ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
11.03.2026 м. Ужгород Справа № 907/1347/25
Господарський суд Закарпатської області у складі судді Худенка А.А.,
за участю секретаря судового засідання Маркулич Д.В.
розглянувши заяву представника Фізичної особи-підприємця Ластівки Михайла Михайловича про розподіл судових витрат у справі №907/1347/25 за позовом Фізичної особи-підприємця Чепи Марини Іванівни, м. Іршава Закарпатської області до відповідача 1 Фізичної особи-підприємця Ластівки Михайла Михайловича, с. Велика Розтока Іршавського району Закарпатської області до відповідача 2 Іршавської міської ради Закарпатської області, м. Іршава Закарпатської області про усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки
Позивача не з`явився
Відповідача не з`явився
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 03.02.2026, постановлено провадження у справі залишити без розгляду.
Представник Фізичної особи-підприємця Ластівки Михайла Михайловича через підсистему «Електронний суд» подав заяву б/н від 04.02.2026 (вх. №02.3.1-02/974/26 від 04.02.2026) про розподіл судових витрат у справі №907/1347/25, а саме стягнення 27 000 грн.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 18.02.2026 заяву представника Фізичної особи-підприємця Ластівки Михайла Михайловича про ухвалення додаткового рішення у справі №907/1347/25 призначено до розгляду в судовому засіданні на 11.03.2026.
Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Статтею 221 Господарського процесуального кодексу України унормовано, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Відповідно до положень статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Відповідно до частин першої та третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 5 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
Відповідно до частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України).
Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.
На підтвердження понесених витрат на загальну суму 27 000 грн представником позивача подано суду копію Договору про надання правничої допомоги №24/Ю/2025 від 08.12.2025, копію Додатку №1 від 15.12.2025 до Договору про надання правничої допомоги №24/Ю/2025 від 08.12.2025, Акт виконаних робіт №1-24/Ю/25 від 04.02.2026 на суму 27 000 грн,
Як встановлено судом, між відповідачем 1 - Фізичною особою-підприємцем Ластівки Михайла Михайловича та Адвокатським бюро «Коваленка «Kовалекс» (АБК «Ковалекс») в особі керуючого бюро адвоката Коваленка Олександра Миколайовича, що діє на підставі Статуту (надалі іменується «адвокатське бюро») було укладено Договір про надання правничої допомоги №24/Ю/2025 від 08.12.2025.
Відповідно до Договору про надання правничої допомоги №24/Ю/2025 від 08.12.2025 (далі Договір) клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором (п. 1.1. Договору)
Пунктом 2.1. -2.4. Договору визначено, що адвокатське бюро на підставі звернення клієнта (на засадах договірної співпраці) приймає на себе зобов`язання з надання правничої допомоги, а саме: захист, представництво чи відстоювання інтересів клієнта перед фізичними особами та юридичними особами всіх форм власності, в органах прокуратури, правоохоронних органах, судах всіх інстанцій та юрисдикцій, Податковій адміністрації України, її структурних підрозділах, інших установах, організаціях всіх форм власності; медіація та регулювання договірних відносин в інтересах клієнта; юридичні консультації. Приймає участь в підготовці та юридичному оформленні різного роду процесуальних документів/актів/ іншої необхідної клієнту документації, адвокатських запитів з метою захисту та представництва клієнта. Представляє у встановленому порядку інтереси клієнта в судах всіх інстанцій, а саме господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, а також в інших державних органах під час розгляду правових спорів. Представляти інтереси клієнта здійснюючи їх в усіх без виключення підприємствах, установах та організаціях незалежно від їх форм власності та підпорядкування, а також у всіх без виключення органах державної та недержавної влади.
Відповідно до п. 4.1.- 4.3.Договору, вартість наданих юридичних послуг адвокатське бюро становить фіксовану щомісячну суму яка визначається за домовленостями сторін і фіксується додатком до даного договору, задля фіксації господарських відносин адвокатське бюро виставляє клієнту відповідний рахунок. Вартість розраховується відповідно до необхідності до години роботи адвоката або за обсяг робіт по кожній окремій справі, що визначається додатком до вказаного договору. За результатами надання правничої допомоги складається акт, що підписується представником адвокатського бюро. В акті вказується обсяг наданої адвокатським бюро правничої допомоги і її вартість. Такий акт надсилається клієнту адвокатським бюро в порядку передбаченому пунктом 4.4. цього Договору.
Сума вказана в пунктах 4.1., та 4.3. і 4.4. даного договору є гонораром адвокатського бюро за надання правничої допомоги, і в разі документального підтвердження проведеної роботи та наявності додаткових витрат, поверненню не підлягає.
Пунктом 7.1. Договору встановлено, що такий набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 01.01.2027.
Згідно з Додатком №1 до Договору про надання правничої допомоги №24/Ю/2025 від 08.12.2025 Фізична особа-підприємець Ластівка Михайло Михайлович, з однієї сторони, та адвокатське бюро «Kовалекс» в особі керуючого бюро адвоката Коваленка Олександра Миколайовича, з іншої сторони, уклали цей Додаток до Договору, погодили, що вартість та термін роботи представника обмежується стадіями цивільного провадження (розгляд в суді 1-ї інстанції, розгляд в суді апеляційної інстанції, розгляд в суді касаційної інстанції). Вартість роботи представника/адвоката є погодинною. Погодинна вартість однієї години роботи адвоката розраховується з розрахунку 3000 гривень за кожну годину роботи (суд 1-ї інстанції), 4 000 гривень - суд апеляційної інстанції, 4500 гривень - суд касаційної інстанції. Також додатковій оплаті підлягають витрати на проїзд до місця судового засідання або проведення відповідної слідчої дії, розрахунок з розрахунку 35 гривень за кілометр, (за умови виїзду за межі м. Ужгород на власному транспорті). Замовник оплачує отримані послуги після отримання виставленого рахунку та акту виконаних робіт, згідно передбачених умов договору або шляхом авансування. (п. 1.1. Додатку №1).
Інші види юридичної допомоги (претензійна робота, супровід виконавчого провадження, представлення інтересів перед юридичними та фізичними особами, ін.) Погодинна вартість однієї години роботи адвоката розраховується з розрахунку 3000 гривень за кожну годину роботи. За умовами договору Замовник, перед початком робіт авансово оплачує 20 000 грн, які враховуються в подальші акти виконаних робіт та підлягають. (п. 1.2. Додатку №1)
На підтвердження виконаних адвокатом робіт, до матеріалів справи долучено Акт виконаних робіт №1-24/Ю/25 від 04.02.2026 на суму 27 000 грн.
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Частинною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави (глави 63 Послуги. Загальні положення підрозділу 1 розділу III Книги п`ятої цього Кодексу) можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
За приписами ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Позивач в свою чергу, через засоби поштового зв`язку подав клопотання б/н від 06.03.2026 (вх. №02.3.1-02/2138/26 від 09.03.2026), за змістом якої вважає заявлені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 27 000 грн є необґрунтованими, завищеними, а тому просить відмовити в задоволенні таких, а у разі якщо суд дійде до висновку про задоволення зменшити розмір витрат виходячи з критеріїв реальності, розумності та співмірності.
Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 15 Господарського процесуального кодексу України встановлено, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Водночас вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача заявленої суми витрат на професійну правову допомогу, суд, із урахуванням фактичних обставин даної справи, бере до уваги наступне.
Як передбачено ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Застосовуючи критерій співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених як у частині 4 статті 126 ГПК України, так і в частинах 5-7 статті 129 ГПК України.
Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Здійснивши правовий аналіз норм статей 126 та 129 ГПК України, можна дійти висновку про те, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Тобто критерії, визначені ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Отже під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах 5-7 статті 129 ГПК України.
Водночас таке застосовування не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.01.2023 у справі №908/2702/21.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).
Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду необхідно дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
З Акту виконаних робіт №1-24/Ю/25 від 04.02.2026 вбачається, що заявлена до стягнення сума 27 000 грн складається з наданих послуг:
1) 13 січня 2026 року судове засідання в Господарському суді Закарпатської області - адвокат Крайниковець В.В. (08.12.2025, 12.12.2025) - 7 годин;
2) 03 лютого 2026 року судове засідання в Господарському суді Закарпатської області адвокат Крайниковець В.В.
За згодою сторін гонорар за загальний обсяг наданої правничої допомоги за цим актом становить 27 000 грн. Послуги надані в повному обсязі, претензії по виконанню послуг відсутні.
З матеріалів справи вбачається, що адвокат Крайниковець В.В. приймав участь у засіданнях 13.01.2026 та 03.02.2026.
Між тим, згідно протоколу судового засідання №5726768 від 13.01.2026, таке розпочалось о 15 год. 44 хв. та завершено в 15 год. 49 хв. Відтак час затрачений адвокатом за означеним протоколом складає 05 хв.
Щодо проведеного за участю адвоката Крайниковець В.В. засідання від 03.02.2026, згідно з протоколу судового засідання №5840101, вбачається що адвокатом затрачено час в сукупній кількості 01 год 01 хв (засідання розпочато о 14 год 42 хв. та завершено о 15 год. 43 хв.)
З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про часткову необґрунтованість заяви представника відповідача про стягнення з позивача суми 27 000 грн витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду даної справи.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019, що винесені у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Між тим, судом звертається увага, що спір у справі №907/1347/25 не характеризується наявністю виключної правової проблеми або значним суспільним інтересом. З огляду на предмет спору і характер спірних правовідносин, кількість учасників процесу, обставини, які підлягають з`ясуванню, докази, що підлягають оцінці, суд також відмічає, що така, не належить до категорії складних.
Відтак з огляду на вищенаведене, враховуючи положення ст. 126, 129 ГПК України та оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи із критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, суд вважає, що справедливим і співмірним є зменшення вартості витрат на професійну правничу допомогу до 6000 грн.
За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України
СУД УХВАЛИВ:
1. Заяву представника Фізичної особи-підприємця Ластівки Михайла Михайловича про ухвалення додаткового рішення у справі №907/1347/25 задовольнити частково.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Чепи Марини Іванівни, АДРЕСА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Ластівки Михайла Михайловича, АДРЕСА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) суму 6000 грн (Шість тисяч гривень) на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
3. В іншій частині заявленої до стягнення суми судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
4. Додаткове рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення. Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено та підписано 11.03.2026.
Суддя А.А. Худенко