ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2026 р.м. Одеса Справа № 916/2353/25

Господарський суд Одеської області у складі судді Найфлейша В.Д.

При секретарі судового засідання Дурович А.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 916/2353/25

за позовом: Акціонерного товариства "ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" (73028, Херсонська обл., Херсонський район, м. Херсон, Бериславське шосе, 1, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Пересувна механізована колона №19 (73000, м. Херсон, вул. Руслана Сторчеуса (вул. Кольцова), буд. 57 )

про стягнення 1029756,27грн.

Представники сторін:

Представник позивача - ЄРАШОВ ІЛЛЯ ЄВГЕНОВИЧ (поза межами суду)

Представник відповідача - ЧАЙКА ОЛЕНА ЮРІЇВНА (поза межами суду)

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Пересувна механізована колона №19 про стягнення.

Ухвалою суду від 17.06.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

30.06.2025р. від Товариства з обмеженою відповідальністю Пересувна механізована колона №19 надійшла заява про продовження процесуального строку на подання відзиву.

05.08.2025р. від Відповідача надійшла заява про поновлення процесуального строку на подання відзиву та подано відзив на позовну заяву.

11.08.2025р. Відповідачем подано заяву про заміну неналежного відповідача.

Того ж дня, 11.08.2025р. Позивачем надано відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 12.08.2025р. продовжено строк підготовчого провадження з розгляду позовної заяви по справі №916/2353/25 на 30 днів, розгляд справи призначно на "16" вересня 2025 р. о 10:45.

13.08.2025р. Позивачем подано заяву про роз`єднання позовних вимог.

05.09.2025р. Акціонерним товариством "ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" долучено до матеріалів справи докази.

09.09.2025р. Товариством з обмеженою відповідальністю Пересувна механізована колона №19 подано заяву про застосування строків позовної давності.

В цей же день, Позивачем надано заперечення на вказану заяву.

11.09.2025р. Товариство з обмеженою відповідальністю Пересувна механізована колона №19 звернулося із заявою про зупинення провадження у справі.

16.09.2025р. Відповідачем долучено до матеріалів справи докази.

Протокольною ухвалою від 16.09.2025р. судом відхилено клопотання про роз`єднання позовних вимог. Суд виходив з того, що позовні вимоги випливають з одного договору, мають спільну правову природу стягнення заборгованості, пов`язані спільними доказами та стосуються одного предмета спору. В розумінні ст. 173 Господарського процесуального кодексу України, роз`єднання позовних вимог є правом суду, а не його обов`язком.

Ухвалою суду від 16.09.2025р. зупинено провадження у справі № 916/2353/25 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи № 908/1162/23 та оприлюднення повного тексту постанови.

Від АТ "ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" надійшло клопотання про поновлення провадження у справі у зв`язку з прийняттям 03.10.2025 року Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду по справі № 908/1162/23 остаточного рішення.

Ухвалою суду від 10.11.2025р. поновлено провадження у справі №916/2353/25.

12.11.2025р. позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог.

23.12.2025р. закрито підготовче провадження по справі; призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на "20" січня 2026 р. о 11:20.

Ухвалою суду від 26.01.2026р. Повідомлено учасників справи про оголошення перерви в судовому засіданні до "10" лютого 2026 р. о 12:30.

Протокольною ухвалою від 10.02.2026р. судом відхилено клопотання про заміну неналежного відповідача, а також стосовно застосування строків позовної давності.

10.02.2026р. в судовому засіданні проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

01.02.2022 року між Акціонерним товариством «Херсонська теплоелектроцентраль» (далі Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона №19» (далі ТОВ «ПМК №19»; Відповідач) було укладено типовий індивідуальний договір № 1005 про надання послуги з постачання теплової енергії (далі Договір), відповідно до умов якого Позивач зобов`язався надавати Відповідачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а Відповідач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послугу в строку і на умовах, що визначені цим Договором.

Згідно п. 53 Договору, останній набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2022 року. Сторони, керуючись ч.3 ст. 631 Цивільного кодексу України, домовились, що всі умови цього договору розповсюджують свою дію на відносини, які виникли між сторонами з 01.02.2021 року.

За змістом п. 54 Договору, якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

Відповідно до п. 4 Договору, об`єктом надання послуг є приміщення, площею 394,4 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Херсон, пр. Ушакова , буд. 79.

У п.32 встановлено, що Споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з:

плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (Офіційний вісник України, 2019 p., №71, ст. 2507), - в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022, та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання;

плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця офіційному веб - сайті http://www.tec.ks.ua та становить 35,17 грн. за 1 абонентський рахунок в місяць, у т.ч. ПДВ 5,86 грн.

У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

У відповідності до п.33 Договору, вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Розмір тарифу зазначається на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця офіційному веб сайті http://www.tec.ks.ua та становить 5099,06 грн за 1 Гкал з ПДВ.

У разі зміни зазначеного тарифу протягом строку дії цього договору новий розмір тарифу застосовується з моменту його введення в дію без внесення сторонами додаткових змін до цього договору. Виконавець зобов`язаний забезпечити їх оприлюднення на своєму офіційному веб-сайті.

У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну ціни/тарифу на послугу виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачу з посиланням на рішення відповідного органу.

Згідно п. 34 Договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць.

Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця.

Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

У п. 35 Договору вказано, що Виконавець формує та надає рахунок та/або акт виконаних робіт на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десять днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу.

Рахунок та /або акт виконаних робіт надається на паперовому носії . На вимогу або за згодою споживача рахунок може надаватися в електронній формі, у тому числі за допомогою доступу до електронних систем обліку розрахунків споживачів.

Відповідно до п. 36 Договору, Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу.

На виконання умов Договору, позивачем надано послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 1 028 501,11 грн., на підтвердження чого виставлені наступні рахунки-акти: у лютому 2022р. на суму 83 496,97 грн., у березні 2022р. на суму 348 535,71 грн., у грудні 2022р. на суму 18 662,58 грн., у січні 2023р. на суму 79 392,44 грн., у лютому 2023р. на суму 49 409,93 грн., у березні 2023р. на суму 39 976,67 грн., у грудні 2023р. на суму 57 171, 30 грн., у січні 2024р. на суму 72 213,50 грн., у лютому 2024р. на суму 51 721,22 грн., у березні 2024р. на суму 44 963,12 грн., у листопаді 2024р. на суму 24 688,85 грн., у грудні 2024р. на суму 32 264,46 грн., у січні 2025р. на суму 59 841,84 грн., у лютому 2025р. на суму 81 478,63 грн., у березні 2025р. на суму 19 456,78 грн., у травні 2025р. на суму 34 772,89 грн.

Між тим судом встановлено, що розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для послуги постачання теплової енергії, що надається населенню АТ Херсонська теплоелектроцентраль за індивідуальними договорами, впроваджувався наступними розпорядженнями АТ Херсонська теплоелектроцентраль:

- № 23-р/1 від 01.12.2020 р. з 01.01.2021 29,68 грн. за 1 абонентський рахунок в місць, в тому числі ПДВ 4,95 грн.;

- № 21-р від 19.10.2021 р. з 01.11.2021 29,68 грн. за 1 абонентський рахунок в місць, в тому числі ПДВ 4,95 грн.;

- № 24-р від 12.11.2021 р. з 01.12.2021 35,17 грн. за 1 абонентський рахунок в місць, в тому числі ПДВ 5,86 грн.;

- № 06-р від 19.06.2023 р. з 01.01.2023 р. розмір плати за абонентське обслуговування встановлена на рівні 34,15грн. за 1 абонентський рахунок в місць, в тому числі ПДВ 5,69 грн.;

- № 03-р від 31.01.2024 р. з 01.02.2024 30,31 грн. за 1 абонентський рахунок в місць, в тому числі ПДВ 5,05 грн.

Так, з урахуванням встановлених тарифів плати за абонентське обслуговування позивачем складено наступні рахунки-акти № 1005 за абонентське обслуговування: у лютому 2022 року 35,17 грн., у березні 2022 року 35,17 грн., у квітні 2022 року 35,17 грн., у травні 2022 року 35,17 грн., у червні 2022 року 35,17 грн., у липні 2022 року 35,17 грн., у серпні 2022 року 35,17 грн., у вересні 2022 року 35,17 грн., у жовтні 2022 року 35,17 грн., у листопаді 2022 року 35,17 грн., у грудні 2022 року 35,17 грн., у січні 2023 року 35,17 грн., у лютому 2023 року 35,17 грн., у березні 2023 року 35,17 грн., у квітні 2023 року 35,17 грн., у травні 2023 року 35,17 грн., у червні 2023 року 34,15 грн., у липні 2023 року 29,05 грн., у серпні 2023 року 34,15 грн., у вересні 2023 року 34,15 грн., у жовтні 2023 року 34,15 грн., у листопаді 2023 року 34,15 грн., у грудні 2023 року 34,15 грн., у січні 2024 року 34,15 грн., у лютому 2024 року 30,31 грн., у березні 2024 року 30,31 грн., у квітні 2024 року 30,31 грн., у травні 2024 року 30,31 грн., у червні 2024 року 30,31 грн., у липні 2024 року 30,31грн., у серпні 2024 року 30,31 грн., у вересні 2024 року 30,31 грн., у жовтні 2024 року 30,31 грн., у листопаді 2024 року 30,31 грн., у грудні 2024 року 30,31 грн., у січні 2025 року 30,31 грн., у лютому 2025 року 30,31 грн., у березні 2025 року 30,31 грн.

Отже, позивачем надано послуги з абонентського обслуговування на загальну суму 1 255, 16 грн.

Підпунктом 3 пункту 43 Договору передбачено, що Споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 20 Правил № 630 (зі змінами та доповненнями) споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строк встановлений договором або законом.

Положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як зазначено Позивачем, Відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання щодо оплати за надані послуги та абонентське обслуговування не виконав, внаслідок чого за останнім обліковується заборгованість в розмірі 1 029 756,27 грн. (1 028 501,11 грн. заборгованість за теплову енергію + 1255,16 грн. заборгованість за абонентське обслуговування).

З метою досудового врегулювання спору, Позивачем направлена вимога №03-1/977 від 16.05.2025р. про сплату наявної заборгованості разом із рахунками та актами виконаних робіт, актами взаємних розрахунків. Позивач попередив Відповідача, що у випадку невиконання зазначених вимог протягом 7 календарних днів з дня отримання даної претензії, Позивач вимушений буде звернутися до суду. На підтвердження направленої вимоги Акціонерним товариством «Херсонська теплоелектроцентраль» надано цінний лист з описом вкладення та накладною з трекінгом відправлення. Відповіді на вимогу Відповідачем не надано.

Суд зазначає, що Позивачем вказано період нарахування заборгованості: з 01.02.2021 по 31.05.2025.

Відповідач у відзиві звертає увагу, що початок періоду нарахування заборгованості передує даті укладення Договору та не охоплює термін його дії, у зв`язку з чим не заперечує з приводу заявленої до стягнення суми.

Суд погоджується з тим, що Позивачем помилково визначено в тексті позовної заяви період нарахування заборгованості, оскільки наявні матеріали справи, зокрема, акт звірки взаєморозрахунків, довідки щодо руху заборгованості, виставлені рахунки-акти за спожиту теплову енергію та абонентське обслуговування дають підстави дійти висновку про початок виникнення заборгованості саме з лютого 2022 року.

Таким чином, позивачем заявлено до стягнення заборгованість за спожиту теплову енергію та абонентської плати за період з лютого 2022 року по травень 2025 року.

Доводи Відповідача щодо неправильного визначення заявленої суми заборгованості судом відхиляються, оскільки при перевірці розміру її нарахування за період з лютого 2022 по травень 2025 року судом встановлено її арифметичну вірність та підтвердження наявними матеріалами справи.

Також, Відповідачем була подана заява про заміну неналежного відповідача у зв`язку з укладенням між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пересувна механізована колона №19" та Товариством з обмеженою відповідальністю «МИР СТРОЙ-КИ» договору оренди нерухомого майна № ВУЗ-191 від 01 вересня 2020 року, згідно до умов п.1.1. якого ТОВ «ПМК-19» передає, а орендар ТОВ «МИР СТРОЙ-КИ» приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення : місто Херсон, пр. Ушакова 79, загальною площею 394 метра квадратних.

Суд погоджується з позицією Позивача щодо відсутності підстав для заміни неналежного відповідача, оскільки, як вбачається із матеріалів справи та із положень статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», між позивачем та відповідачем є договірні відносини, що підтверджується договором № 1005 про надання послуги з постачання теплової енергії, згідно якого позивач зобов`язався надавати послуги щодо надання теплової енергії, а відповідач - оплачувати ці послуги. ТОВ «МИР СТРОЙ-КИ» не звертався до АТ «Херсонська ТЕЦ» із листом про укладення договору про надання послуги з постачання теплової енергії за адресою: м. Херсон, проспект Ушакова, 79, відповідач також не повідомляв АТ «Херсонська ТЕЦ» про укладання договору оренди з ТОВ «МИР СТРОЙ-КИ».

Додатково, представником Позивача був здійснений запит до МКП «ВУВКГ міста Херсона» з метою з`ясування хто є платником за водопостачання по адресу: м. Херсон, проспект Ушакова, 79 та чи укладався на підставі договору оренди договір з водопостачальною компанією.

07.08.2025 року представником Позивача отримано відповідь про те, що «за період з 01.09.2020 по 30.07.2023 нарахування за спожиті послуги централізованого водопостачання та централізованого водовідведення об`єкту магазин «Строй-ка» за адресою: пр. Незалежності, 79, МКП «ВУВКГ м. Херсона» здійснювало ТОВ «ПЕРЕСУВНА КОЛОНА №19» (вул. Руслана Сторчеуса, 57, код ЕДРПОУ21284591) на підставі укладеного договору. З ТОВ «Мир СТРОЙ-КИ» (код ЕДРПОУ 34370029) договір про надання послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення не укладався».

Відповідачем, з-поміж іншого, подано клопотання про застосування строків позовної давності.

Суд зазначає, що за ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 3 статті 267 ЦК України передбачена можливість застосувати позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

За приписами ч. 1 ст. 257 ЦК України Ззагальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Поряд з цим, відповідно до пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", прийнятої відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", на усій території України встановлений карантин з 12 березня 2020 року, який у свою чергу постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №239, від 20.05.2020 №392, від 22.07.2020 №641, від 26.08.2020 №760, від 13.10.2020 №956, від 09.12.2020 №1236, від 21.04.2021 №405, від 16.06.2021 №611 неодноразово продовжувався та відмінено з 30.06.2023.

Крім того, пунктом 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачалось, що у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.

Указом Президента України №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого відповідним Законом України від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні із 24.02.2022 введено воєнний стан, який станом на час вирішення справи продовжений до 05.11.2025.

Пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України виключено Законом України від 14.05.2025 № 4434-IX, який набрав чинності 04.09.2025.

З огляду на зазначені приписи законодавства та встановлені судом обставини, а саме: дату звернення позивача з позовом до суду (16.06.2025) та заявлений позивачем період нарахування заборгованості (починаючи з 01.02.2022 до 31.05.2025), строк позовної давності щодо стягнення заборгованості позивачем не пропущено, з огляду на продовження позовної давності на період карантину та його зупинення на період воєнного стану.

З урахуванням викладеного, відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про застосування позовної давності.

Крім того, суд звертає увагу, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.09.2025р. зупинено провадження у справі № 916/2353/25 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Верховного Суду в касаційному порядку справи № 908/1162/23 та оприлюднення повного тексту постанови.

Ухвалою суду від 10.11.2025 поновлено провадження у справі №916/2353/25 у зв`язку з прийняттям 03.10.2025 року Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду по справі № 908/1162/23 остаточного рішення.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду переглянув у касаційному порядку постанову Центрального апеляційного господарського суду від 06.12.2023 р. у справі № 908/1162/23 про стягнення боргу за спожитий у листопаді-грудні 2022 року обсяг електроенергії на об`єкті, який знаходиться у місті Мелітополі (до закінчення перегляду судового рішення Об`єднаною палатою у справі № 908/1162/23 суд зупиняв апеляційне провадження у справі № 916/223/24).

Предметом розгляду Об`єднаною палатою було питання застосування частини другої статті 13 та частини другої статті 13-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України до правовідносин, які виникли у період з лютого 2022 року по грудень 2022 року, тобто до прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 06.12.2022 № 1364 Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією та затвердження Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України наказу № 309 Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 3 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України № 1207-VII (далі Закон № 1207-VII) для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях (пункт 1); інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Так, у справі № 908/1162/23 Верховний Суд, залишаючи постанову суду апеляційної інстанції про відмову в позові без змін, зокрема, виснував, що Законом України Про внесення змін до Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України щодо деяких питань визначення правового статусу тимчасово окупованих територій України в умовах воєнного стану від 16.11.2022 № 2764-ІХ частину третю статті 1 Закону № 1207-VII було викладено в редакції, за якою дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Діюча редакція цієї норми (у відповідності до змін, внесених Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно № 3050-IX від 11.04.2023) вказує, що дата початку і дата завершення тимчасової окупації територій, які передбачені у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначаються у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Як зазначила Об`єднана палата, з 07.05.2022 ані пункт 7 частини першої статті 1-1, ані пункт 1 частини третьої статті 3 Закону № 1207-VII не містили (і зараз також не містять) жодних посилань на те, що статус тимчасово окупованих вказані у них території набувають залежно від наявності чи відсутності (а так само і дати ухвалення) будь-якого рішення того чи іншого повноважного органу державної влади України - РНБО, Кабінету Міністрів України чи іншого органу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України 06.12.2022 затвердив постанову Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до якої перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно з додатком за погодженням з Міністерством оборони України з урахуванням пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, датою окупації Мелітопольської міської територіальної громади визначено 25.02.2022.

Однак у відповідності до регулювання, запровадженого Законом України від 21.04.2022 № 2217-ІХ Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України, правовий статус тимчасово окупованої території РФ в розумінні пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1207-VII не залежить від того, чи ухвалив (і якщо ухвалив - то коли саме) той чи інший повноважний орган державної влади України (РНБО, Кабінет Міністрів України чи інший орган в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України) рішення про визнання певної частини території України тимчасово окупованою. Таке рішення повноважного органу державної влади України (зокрема - і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону № 1207-VII, має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася.

З огляду на викладене, у постанові по справі № 908/1162/23 Об`єднана палата дійшла висновку про відсутність підстав для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом у постанові по справі № 910/9680/23, про поширення положень статті 13-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України на території, тимчасово окуповані в період воєнного стану, лише з огляду на загальновідомий факт окупації таких територій за відсутності відповідного рішення Кабінету Міністрів України.

Об`єднана палата, залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції у справі № 908/1162/23 про відмову в позові, зазначила про те, що підставою для відмови в позові у цій справі, враховуючи положення статті 13-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, є заборона передачі електроенергії відповідачу, оскільки факт тимчасової окупації міста Мелітополь є загальновідомим фактом, що не потребує окремого доказування у даному судовому провадженні.

Господарський суд враховує зазначені вище висновки Верховного Суду у справі № 908/1162/23 відповідно до положень частини четвертої статті 236 ГПК України, оскільки правовідносини у справах є подібними за змістовим критерієм.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасового окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 р. Херсонська міська територіальна громада була тимчасово окупованою у період з 01.03.2022 р. по 11.11.2022 р.

Аналогічні відомості містяться у наказі Міністерства розвитку громад та територій України № 376 від 28.02.2025 Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Крім того, господарський суд вважає, що факт тимчасово окупації Херсонської міської територіальної громади у період з 01.03.2022 по 11.11.2022 є загальновідомою обставиною.

Суд звертає увагу, що позивачем нараховано борг стосовно об`єкту, який розташований на території Херсонської міської територіальної громади, в тому числі, за період, коли територія знаходилася під окупацією РФ.

Однак, позивач подав заяву про зменшення позовних вимог з урахуванням правової позиції об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2025р. у справі № 908/1162/23, а саме: в частині стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію у березні 2022 року в розмірі 348 535,71 грн. та абонентського обслуговування у березні-листопаді 2022 року у сумі 316,53 грн.

Таким чином, розмір заборгованості з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог становить 680 904, 03 грн.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

У зв`язку із задоволенням заяви про зменшення позовних вимог, відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у сумі 8170, 85 грн., застосувавши при цьому знижувальний коефіцієнт 0,8 до ставки судового збору при поданні позовної заяви через підсистему «Електронний суд».

З урахуванням викладеного, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів оплати відповідачем вартості наданих послуг з теплопостачання теплової енергії та абонентського обслуговування за період з лютого 2022 по травень 2025 року, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених АТ «Херсонська теплоелектроцентраль» позовних вимог шляхом присудження до стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю «Пересувна механізована колона №19» заборгованості у загальному розмірі 680 904, 03 грн.

Керуючись ст.ст. 74, 77-79, 86, 129, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Акціонерного товариства "ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" (73028, Херсонська обл., Херсонський район, м. Херсон, Бериславське шосе, 1, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Пересувна механізована колона №19 (73000, м. Херсон, вул. Руслана Сторчеуса (вул. Кольцова), буд. 57 ) з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог про стягнення 680 904, 03 грн. задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Пересувна механізована колона №19 (73000, м. Херсон, вул. Руслана Сторчеуса (вул. Кольцова), буд. 57 ) на користь Акціонерного товариства "ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" (73028, Херсонська обл., Херсонський район, м. Херсон, Бериславське шосе, 1, ) заборгованість в розмірі 680 904 (шістсот вісімдесят тисяч дев`ятсот чотири) гривні 03 коп., а також судовий збір в сумі 8 170 (вісім тисяч сто сімдесят) гривень 85 коп.

3. Повернути Акціонерному товариству "ХЕРСОНСЬКА ТЕПЛОЕЛЕКТРОЦЕНТРАЛЬ" (73028, Херсонська обл., Херсонський район, м. Херсон, Бериславське шосе, 1, ) з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області (65023, Одеська область, місто Одеса, вул. Садова, буд. 1-А, ) за платіжною інструкцією № 22 від 13 червня 2025 року сплачений судовий збір у розмірі 4 186 (чотири тисячі сто вісімдесят шість) грн. 23 коп.

Наказ видати.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання його повного тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне рішення складено 20.02.2026р.

Суддя В.Д. Найфлейш