РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.03.2026Справа № 910/15830/25

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "НІКОЛЬ-МОТОРС";

до: КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ВІЙСЬКОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ";

про: стягнення 376.911,53 грн.

Суддя Сергій Балац

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "НІКОЛЬ-МОТОРС" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ВІЙСЬКОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ про стягнення 376.911,53 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок незаконного вилучення та експлуатації відповідачем транспортного засобу позивача та подальшу передачу відповідачем вказаного транспортного засобу позивачу з технічними пошкодженнями, останній звернувся до господарського суду з позовною вимогою про стягнення з відповідача суми матеріального збитку в розмірі 376.911,53 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/15830/25 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі була надіслана сторонам спору, через Електронний Суд, та була доставлена сторонам до їхніх електронних кабінетів - 24.12.2025.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченому ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

12 березня 2022 року на підставі наказу № 2/1-в Київською обласною військовою адміністрацією було здійснено неправомірне вилучення належного ТОВ «Ніколь-Моторс» автомобіля HAVAL JOLION (VIN: НОМЕР_1 ). Постановою Верховного Суду від 16.02.2024 у справі № 910/10009/22 встановлено, що Відповідач не мав законних повноважень на примусове відчуження майна, оскільки такі права належать виключно військовому командуванню та скасував попередні рішення про відмову в позові та зобов`язав витребувати вказаний транспортний засіб на користь власника.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини щодо незаконності дій Київської ОВА та факт неправомірного вилучення автомобіля, встановлені Верховним Судом, є преюдиційними та не потребують доказування. Враховуючи виявлені дефекти та знос транспортного засобу, Позивач звернувся з позовною вимогою про стягнення з Відповідача суми матеріальної шкоди в розмірі 376 911,53 грн.

У межах виконавчого провадження № 77717151 на виконання наказу Господарського суду міста Києва від 05.04.2024 автомобіль було фактично повернуто Позивачу 23.10.2025. Згідно з актом державного виконавця, під час повернення зафіксовано погіршення технічного стану майна, а саме: наявність пробігу, пошкодження пластикових елементів кузова та лакофарбового покриття (перефарбування), що виникли внаслідок експлуатації під час перебування авто у незаконному володінні Відповідача.

При обґрунтуванні позовних вимог у частині стягнення 376 911,53 грн Позивач виходив із вартості нового автомобіля в розмірі 20 909,00 доларів США, розраховуючи суму матеріальних збитків , як різницю між ринковою вартістю авто та його вартістю на момент повернення Позивачу.

Проте суд зазначає, що відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 76, 77 ГПК України, докази мають бути належними та допустимими. Оскільки матеріали справи не містять документального підтвердження вартості саме нового автомобіля, суд вважає розрахунок Позивача в цій частині необґрунтованим.

Натомість, на підставі адвокатського запиту № 21-10-1/25, судовим експертом Барболюком В.С. було складено висновок № 25 від 21.11.2025. Цим висновком чітко визначено вартість відновлювального ремонту (153 027,90 грн) та реальну суму матеріального збитку, завданого власнику, яка становить 169 399,33 грн. Суд бере за основу саме ці дані, оскільки вони є належним чином підтвердженими.

Стаття 22 Цивільного кодексу України визначає, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Погіршення технічного стану автомобіля під час його незаконного утримання Відповідачем є прямими реальними збитками Позивача.

Правовою підставою для покладення на Відповідача обов`язку з відшкодування збитків є положення ст. 1166 Цивільного кодексу України, які застосовуються за наявності повного складу цивільного правопорушення. Суд констатує наявність усіх чотирьох елементів у даному спорі:

· Протиправна поведінка: встановлена преюдиційним рішенням у справі № 910/10009/22, яким вилучення автомобіля визнано неправомірним через відсутність у Відповідача відповідних законних повноважень.

· Наявність шкоди: підтверджена Актом державного виконавця та висновком експерта № 25, якими зафіксовано погіршення технічного стану транспортного засобу (пробіг, пошкодження кузова та лакофарбового покриття).

· Причинний зв`язок: шкода виникла безпосередньо внаслідок незаконного вилучення та подальшої експлуатації автомобіля Відповідачем у період його протиправного володіння майном.

· Вина: згідно з ч. 1 ст. 1174 Цивільного кодексу України, шкода, завдана незаконними діями органу державної влади, відшкодовується державою незалежно від вини такого органу або його посадових осіб.

Таким чином, оскільки склад правопорушення є доведеним, а розрахунок збитків у розмірі 169 399,33 грн підтверджено належними доказами (висновок за № 25 від 21.11.2025 судового експерта Барболюка В.С.), позовні вимоги про стягнення матеріального збитку підлягають частковому задоволенню у сумі 169.399,33 грн, а інша частина вимог задоволенню не підлягає у зв`язку з її необгрунтованістю та недоведеностю.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди передбачені у ст. 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини 1 статті 1174 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Пунктом 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем заявлено до стягнення з Відповідача, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 60 000,00 грн та проведення транспортно-товарознавчої експертизи (далі - Експертиза) в сумі 8 500,00 грн, які підтверджуються належними доказами: договором про надання правової допомоги № 21-03-1/25 від 21.03.2025 року з додатком № 1 від 15.10.2025 року, актом приймання-передачі виконаних робіт № 1 від 16.12.2025 року та платіжною інструкцією № 14879 від 02.12.2025 року (щодо правничої допомоги), а також рахунком № 2 від 24.10.2025 року та актом виконаних робіт № 25 від 14.11.2025 року (щодо Експертизи).

Положеннями частин 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Проте відповідачем не подано до суду клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 та пункту 3 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору, витрати на професійну правничу допомогу, та проведення транспортно-товарознавчої експертизи на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ВІЙСЬКОВОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ (01196, місто Київ, вулиця Лесі Українки, будинок 1, ідентифікаційний код 0022533) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "НІКОЛЬ-МОТОРС" (08321, Київська область, село Петропавлівська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, будинок 2-Б, ідентифікаційний код 37474489) збитки в сумі 169.399 (сто шістдесят дев`ять тисяч триста дев`яносто дев`ять) грн 33 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 2.540 (дві тисячі п`ятсот сорок) грн 80 коп.; витрати на професійну правничу допомогу в сумі 26 966 (двадцять шість тисяч дев`ятсот шістдесят шість) грн 40 коп.; витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи в сумі 3 820 (три тисячі вісімсот двадцять) грн 24 коп.

3. В задоволенні решти вимог позовної заяви відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац