У Х В А Л А

12 березня 2026 року м. Чернігівсправа № 927/15/26

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Моцьора В.В., розглянувши у попередньому судовому засіданні матеріали справи

за заявою боржника: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

Представники учасників справи не прибули.

У судовому засіданні відповідно до ч.6 ст.233 Господарського процесуального кодексу України підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

13.01.2026 до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , яка ухвалою суду від 19.01.2026 прийнята до розгляду, підготовче засідання призначено на 29.01.2026 на 11:50.

Ухвалою суду від 29.01.2026 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; керуючим реструктуризацією боржника призначено арбітражну керуючу Белінську Н.О., встановлено керуючому реструктуризацією боржника строк до 28.02.2026 для подачі до Господарського суду Чернігівської області відомостей про результати розгляду вимог кредиторів; зобов`язано керуючого реструктуризацією боржника у строк до 30.03.2026 провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість; встановлено керуючому реструктуризацією боржника строк до 06.04.2026 для підготовки та подання до господарського суду плану реструктуризації боргів боржника, схваленого зборами комітету кредиторів та погодженого з боржником; призначено попереднє засідання суду на 12.03.2026 на 09:00 год. (в режимі відеоконференції).

29.01.2026 на офіційному вебпорталі судової влади України оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність №78377.

06.02.2026 до суду від ГУ ДПС у Чернігівській області надійшла інформація на виконання вимог ухвали суду від 29.01.2026.

06.02.2026 (18.02.2026) до суду від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надійшла інформація на виконання вимог ухвали суду від 29.01.2026.

11.02.2026 до суду від АТ «Універсал Банк» надійшов лист по справі.

27.02.2026 до суду від арбітражної керуючої Белінської Н.О. надійшла відомість про результати розгляду кредиторських вимог; повідомлення кредиторам та докази його направлення.

03.03.2026 до суду від арбітражної керуючої Белінської Н.О. надійшов звіт про результати перевірки декларацій боржника.

03.03.2026 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП», що сформована в Електронному суді 02.03.2026, в якій заявник просить суд визнати грошові вимоги до боржника в сумі 43 171,30грн, з якої 31 846,50грн основного боргу, 5 324,80грн судових витрат зі сплати судового збору, 6 000,00грн судових витрат на правничу допомогу та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 04.03.2026 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» залишено без руху, надано строк на усунення недоліків.

06.03.2026 до суду від боржника надійшла заява від 05.03.2026 про долучення до матеріалів справи виправлених декларацій про майновий стан боржника.

Ухвалою суду від 09.03.2026, після усунення заявником недоліків, заяву ТОВ «ФК ЕЛ.ЕН.ГРУП» про визнання грошових вимог до боржника прийнято до розгляду у попередньому засіданні 12.03.2026.

11.03.2026 від арбітражної керуючої Белінської Н.В. надійшло повідомлення про результати розгляду грошових вимог ТОВ «ФК ЕЛ.ЕН.ГРУП».

12.03.2026 від представника ТОВ «ФК ЕЛ.ЕН.ГРУП» надійшла заява від 11.03.2026 про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, яке задоволено судом.

Учасники справи не скористалися правом на участь у попередньому засіданні, про дату, час та місце проведення засідання були повідомлені належним чином.

Додаткових заяв та клопотань від учасників справи не надійшло.

Відповідно до приписів ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд дійшов висновку, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.

Відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею. Копії відповідних заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майна.

Так, останній день подання заяв з вимогами до боржника 02.03.2025 (останній день строку припадає на вихідний).

Судом встановлено, що заява ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» надійшла до суду у встановлений строк для її подання.

Інших заяв кредиторів з грошовими вимогами до боржника не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Відповідно до ч.4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються: 1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 14 днів з дня постановленої ухвали; дата засідання господарського суду, яке має відбутись не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Статтею 133 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу, а також витрати на проведення аукціону), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Вимоги кредиторів за зобов`язаннями боржника, забезпеченими заставою майна фізичної особи, задовольняються за рахунок такого майна.

Кошти, отримані від продажу майна банкрута, що є предметом забезпечення, після покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем цього майна, та сплати додаткової винагороди арбітражного керуючого відповідно до положень статті 30 цього Кодексу використовуються виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які таке майно забезпечує.

Вимоги кредиторів, включені до реєстру вимог кредиторів, задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги до боржника щодо сплати аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування;

2) у другу чергу задовольняються вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) та проводяться розрахунки з іншими кредиторами;

3) у третю чергу сплачуються неустойки (штраф, пеня), внесені до реєстру вимог кредиторів.

За змістом заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП», останнє просить суд визнати грошові вимоги до боржника в сумі 43 171,30грн, з якої 31 846,50грн основного боргу, 5 324,80грн судових витрат зі сплати судового збору, 6 000,00грн судових витрат на правничу допомогу та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

В обґрунтування наявності заборгованості кредитор посилається на наступне.

20.06.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КІФ» (далі - Товариство) та ОСОБА_1 (далі - Клієнт) укладено договір про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 3698423, відповідно до умов якого Товариство надає Клієнту Кредит у гривні, а Клієнт зобов`язується одержати та повернути Кредит, сплатити передбачені цим договором проценти та виконати інші обов`язки. Передбачені договором.

Згідно з п.3.2, 3.3, 3.4 Договору сума кредиту - 13 500,00грн; строк пільгового кредитування - 30 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, детальні терміни (дати) проведення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта та реальної річної процентної ставки за цим договором, що є Додатком №1 до цього договору; тип процентної ставки - фіксована, пільгова процентна ставка - 0,95% за один день користування кредитом, яка застосовується лише протягом пільгового періоду; стандартна процентна ставка - 1,59% за один день користування кредитом, яка застосовується з першого дня стандартного періоду.

Відповідно до п.4.2 договору Клієнт зобов`язується повністю повернути кредит та сплатити проценти, що були нараховані за кредитом до 18.09.2025 шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок Товариства.

16.01.2026 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КІФ» (Клієнт) було укладено Договір факторингу № 16012026, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «КІФ» відступило свої права вимоги, в тому числі за договором кредиту № 3698423 від 20.06.2025.

Як зазначає кредитор, заборгованість боржника за кредитним договором за період з 20.06.2025 по 05.01.2026 становить 31 846,50грн, з якої 13 500,00грн - заборгованість за тілом кредиту та 18 346,50грн - заборгованість за нарахованими відсотками.

Крім того, кредитором за подання заяви з грошовими вимогами сплачено судовий збір у сумі 5 324,80грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 27.02.2026 №1266 та поненсено витрати на правничу допомогу в сумі 6 000,00грн.

Арбітражна керуюча Белінська Н.О. грошові вимоги ТОВ «ФК ЕЛ.ЕН.ГРУП» визнала повністю.

Боржник заперечень щодо грошових вимог ТОВ «ФК ЕЛ.ЕН.ГРУП» не надав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ПК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як встановлено судом, заборгованість в сумі 31 846,50грн боржником не сплачена.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00грн слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Крім того, відповідно до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Також слід зазначити, що юридична особа самостійно вирішує питання про вибір свого представника у господарському суді. Держава гарантує такій особі відшкодування судових витрат на юридичні послуги, що надаються лише адвокатом. Витрати юридичної особи на надані їй у господарському судочинстві послуги адвоката відшкодовуються в порядку, встановленому процесуальним законом.

За частиною 1 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Пунктом 1 частини 2 цієї ж статті визначено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану із справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

За приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 3 статті 126 ГПК України унормовано, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 цієї статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) (1); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) (2); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (3); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (4).

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За частиною 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи (1); чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (2); поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (3); дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (4).

Системний аналіз наведених норм частини 4 статті 126 та частини 5 статті 129 ГПК України дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; їх обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; вплив результату вирішення справи на репутацію сторін; публічний інтерес до справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Водночас, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Інтереси кредитора у даній справі представляв адвокат Калачик Володимир Вікторович, ордер на надання правничої допомоги Серії АА №1247554 від 18.11.2025.

Дослідивши докази, надані на підтвердження отримання ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП» правничої допомоги, судом встановлено, що кредитору в межах судового розгляду заяви з грошовими вимогами надано професійну правничу допомогу вартістю 6 000,00грн.

Водночас слід зазначити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу). Аналогічна позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного суду у справі №922/445/19 від 03.10.2019.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про визнання ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (, вул. Ірининська, буд. 5/24, офіс 89, м. Київ, 01001) з грошовими вимогами на суму 43 171,30грн, з якої 31 846,50грн - основний борг (друга черга реєстру вимог кредиторів), 5 324,80грн - судові витрати зі сплати судового збору та 6 000,00грн - судові витрати на правничу допомогу, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства в ухвалі за результатами попереднього засідання суду, зокрема, зазначаються: 1) обов`язок керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 14 днів з дня постановленої ухвали; 2) дата засідання господарського суду, яке має відбутись не пізніше 60 днів з дня постановлення такої ухвали, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. 1, 2, 9, 12, 13, 45, 122 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 3, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати кредитором у справі № 927/15/26 по відношенню до фізичної особи - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛ.ЕН.ГРУП» (, вул. Ірининська, буд. 5/24, офіс 89, м. Київ, 01001) з грошовими вимогами на суму 43 171,30грн, з якої 31 846,50грн - основний борг (друга черга реєстру вимог кредиторів), 5 324,80грн - судові витрати зі сплати судового збору та 6 000,00грн - судові витрати на правничу допомогу, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів.

2. Зобов`язати керуючого реструктуризацією сформувати реєстр вимог кредиторів, оформлений відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства.

3. Зобов`язати керуючого реструктуризацією провести збори кредиторів, які мають відбутись не пізніше 26.03.2026.

4. Визначити дату проведення судового засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження у справі на 02.04.2026 о 09:45 год. Засідання відбудеться у приміщені господарського суду Чернігівської області за адресою: м. Чернігів, проспект Миру, 20, зал судових засідань №305 (в режимі відеоконференції).

5. Копію даної ухвали надіслати: боржнику, арбітражній керуючій Белінській Н.О., ТОВ «ФК «ЕЛ.ЕН.ГРУП».

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена лише в частині конкретних вимог кредиторів шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 13.03.2026.

Суддя В.В. Моцьор