.

Суддя А.Є. Соловйова