ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

16.03.2026м. ДніпроСправа № 904/1275/26

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Дичко В.О., розглянувши заяву Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області про забезпечення позову у справі № 904/1275/26 за позовом керівника Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області (50086, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Леоніда Бородича, буд. 3) в інтересах держави в особі

позивача: Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, буд. 1, )

до відповідача: Приватного підприємства "Промсервіс КР" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 55, )

про стягнення безпідставно збережених коштів

Суддя Дичко В.О.

ВСТАНОВИВ:

Керівник Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Криворізької міської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Промсервіс КР" про стягнення грошових коштів у сумі 576 000 гривень.

Витрати зі сплати судового збору просить покласти на відповідача.

В обґрунтування зазначає, що Приватне підприємство "Промсервіс КР" без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки зберегло в себе кошти, що мало сплатити у вигляді пайового внеску в розвиток інфраструктури м. Кривий Ріг, у зв`язку із прийняттям в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта на підставі декларації №ДП43 від 04.05.2022 року.

Разом із позовом Криворізька східна окружна прокуратура Дніпропетровської області подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу, які знаходяться на всіх відкритих рахунках та на тих, що будуть відкриті післі постановлення ухвали суду, в усіх банківських та інших кредитно-фінансових установах, у межах ціни позову в сумі 576 000 гривень.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову прокурор указує, що предметом спору в даній справі є стягнення до місцевого бюджету територіальної громади м. Кривий Ріг значної суми коштів у розмірі 576 000 грн, які є безпідставно збереженими коштами у вигляді пайового внеску в розвиток інфраструктури населеного пункту, від сплати яких Приватне підприємство "Промсервіс КР" ухилилось.

Отже, виконання судового рішення в цій справі (за умови задоволення позовної заяви) безпосередньо залежить від того, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів.

Оскільки наявне достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття заходу забезпечення позову може істотно ускладнити та унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, прокуратура вважає, з урахуванням установлених обставин та характеру спору, значної суми пред`явленого позову, що розумним, адекватним та співмірним у даному випадку заходом забезпечення позову є накладення арешту на грошові кошти Приватного підприємства "Промсервіс КР", які знаходяться на всіх його рахунках в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, у межах суми 576 000 грн до набрання рішенням суду законної сили.

Господарський суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, всебічно та повно дослідивши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту вищенаведеної норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись майном або грошовими коштами, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (іншого речового права) на майно, витребування (передачу) майна або про стягнення грошових коштів.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

На підставі ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

У п.п. 47-48 постанови від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при розгляді заяви про забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3)співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (п. 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №753/22860/17).

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту.

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості поданої позовної заяви є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Предметом позову визначено стягнення безпідставно збережених коштів у сумі 576000грн у вигляді пайового внеску в розвиток інфраструктури м. Кривий Ріг, від сплати яких Приватне підприємство "Промсервіс КР" ухилилось. З огляду на вищевикладене, Криворізька міська рада позбавлена можливості використати фактично належні їй грошові кошти на користь мешканців міста. Суд звертає увагу, що позовна заява спрямована, перш за все, на задоволення потреб територіальної громади м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.

У випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09.06.2023 у справі № 37з-23, від 21.09.2023 у справі № 922/1856/23, від 11.12.2023 у справі №904/1934/23, від 07.11.2024 у справі № 915/538/24.

Накладення арешту на грошові кошти боржника в межах суми стягнення співвідноситься з предметом позову про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді пайового внеску в розвиток інфраструктури м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. Крім того, існує зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позову, а тому вжиття судом такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позовної заяви.

Суд звертає увагу, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент розпорядитися грошовими коштами, які знаходяться на його рахунках, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалено на користь позивача. За таких обставин вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права Приватного підприємства "Промсервіс КР" у будь-який момент розпорядитися належними йому грошовими коштами) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає достатньо обґрунтованим припущення, що ненакладення арешту на грошові кошти відповідача в межах суми стягнення в розмірі 576000 грн може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позовної заяви керівника Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Криворізької міської ради.

Здійснивши оцінку адекватності обраного прокурором заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Приватного підприємства "Промсервіс КР" у межах суми стягнення в розмірі 576 000 грн, суд дійшов висновку, що запропонований захід забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав боржника, оскільки грошові кошти фактично залишаться у володінні Приватного підприємства "Промсервіс КР", а буде обмежено лише можливість розпоряджатися ними на час розгляду справи в суді.

З огляду на вищевикладене, матеріалами заяви про забезпечення позову підтверджено існування загрози ефективному захисту порушених інтересів територіальної громади м.Кривий Ріг у випадку незастосування заходу забезпечення позову. Такий захід є адекватним, достатнім та співмірним до суми стягнення в розмірі 576 000 гривень.

Згідно з ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Наразі суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

На підставі ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись статтями 86, 136-140, 144, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області (вх.№11904/26 від 13.03.2026) про забезпечення позову - задовольнити.

2. Накласти арешт на грошові кошти в національній валюті України (гривня), що належать Приватному підприємству "Промсервіс КР" (50000, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 55, ), які знаходяться на всіх відкритих рахунках Приватного підприємства "Промсервіс КР" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 55, ) та на рахунках Приватного підприємства "Промсервіс КР" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 55, ), що будуть відкриті після постановлення ухвали суду про забезпечення позову, в усіх банківських та інших кредитно-фінансових установах, у межах ціни позову в сумі 576000 грн (п`ятсот сімдесят шість тисяч гривень 00 копійок).

Стягувач: Криворізька міська рада (50101, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, буд. 1, )

Боржник: Приватне підприємство "Промсервіс КР" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 55, )

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили з дати її постановлення та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Дата набрання ухвалою суду законної сили - 16.03.2026. Строк пред`явлення ухвали суду до виконання становить три роки - до 17.03.2029. Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню незалежно від пред`явлення до примусового виконання.

Учасники судового процесу мають право звернутися до суду з клопотанням про скасування заходу забезпечення позову повністю або частково.

Ухвала суду може бути оскаржена у строк та в порядку, передбачені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України. Оскарження ухвали суду про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.О. Дичко