номер провадження справи 6/234/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
19.03.2026 Справа № 908/3894/25
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді Федько Олександри Анатоліївни, розглянув без виклику (повідомлення) представників сторін
заяву Приватного акціонерного товариства «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» про ухвалення додаткового рішення (вх. №5160/08-08/26 від 09.03.2026) у справі №908/3894/25
про стягнення грошової суми.
Процесуальні дії по справі.
Згідно з протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 09.03.2026 заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №908/3894/25 визначено до розгляду судді Федько О.А.
Ухвалою суду від 10.03.2026 заяву прийнято до розгляду. Постановлено розгляд заяви Приватного акціонерного товариства «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» про ухвалення додаткового рішення у справі №908/3894/25 здійснювати без виклику сторін, надано відповідачеві строк для подання письмових пояснень/заперечень щодо поданої позивачем заяви.
Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.(ч. 7 ст. 6 ГПК України).
Згідно з положеннями п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Ухвала суду про прийняття заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №908/3894/25 від 10.03.2026 була направлена учасникам справи до їхніх електронних кабінетів в підсистемі Електронний суд та отримана ними 10.03.2026 о 13 год. 54 хв. (відповідачем), о 14 год. 02 хв. (позивачем), про що свідчать довідки про доставку електронних листів.

Ураховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує повний текст додаткового рішення без його проголошення 19.03.2026.

Оскільки розгляд справи здійснювався без виклику представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилось.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В якості підстави для звернення з заявою про ухвалення додаткового рішення позивач зазначив, що 02.03.2026 року Господарським судом Запорізької області ухвалено рішення по справі № 908/3894/25 про часткове задоволення позову Приватного акціонерного товариства «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІДЙОМСПЕЦТЕХНІКА» про стягнення 42131,91 грн, яка складається з: 32160,00 грн неустойка та 9971,91 грн - 15% річних за користування грошовими коштами. Стягнуто з ТОВ «ПІДЙОМСПЕЦТЕХНІКА» на користь ПрАТ «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» суму неустойки 32160,00 грн та судовий збір в розмірі 1849,06 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Зауважує, що під час подання позовної заяви Позивачем зазначено, що ним планується понести судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15000,00 грн, докази будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Обґрунтовуючи суму заявлених витрат на правничу допомогу посилається на умови Договору про надання юридичних послуг (правничої допомоги) №434 від 16.03.2018, укладеного між Приватним акціонерним товариством «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» та Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» з додатковими угодами до нього.

Зазначає, що 04.03.2026 сторонами Договору підписано Акт прийому-передачі отриманої професійної правничої допомоги до Договору №434 від 16.03.2018, в якому міститься детальний опис наданої правничої допомоги та погоджений сторонами розмір винагороди (гонорару) у фіксованому вигляді - 15 000,00 грн.

З огляду на зазначене заявник просить стягнути з ТОВ «ПІДЙОМСПЕЦТЕХНІКА» на користь Приватного акціонерного товариства «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000,00 грн.

10.03.2026 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат (вх.. №5426/08-08/26 від 10.03.2026). Обґрунтовуючи клопотання відповідач зазначив, що представницею позивача у даній справі була Чайкіна Катерина Олегівна, яка діяла на підставі довіреності №129/12 від 26.12.2024 р. Втім, зміст довіреності не містить посилання на Адвокатське об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» та договір №434 від 16.03.2018 року, в рамках якого заявляються витрати на правничу допомогу. Вважає, що акт прийому-передачі також не пов`язаний із правничою допомогою адвоката у даній справі, оскільки за даними, які містяться на вебпорталі Судової влади України, ПрАТ «ПІВНГЗК» бере участь у кількох судових справах.

Відповідач заявив також про неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу сумі заявленого позову. Зауважив, що справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, відповідно не потребувала значних витрат на представництво інтересів позивача у даній справі. Звертає увагу, що послуга щодо подання позовної заяви через систему електронний суд не є правничою допомогою. Оскільки вважає, що заявлені позивачем витрати на правову допомогу є необґрунтованими та надмірними, просить відмовити у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правову допомогу.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи.

За змістом частин 1, 3 статті 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

У силу дії пункту 12 частини 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Статтею 16 ГПК України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 58 ГПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частинами першою та другою статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Ураховуючи зазначені приписи ГПК України, висновок Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладений у п. 4.2.4. постанови від 06.10.2020 у справі №922/376/20, що оскільки в процедурі спрощеного провадження стадія судових дебатів відсутня, то вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат до закінчення судових дебатів - не може розповсюджуватися на сторін у справі, яка розглядається у спрощеному провадженні. Водночас в даному випадку до правовідносин сторін підлягає застосуванню інша вимога ч. 8 ст. 129 ГПК України про подання доказів щодо розміру понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Позивач у позовній заяві (вх. №4325/08-07/25 від 29.12.2025) навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, зокрема, 15000,00 грн витрати на правничу допомогу. Також позивачем зазначено, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у відповідності до ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Рішення господарського суду Запорізької області від 02.03.2026 у справі №908/3894/25 складено та підписано 02.03.2026.

Заява про ухвалення додаткового рішення у справі №908/3894/25 сформована позивачем в системі Електронний суд 06.03.2025.

З огляду на наведене суд виснує, що позивачем дотримано процесуальний порядок та строк подання до суду доказів на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

До заяви про ухвалення додаткового рішення позивачем додані копія Договору про надання юридичних послуг (правничої допомоги) №434 від 16.03.2018, укладеного між Приватним акціонерним товариством «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» та Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога», копії Додаткових угод №68 від 31.12.2022, №69 від 01.06.2023, №1/25 від 09.01.2025 з Додатком №1, Акта №8 від 04.03.2026 прийому-передачі отриманої професійної правничої допомоги до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №434 від 16.03.2018.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.ч.1, 2, ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічна за змістом позиція викладена Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зокрема, у постанові від 19.01.2022 у справі № 910/1344/19).

За умовами договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №434 від 16.03.2018, укладеного між Приватним акціонерним товариством «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» (Адвокатське об`єднання), Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу (юридичні послуги) з питань, що виникають у процесі господарської діяльності Клієнта в порядку та на умовах, визначених цим договором.

За умовами п. 5.1 договору (в редакції додаткової угоди від 01.06.2023 №69), Сторони мають право, шляхом укладення додаткових угод до цього договору, узгодити виконання Адвокатським об`єднанням додаткових завдань за додаткову плату, розмір якої узгоджується сторонами в такій додатковій угоді.

Сторони погодили строк договору (п. 10.1 договору в редакції додаткової угоди від 01.06.2023 №69), з дати його підписання до 31.12.2023. У разі, якщо за тридцять календарних днів до дати закінчення строку дії договору, Сторони не направили одна одній вимоги щодо розірвання чи припинення Договору, строк дії Договору вважається продовженим на кожен наступний рік на тих самих умовах.

09.01.2025 між позивачем та АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ укладено Додаткову угоду №1/25 до Договору №434 від 16.03.2018.

Так, АДВОКАТСЬКЕ ОБ`ЄДНАННЯ зобов`язалось надавати позивачеві Допомогу, серед іншого здійснювати представництво та захист інтересів КЛІЄНТА у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій відповідно до підсудності, встановленої Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України (п.2 Додаткової угоди).

Сторони погодили надання АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ обсягу Допомоги на користь позивача (п. 3 додаткової угоди), зокрема, консультування, підготовка всіх необхідних процесуальних документів та представництво інтересів (вчинення процесуальних дій в інтересах) позивача у суді першої інстанції.

Згідно з пунктом 4 додаткової угоди №1/25 Сторони домовились про те, що винагорода АДВОКАТСЬКОГО ОБ`ЄДНАННЯ (гонорар) за надану згідно із умовами даної Додаткової угоди Допомогу, відповідно до положень ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є фіксованою за супроводження кожної справи у суді кожної інстанції, не змінюється в залежності від обсягу послуг / витраченого часу в справі. Розмір винагороди (гонорару) встановлюється Додатком № 1 до даної Додаткової угоди, яка є її невід`ємною частиною та змінюється в залежності від виду спору, його складності та судової інстанції, на розгляді якої перебувала справа.

Допомога вважається наданою після підписання Акту надання послуг за супроводження справи у суді кожної інстанції, який підписується Сторонами та скріплюється печатками (п.8.1. Додаткової угоди)

Додатком № 1 до Додаткової угоди №1/25 від 09.01.2025 до договору №434 від 16.03.2018 є розмір винагороди (гонорару) за надану правову (професійну правничу) допомогу щодо супроводження справ у судах (цивільні спори, адміністративні та господарські). Так, розмір винагороди (гонорару) за надану правову (професійну правничу) допомогу щодо супроводження справ у господарській справі першої інстанції: складні 5% від ціни позову, але не менше ніж 60000,00 грн; прості 3% від ціни позову, але не менше 40000,00 грн. Погоджено, що до категорії «складні» віднесені справи, ціна позову в яких перевищує 1 000 000,00 грн.

04.03.2026 між позивачем та адвокатським об`єднанням підписано Акт №8 прийому-передачі отриманої професійної правничої допомоги до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №434 від 16.03.2018. У п. 1 даного Акту зазначено, що Адвокатське об`єднання в рамках представництва інтересів Клієнта у справі №908/3894/25 в Господарському суді Запорізької області надало, а Клієнт прийняв професійну правничу допомогу відповідно до Договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) №434 від 16.03.2018 та Додаткової угоди №1/25 від 09.01.2025 до нього.

Відповідно до п. 2 Акту вартість послуг (професійної правничої допомоги) Адвокатського об`єднання за цим Актом становить 15000,00 грн згідно розрахунку:

- 22.12.2025 надано послугу: усна консультація клієнта, узгодження правової позиції щодо наявності підстав для подання позовної заяви;

- 25.12.2025 надано послугу: складання, перевірка та подання до суду через підсистему ЄСІКС «Електронний суд» позовної заяви з додатками.

У пункті 3 Акту зазначено, що підписанням цього Акту сторони підтверджують факт надання послуг (професійної правничої допомоги) відповідно до Додаткової угоди №1/25 від 09.01.2025 до нього.

У матеріалах справи наявні копія довіреності №129/12 від 26.12.2024, якою позивач уповноважив Чайкіну Катерину Олегівну (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ДН №4973 від 31.01.2018) діяти від імені та в інтересах товариства, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДН №4973 від 31.01.2018 на ім`я Чайкіної К.О.

Згідно з Витягом з Єдиного реєстру адвокатів України серія ІІ №1107607 (час та дата формування витягу: 16:22:53 06.03.2026), Чайкіна Катерина Олегівна здійснює адвокатську діяльність у складі Адвокатського об`єднання «Адвокатське об`єднання «ВСЕУКРАЇНСЬКА АДВОКАТСЬКА ДОПОМОГА».

Дослідивши зміст та обсяг наданої позивачеві професійної правничої допомоги, про яку зазначено в акті прийому-передачі отриманої професійної правничої допомоги №8 від 04.03.2026, суд вважає, що надання адвокатом Чайкіною К.О. правничої допомоги позивачеві відповідає умовам Договору №434 від 16.03.2018.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу суд виходить з такого.

За змістом пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України, до основних засад (принципів) господарського судочинства, віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Частина четверта статті 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Заперечуючи проти заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу Відповідач посилається на відсутність повноважень адвоката Чайкіної К.О. діяти в рамках укладеного договору з Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога»; відсутність в наданому Позивачем Акті прийому-передачі отриманої професійної допомоги даних пов`язаності її з отриманням послуг саме по даній справі, а також на неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу сумі заявленого позову.

Оцінюючи доводи відповідача, викладені в клопотанні про зменшення витрат господарський суд зазначає таке.

Статтею 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

У господарському судочинстві згідно з вимогами ст. 60 ГПК України допустимим доказом повноважень адвоката як особи, є довіреність або ордер.

Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 12.10.2018 у справі №908/1101/17 зазначив, що нормами Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не установлено, що в довіреності, виданій на ім`я фізичної особи - адвоката, обов`язково зазначається про те, що такий представник є саме адвокатом. Не передбачено таких вимог ні ГПК України, ні ЦК України, яким врегульовано питання представництва за довіреністю. У цьому випадку важливо, щоб особа, яка здійснює представництво за довіреністю, мала статус адвоката та отримала свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; довіреність визначає лише повноваження адвоката, межі наданих представникові прав та перелік дій, які він може вчиняти для виконання доручення.

Позовна заява у справі №908/3894/25 підписана представником ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» Чайкіною Катериною Олегівною, яка уповноважена діяти від імені та в інтересах позивача на підставі довіреності №129/12 від 26.12.2024, копія якої надана до позову.

У пункті 2.1 Договору №434 від 16.03.2018 сторонами погоджено, що для виконання покладених Клієнтом на Адвокатське об`єднання «Всеукраїнська адвокатська допомога» завдань Клієнт надає Адвокатському об`єднанню повноваження, що є дійсними та реалізуються Адвокатським об`єднанням виключно на підставі окремих довіреностей, виданих Клієнтом для представництва його інтересів окремими адвокатами, що є учасниками Адвокатського об`єднання.

Матеріалами справи підтверджено, що Чайкіна Катерина Олегівна має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ДН №4973 від 31.01.2018 та здійснює адвокатську діяльність у складі Адвокатського об`єднання «Адвокатське об`єднання «ВСЕУКРАЇНСЬКА АДВОКАТСЬКА ДОПОМОГА».

За таким обставин суд не вважає слушними доводи відповідача про не підтвердження надання Чайкіною К.О. правничої допомоги позивачеві за договором №434 від 16.03.2018.

Також суд зауважує, що Акт прийому-передачі отриманої професійної правничої допомоги №8 від 04.03.2026 містить посилання на номер справи, в якій Адвокат представляє інтереси Клієнта, перелік наданих адвокатом послуг та вартість цих послуг, яка визначена у фіксованому розмірі, що підтверджує виконання Адвокатським об`єднанням зобов`язань в частині юридичного супроводу Клієнта в господарському суді під час розгляду господарським судом Запорізької області справи №908/3894/25.

Щодо посилання Відповідача на недотримання Позивачем положень ч. 3 ст. 126 ГПК України, за якою передбачено подачу детального опису робіт (наданих послуг) суд зазначає таке.

Верховний Суд уважає допустимим обґрунтоване зазначення в акті виконаних адвокатом робіт лише вартості всього обсягу виконаної ним роботи, без прив?язки такої роботи до її погодинної або фіксованої вартості. Такий висновок зробив Касаційний адміністративний суд у постанові від 23.01.2025 у справі №240/32993/23 (п. 53).

За частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи. Наведені висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, від 05.06.2024 у справі №910/14524/22.

Отже, зазначеними нормами права передбачені такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати. Так, у пункті 154 рішення від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат ЄСПЛ зазначив, що за статтею 41 Конвенції він відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Оцінюючи заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу на предмет їх співмірності зі складністю справи та обсягом виконаним адвокатом послуг, необхідності та розумності їх розміру суд зазначає, що витрати позивача на надання правничої допомоги, пов`язаної зі складанням та поданням до суду позовної заяви в розмірі 15000,00 грн, є неспівмірними зі складністю справи, обсягом матеріалів та наданих послуг, не відповідають критеріям розумності, необхідності та обґрунтованості, у зв`язку з чим витрати на правничу допомогу в господарському суді Запорізької області є завищеними.

Суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює дані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону по справі.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним.

Крім того, стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною Верховним Судом у постанові від 30.01.2023 у справі № 910/7032/17.

Суд враховує, що спір виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки, має типовий характер, не є складним з процесуальної та правової точки зору. Представником позивача до господарського суду підготовлено один процесуальний документ позовну заяву, яка за своїм змістом не містить складних правових конструкцій та складних розрахунків заявлених до стягнення штрафних санкцій, відтак підготовка позовної заяви у даній справі не потребувала тривалого часу та опрацювання значної кількості нормативно-правових актів, узагальнення нової судової практики.

У вирішенні питання чи є розмір витрат позивача на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, суд ураховує конкретні обставини справи. Зокрема, характер спірних правовідносин (стягнення штрафних санкцій), ціну позову, яка складає 42131,91 грн; висновки Верховного Суду щодо застосування положень частини п`ятої статті 129 ГПК України; критерії Європейського суду з прав людини (відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір).

З огляду на наведене, беручи до уваги клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд вважає обґрунтованими та співмірними витрати позивача на підготовку та подання позовної заяви у даній справі у розмірі 8000,00 грн, що відповідає обсягу наданих адвокатом послуг, складності справи та принципам розумності і справедливості.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За результатами вирішення спору в даній справі позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача суму в загальному розмірі 32160,00 грн, що становить 76,33 % від заявленої до стягнення суми. В іншій частині позову суд відмовив.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн, які визнані судом обґрунтованими, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно вимогам, які були задоволенні судом, виходячи з такого розрахунку: 8000,00 грн *76,33% = 6106,40 грн.

В іншій частині витрати на професійну правничу допомогу (8893,60 грн) суд залишає за позивачем, в цій частині у задоволенні заяви про відшкодування судових витрат відмовляє.

Таким чином, заява позивача про ухвалення додаткового рішення задоволена судом частково.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» про ухвалення додаткового рішення у справі № 908/3894/25 - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІДЙОМСПЕЦТЕХНІКА» (69057, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 129, офіс 64, ідентифікаційний код юридичної особи 43480343) на користь Приватного акціонерного товариства «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» (50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ідентифікаційний код юридичної особи 00191023) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6106,40 грн (шість тисяч сто шість гривень 40 коп.).

В іншій частині заяви відмовити.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складений згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписаний 19.03.2026.

Додаткове рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.А. Федько