РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.03.2026Справа № 910/7721/25

за позовом Заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі позивачів:

1. Полтавської обласної ради,

2. Департаменту культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації,

3. Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут"

2. Комунального закладу "Полтавський академічний симфонічний оркестр" Полтавської обласної ради

про визнання недійсним договору закупівлі та стягнення 485282,82 грн.

Суддя: Людмила ШКУРДОВА.

Секретар с/з (помічник судді): Дмитро БОЖКО.

Представники сторін: згідно з протоколом судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Полтавської обласної ради, Департаменту культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації та Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" та до Комунального закладу "Полтавський академічний симфонічний оркестр" Полтавської обласної ради з вимогами про визнання недійсним договору № 60АВ200-695-23 про постачання електричної енергії споживачу від 14.02.2023 р. та стягнення 485282,82 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначає, що договір № 60АВ200-695-23 про постачання електричної енергії споживачу від 14.02.2023 р. має бути визнаний судом недійсним як такий, що укладений без додержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, та як такий, що порушує правові та економічні засади держави, а також приписи санкційного регулювання. Враховуючи, що ТОВ "Твій Газзбут" отримало за спірним правочином 485282,82 грн., то одержані кошти в зазначеній сумі повинні бути повернуті іншій стороні договору, а отримані нею за рішенням суду кошти - стягнуті в дохід держави.

Рух справи відображено у процесуальних документах суду та заявах по суті спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2025 р. відкрито провадження у справі № 910/7721/25 за правилами загального позовного провадження, встановлено сторонам строки для подання до суду заяв по суті спору та призначено підготовче засідання.

Надаючи пояснення по суті спору, Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області зазначає, що:

- у діях відповідача-1 був наявний умисел щодо надання неправдивої інформації замовнику про не застосування санкцій до кінцевого бенефіціарного власника ТОВ «Твій Газзбут»;

- ТОВ «Твій Газзбут» усвідомлювало протиправність укладеного договору про закупівлю електричної енергії № 60АВ200-695-23 від 14.02.2023 р.;

- тендерна пропозиція ТОВ «Твій Газзбут» не відповідала вимогам тендерної документації, оскільки подана із порушенням вимог законодавства України;

- враховуючи, що публічна закупівля UA-2023-01-20-012645-a проведена із порушенням вимог Закону № 922-VIII, зокрема п. 11 ч. 1 ст. 17, абз. 3 п. 1 ч. 1 ст. 31 даного Закону, договір № 60АВ200-695-23 від 14.02.2023 р. підлягає визнанню недійсним відповідно до ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203, ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України.

Заперечуючи проти позовних вимог, ТОВ «Твій Газзбут» зазначає, що:

- відповідач-1 не є юридичною особою, на яку накладалася санкція у вигляді заборони на здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг. Будь-які документи, які б підтверджували накладення вищезазначеної санкції безпосередньо на відповідача-1, відсутні, а відтак немає підстав для відхилення тендерної пропозиції ТОВ «Твій Газзбут» відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі»;

- позовна заява не містить доказів, що права та інтереси позивачів порушені, у зв`язку з чим правові підстави для звернення прокурора до суду відсутні;

- договір № 60АВ200-695-23 від 14.02.2023 р. укладений в порядку, що не суперечить Закону України «Про публічні закупівлі».

Заперечуючи проти доводів ТОВ "Твій Газзбут", прокурор зазначає, що:

- відмежування юридичної особи від її бенефіціарного власника, до якого застосовано санкції за здійснення діяльності, спрямованої на заподіяння шкоди державним інтересам, є штучним та становить собою прояв надмірного формалізму, позаяк не враховує правової та майнової залежності юридичної особи від її власника;

- виконання зобов`язань за укладеним у процедурі публічної закупівлі з ідентифікатором UA-2023-01-20-012645-a договором з порушенням вимог Закону України «Про санкції», Особливостей, неодмінно призводить до економічного збагачення «підсанкційної особи», як кінцевого одержувача визначених вигод, що стають результатом реалізації умов відповідного договору, фінансування за яким дійснюється за бюджетні кошти;

- незалежно від причин незвернення до суду Полтавської обласної ради, Департаменту культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації, Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області, факт цього незвернення свідчить про те, що вказані органи влади не виконують своїх повноважень із захисту інтересів держави, у зв`язку з чим прокурором вжито заходи представницького характеру.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2025 р. зупинено провадження у справі № 910/7721/25 до розгляду Верховним Судом у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи № 922/3456/23.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2026 р. поновлено провадження у справі № 910/7721/25 та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2026 р. закрито підготовче провадження та призначено справу № 910/7721/25 до судового розгляду по суті.

10.03.2026 р. до Господарського суду міста Києва від Заступника керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області надійшло клопотання про зупинення провадження у справі № 910/7721/25 до перегляду Верховним Судом у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду справи № 927/994/23.

У судовому засіданні 10.03.2026 р., до початку розгляду справи № 910/7721/25 по суті, суд відмовив у задоволенні клопотання прокурора про зупинення провадження у даній справі до ухвалення рішення Об`єднаною палатою у справі № 927/994/23, оскільки наявні у даній справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Крім того, правовідносини у справі № 927/994/23 та справі № 910/7721/25 не є подібними та мають різний предмет доказування.

У судовому засіданні 10.03.2026 р. проголошено скорочене рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 р. Комунальним закладом "Полтавський академічний симфонічний оркестр" Полтавської обласної ради у системі публічних закупівель «Prozorro» було проведено відкриті торги № UA-2023-01-20-012645-a на закупівлю товару - ДК 021:2015:09310000-5: Електрична енергія (із розподілом).

Участь у вказаній процедурі відкритих торгів прийняв один суб`єкт господарювання - ТОВ «Твій Газзбут».

Згідно з протоколом розкриття тендерної пропозиції Товариство з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» відповідає кваліфікаційним критеріям, встановленим в тендерній документації. Відсутні підстави для відмови, встановлені ст. 17 закону України "Про публічні закупівлі".

За результатами торгів, 14.02.2023 р. між Комунальним закладом "Полтавський академічний симфонічний оркестр" Полтавської обласної ради (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» (постачальник) укладено договір № 60АВ200-695-23 про постачання електричної енергії споживачу, за умовами п. 2.1 якого постачальник зобов`язався продати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб об`єктів споживача, а споживач оплатити вартість використаної (купованої) електричної енергії згідно з умовами цього договору.

Згідно з п. 2.5 договору в редакції додаткової угоди № ДУ-7/60АВ200-695-23 від 04.09.2023 р. кількість товару за цим договором становить 60302,707 кВт/год.

Відповідно до п. 5.1 договору в редакції додаткової угоди № 8 від 21.12.2023 р. ціна договору становить 498149,48 грн.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2023 р. (п. 13.1 договору).

Звітом про виконання договору про закупівлю № UA-2023-01-20-012645-a підтверджується виконання договору № 60АВ200-695-23 про постачання електричної енергії споживачу від 14.02.2023 р. його сторонами, сума оплати за договором про закупівлю склала 498149,48 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом, прокурор стверджує, що кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "Твій Газзбут" є громадянин України ОСОБА_1 , який перебуває під санкціями Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до Державного реєстру санкції, наслідком чого мало бути відхилення замовником тендерної пропозиції відповідача-1 та відмова в участі у процедурі закупівлі, відповідно до пп. 11 п. 47 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 р. № 1178.

З урахуванням зазначеного, прокурор просить суд визнати укладений між відповідачами договір недійсним, як такий, що суперечить інтересам держави і суспільства, на підставі ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України, а враховуючи, що ТОВ "Твій Газзбут" отримало за спірним правочином 485282,82 грн., то одержані кошти в зазначеній сумі повинні бути повернуті іншій стороні договору, а отримані нею за рішенням суду кошти - стягнуті в дохід держави.

Щодо підстав звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі позивачів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Пред`явлення позову прокурором у даному випадку зумовлено очевидним порушенням інтересів держави, оскільки ТОВ "Твій Газзбут" вчинено порушення законодавства про санкції та здійснено, попри заборону, участь у публічних закупівлях та отримано бюджетні кошти.

Наслідком цього стало нівелювання мети застосування санкцій - захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави.

Своє звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Полтавської обласної ради, Департаменту культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації та Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області Заступник керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області обґрунтовував наступним.

Статтею 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно зі ст. 64 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» видатки, які здійснюються органами місцевого самоврядування на потреби територіальних громад, їх розмір і цільове спрямування визначаються відповідними рішеннями про місцевий бюджет.

Відповідно до п. 47 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів - це бюджетні установи в особі їх керівників, уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків з бюджету.

Головний розпорядник бюджетних коштів здійснює контроль за повнотою надходжень, взяттям бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачами бюджетних коштів і витрачанням ними бюджетних коштів (ч. 9 п. 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України).

Джерелом фінансування оскаржуваної закупівлі є кошти місцевого бюджету.

Орган місцевого самоврядування зобов`язаний контролювати виконання бюджету, зокрема, законність та ефективність використання коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів, то вказаний орган місцевого самоврядування є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів обласного бюджету.

Таким чином, Полтавська обласна рада є головним розпорядником бюджетних коштів, що були виділені на фінансування спірної процедури закупівлі, та є органом, уповноваженим органом на захист державних інтересів у спірних правовідносинах у будь-який спосіб, передбачений ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України.

Поряд з цим, Комунальний заклад "Полтавський академічний симфонічний оркестр" Полтавської обласної ради є культурно-мистецьким закладом, заснованим на майні комунальної власності територіальних громад сіл, селищ і міст Полтавської області, який переданий в управління Департаменту культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації. Фінансово-господарська діяльність Полтавського академічного симфонічного оркестру здійснюється за рахунок фінансування з обласного бюджету та додаткових джерел фінансування.

Враховуючи, що Комунальний заклад "Полтавський академічний симфонічний оркестр" Полтавської обласної ради переданий в управління Департаменту культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації, йому функціонально підзвітний та підпорядкований, останній зазначено одним із позивачів у даній справі.

У свою чергу, контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України "Про публічні закупівлі", проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування (ст. 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні»).

На підставі п.п 8, 10 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до п. 1 Положення про Державну аудиторську службу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 43 від 03.02.2016 р., Держаудитслужба є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Основними завданнями Держаудитслужби є реалізація державної політики у сфері державного фінансового контролю та здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів (п. 3 Положення).

Згідно з пп. 20 п. 6 Положення Держаудитслужба має право порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

Відповідно до п. 7 зазначеного Положення Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Таким чином, Держаудитслужба може бути позивачем у даній справі, оскільки є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері закупівлі.

На підтвердження вжиття заходів, які передують зверненню прокурора до суду для здійснення представництва інтересів держави, до позовної заяви подано листи № 55-75-16015вих-24 від 21.10.2024 р., № 55-75-17315вих-24 від 14.11.2024 р., № 55-75-1601вих-24 від 21.10.2024 р., якими прокуратура повідомляла Полтавську обласну раду, Департамент культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації та Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області про виявлені порушення та необхідність вжиття заходів реагування задля їх поновлення.

Однак, уповноваженими органами на захист державних інтересів у спірних правовідносинах, не вжито заходів щодо відновлення порушених інтересів держави.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що Заступник керівника Полтавської окружної прокуратури Полтавської області, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі Полтавської обласної ради, Департаменту культури і туризму Полтавської обласної державної адміністрації та Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби в Полтавській області, належним чином обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді, вказав, у чому полягає порушення інтересів держави, та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Щодо встановлених судом фактичних обставин справи та законодавства, що підлягає застосуванню.

Спір у справі виник внаслідок того, що відповідач-2, на думку прокуратури, повинен був відхилити тендерну пропозицію відповідача-1, оскільки до кінцевого бенефіціарного власника останнього було застосовані санкції, у зв`язку з чим укладений між відповідачами за результатами закупівлі договір підлягає визнанню недійсним.

За змістом ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені ст. 203 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 228 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї з сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлює Закон України "Про публічні закупівлі".

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про публічні закупівлі" замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника або відмовити в участі у переговорній процедурі закупівлі (крім випадків, зазначених у п.п. 2, 4, 5 ч. 2 ст. 40 цього Закону) в разі, якщо учасник процедури закупівлі є особою, до якої застосовано санкцію у виді заборони на здійснення у неї публічних закупівель товарів, робіт і послуг згідно з Законом України "Про санкції".

За приписами пп. 11 п. 44 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі" замовник приймає рішення про відмову учаснику процедури закупівлі в участі у відкритих торгах та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника процедури закупівлі у разі, коли учасник процедури закупівлі або кінцевий бенефіціарний власник, член або учасник (акціонер) юридичної особи - учасника процедури закупівлі є особою, до якої застосовано санкцію у вигляді заборони на здійснення у неї публічних закупівель товарів, робіт і послуг згідно з Законом України "Про санкції".

Отже, чинними на момент проведення процедури закупівлі та укладення договору положеннями Закону України «Про публічні закупівлі» та Особливостей № 1178 визначено, що підставою для відхилення тендерної пропозиції учасника та відмови учаснику в участі у процедурі закупівлі є встановлення тієї обставини, що учасник процедури закупівлі є особою, до якої застосовано санкцію у виді заборони на здійснення у неї публічних закупівель товарів, робіт і послуг згідно із Законом України «Про санкції» або учасником зазначено у тендерній пропозиції будь-яку недостовірну інформацію.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "Твій Газзбут", якому належить 100% статутного капіталу в юридичній особі та право голосу в юридичній особі, є ОСОБА_1 .

Як слідує з пояснень прокурора, кінцевий бенефіціарний власник ТОВ "Твій Газзбут" - ОСОБА_1 , перебуває під санкціями Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до Державного реєстру санкції, наслідком чого мало бути відхилення замовником тендерної пропозиції відповідача-1 та відмова в участі у процедурі закупівлі, відповідно до пп. 11 п. 47 Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.2022 р. № 1178.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про санкції" з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи.

Правову основу застосування санкцій становлять Конституція України, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, закони України, нормативні акти Президента України, Кабінету Міністрів України, рішення Ради національної безпеки та оборони України, відповідні принципи та норми міжнародного права (ст. 2 Закону України "Про санкції").

Статтею 4 Закону України "Про санкції" встановлено, що видами санкцій, згідно з цим Законом є:

1) блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними;

1-1) стягнення в дохід держави активів, що належать фізичній або юридичній особі, а також активів, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними;

2) обмеження торговельних операцій;

3) обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України;

4) запобігання виведенню капіталів за межі України;

5) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань;

6) анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами;

7) заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах;

8) заборона користування радіочастотним ресурсом України;

9) обмеження або припинення надання електронних комунікаційних послуг і використання електронних комунікаційних мереж;

10) заборона здійснення публічних та оборонних закупівель товарів, робіт і послуг у юридичних осіб-резидентів іноземної держави державної форми власності та юридичних осіб, частка статутного капіталу яких знаходиться у власності іноземної держави, а також публічних та оборонних закупівель у інших суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт, послуг походженням з іноземної держави, до якої застосовано санкції згідно з цим Законом;

11) заборона або обмеження заходження іноземних невійськових суден та військових кораблів до територіального моря України, її внутрішніх вод, портів та повітряних суден до повітряного простору України або здійснення посадки на території України;

12) повна або часткова заборона вчинення правочинів щодо цінних паперів, емітентами яких є особи, до яких застосовано санкції згідно з цим Законом;

13) заборона видачі дозволів, ліцензій Національного банку України на здійснення інвестицій в іноземну державу, розміщення валютних цінностей на рахунках і вкладах на території іноземної держави;

14) припинення видачі дозволів, ліцензій на ввезення в Україну з іноземної держави чи вивезення з України валютних цінностей та обмеження видачі готівки за платіжними картками, емітованими резидентами іноземної держави;

15) заборона здійснення Національним банком України реєстрації учасника міжнародної платіжної системи, платіжною організацією якої є резидент іноземної держави;

16) заборона збільшення розміру статутного капіталу господарських товариств, підприємств, у яких резидент іноземної держави, іноземна держава, юридична особа, учасником якої є нерезидент або іноземна держава, володіє 10 і більше відсотками статутного капіталу або має вплив на управління юридичною особою чи її діяльність;

17) запровадження додаткових заходів у сфері екологічного, санітарного, фітосанітарного та ветеринарного контролю;

18) припинення дії торговельних угод, спільних проектів та промислових програм у певних сферах, зокрема у сфері безпеки та оборони;

19) заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності;

20) припинення культурних обмінів, наукового співробітництва, освітніх та спортивних контактів, розважальних програм з іноземними державами та іноземними юридичними особами;

21) відмова в наданні та скасування віз резидентам іноземних держав, застосування інших заборон в`їзду на територію України;

22) припинення дії міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

23) анулювання офіційних візитів, засідань, переговорів з питань укладення договорів чи угод;

24) позбавлення державних нагород України, інших форм відзначення;

24-1) заборона на набуття у власність земельних ділянок;

25) інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим цим Законом.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про санкції" пропозиції щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій виносяться на розгляд Ради національної безпеки та оборони України Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України, Національним банком України, Службою безпеки України.

Заява щодо застосування санкції, передбаченої п. 1-1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, подається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері стягнення в дохід держави активів осіб, щодо яких застосовано санкції, до суду в порядку, визначеному ст. 5-1 цього Закону.

Рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо іноземної держави або невизначеного кола осіб певного виду діяльності (секторальні санкції), передбачених п.п.1, 2-5, 13-15, 17-19, 24-1, 25 ч. 1 ст. 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України, вводиться в дію указом Президента України та затверджується протягом 48 годин з дня видання указу Президента України постановою Верховної Ради України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту прийняття постанови Верховної Ради України і є обов`язковим до виконання.

Рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо окремих іноземних юридичних осіб, юридичних осіб, які знаходяться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність (персональні санкції), передбачених п.п. 1, 2-21, 23-25 ч. 1 ст. 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання.

Як зазначалось вище, відповідно до пп. 11 п. 44 Особливостей замовник приймає рішення про відмову учаснику процедури закупівлі в участі у відкритих торгах та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника процедури закупівлі в разі, коли учасник процедури закупівлі або кінцевий бенефіціарний власник, член або учасник (акціонер) юридичної особи - учасника процедури закупівлі є особою, до якої застосовано санкцію у вигляді заборони на здійснення у неї публічних закупівель товарів, робіт і послуг згідно з Законом України "Про санкції".

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 18.06.2021 р., введеним в дію Указом Президента України від 24.06.2021 р. № 266/2021 застосовані персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) до фізичних осіб згідно з додатком 1 та юридичних осіб згідно з додатком 2.

Відповідно до додатку 1 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18.06.2021 р. до Фірташа Д.В. застосовані персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), а саме:

1) блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном;

2) обмеження торговельних операцій;

3) обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України (повне припинення);

4) запобігання виведенню капіталів за межі України;

5) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань;

6) анулювання або зупинення ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами;

7) заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах;

8) повна заборона заходження іноземних невійськових суден та військових кораблів до територіального моря України, її внутрішніх вод, портів;

9) заборона видачі дозволів, ліцензій Національного банку України на здійснення інвестицій в іноземну державу, розміщення валютних цінностей на рахунках і вкладах на території іноземної держави;

10) припинення видачі дозволів, ліцензій на ввезення в Україну з іноземної держави чи вивезення з України валютних цінностей та обмеження видачі готівки за платіжними картками, емітованими резидентами іноземної держави;

11) заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності;

12) позбавлення державних нагород України, інших форм відзначення;

13) інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим Законом України ''Про санкції''.

Разом з тим, судом встановлено, що санкція у вигляді заборони на здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг, згідно із Законом України "Про санкції", рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 18.06.2021 р. до Фірташа Д.В. не застосована.

У додатку 2 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18.06.2021 р., в якому наведений перелік юридичних осіб, до яких застосовуються обмежувальні заходи (санкції), ТОВ «Твій Газзбут» не вказане.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України «Про санкції» санкції можуть застосовуватися з боку України по відношенню до іноземної держави, іноземної юридичної особи, юридичної особи, яка знаходиться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність, а санкції у виді позбавлення державних нагород - проти будь-яких нагороджених осіб, зазначених у ч. 4 ст. 3 цього Закону.

Указ Президента України про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) є актом індивідуальної дії, позаяк не містить загальнообов`язкових правил поведінки, а з урахуванням рішення РНБО, уведеним в дію таким Указом, передбачає індивідуалізовані приписи щодо застосування санкцій до конкретних юридичних і фізичних осіб, тобто він адресований цим особам і спрямований на припинення конкретних правовідносин.

З огляду на викладене, враховуючи те, що згідно з додатком 2 до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 18.06.2021 р. ТОВ «Твій Газзбут» не включене до переліку юридичних осіб, щодо яких застосовуються персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), зважаючи на те, що Указ Президента України про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій) є актом індивідуальної дії, суд зазначає про те, що застосування персонально санкції до фізичної особи - ОСОБА_1 , не означає те, що такі санкції є такими, що застосовані до ТОВ «Твій Газзбут», кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_1 .

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.12.2024 р. у справі № 922/3275/23.

Окрім того, відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Учасник (засновник) юридичної особи не відповідає за зобов`язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов`язаннями її учасника (засновника), крім випадків, встановлених установчими документами та законом.

За змістом ст. 3 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариство несе відповідальність за своїми зобов`язаннями всім належним йому майном та не відповідає за зобов`язаннями своїх учасників.

Як встановлено судом, єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» є ЄГАЗ Холдінг ГмбХ, резиденство Австрія.

Таким чином, санкції, застосовані персонально до фізичної особи, не можуть бути застосовані до юридичної особи, кінцевим бенефіціарним власником якої є така фізична особа, оскільки ТОВ «Твій Газзбут» є самостійною юридичною особою та не відповідає за зобов`язаннями свого учасника.

ТОВ «Твій Газзбут», зазначивши у свій тендерній пропозиції про відсутність підстав для відмови в участі у процедурі закупівлі, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі», надало достовірну інформацію щодо учасника процедури публічної закупівлі.

Отже, укладений між відповідачами спірний договір відповідає вимогам Закону України «Про публічні закупівлі», з урахуванням Особливостей № 1178, та Закону України «Про санкції».

Поряд з цим, суд враховує під час розгляду даної справи висновки Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладені у постанові від 19.12.2025 р. у справі № 922/3456/23, яка щодо правової природи наслідків недійсності правочину, передбачених ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України зазначила, що стягнення всього отриманого за недійсним правочином у дохід держави є конфіскацією, яка за своєю правовою природою не є цивільно-правовим інститутом.

Як зазначила Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 19.12.2025 р. у справі № 922/3456/23, незважаючи на тривалу публічну критику, ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України так і не була виключена з останнього, хоча її аналог у Господарського кодексі України (ст.208) втратив чинність у зв`язку з втратою чинності цим Кодексом в цілому у 2025 році. Крім того, питання щодо існування цієї норми наразі знаходиться на вирішенні законодавця (проєкт рекодифікації Цивільного кодексу ) - за таких умов втручання суду у вирішення цього питання не може вважатися доцільним. При визначенні підстав для застосування ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України, яка містить санкцію конфіскаційного характеру, не властиву нормам цивільного законодавства, і яка несе в собі високі ризики втручання держави в право власності приватних осіб, суд має враховувати критерії, визначені ЄСПЛ, щодо пропорційності покарання (конфіскації без вироку суду) та можливості обрання менш обтяжливого заходу для винної сторони правочину (двосторонньої реституції, стягнення збитків, штрафу тощо). Ця стаття може застосовуватися у виключних випадках порушення інтересів держави та суспільства, які, зокрема, можуть мати місце при вчинені особою кримінального злочину (тобто, за наявності обвинувального вироку суду, що набрав законної сили), або дій, якими державі та суспільству завдані значні збитки, а винна особа відповідно незаконно, безпідставно збагатилася (на суму, співставну із вартістю того, що стягується на користь держави, для дотримання принципу пропорційності втручання). Ця норма не може бути застосована у випадку порушення суб`єктом господарювання будь-яких норм чинного законодавства, яке регулює господарську діяльність, зокрема законодавства про захист конкуренції.

У даному випадку прокурор, посилаючись на норми ч. 3 ст. 228 Цивільного кодексу України, не доводив, що внаслідок укладення спірного правочину держава понесла майнову шкоду, переплатила кошти або отримала товар/роботу неналежної якості. За цих умов відсутні підстави для кваліфікації правочину як такого, що вчинений з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання укладеного між відповідачами договору № 60АВ200-695-23 про постачання електричної енергії споживачу від 14.02.2023 р. недійсним.

Як наслідок, вимоги прокурора про стягнення коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» на користь Комунального закладу "Полтавський академічний симфонічний оркестр" Полтавської обласної ради, а з Комунального закладу "Полтавський академічний симфонічний оркестр" Полтавської обласної ради одержані ним за рішенням суду 485282,22 грн. в дохід держави, також задоволенню не підлягають.

Решта долучених до матеріалів справи документів та висловлених учасниками процесу пояснень була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків щодо відсутності підстав для задоволення позову не спростовує.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на прокуратуру.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного рішення у разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Людмила ШКУРДОВА

Повне рішення складено та підписано 17.03.2026 р.