ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.03.2026 Справа № 905/1146/25 Господарський суд Донецької області у складі

судді Лободи Т.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги", м. Дніпро, код 42086719,

до Фізичної особи-підприємця Лісняк Ольги Борисівни, м. Торецьк Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1 ,

про стягнення 34 055,49 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Лісняк Ольги Борисівни про стягнення заборгованості за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 2584 від 01.01.2019 за спожиту електричну енергію у травні-червні 2024 року в сумі 28 797,06 грн, 3% річних у сумі 1 126,48 грн та інфляційних втрат у сумі 4 131,95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 2584 від 01.01.2019 в частині оплати вартості поставленої позивачем електричної енергії.

На запит суду з Єдиного державного демографічного реєстру щодо Лісняк Ольги Борисівни отримана відповідь № 1947772 від 29.10.2025 про те, що адресою реєстрації такої особи є: м. Торецьк, вул. Горіхова, буд. 4.

Також суд зробив запит щодо отримання інформації про внутрішньо переміщену особу з Єдиної інформаційної системи соціальної сфери, на який отримано відповідь № 1947798 від 29.10.2025 про те, що Лісняк Ольга Борисівна зареєстрована як внутрішньо переміщена особа, фактичним місцем проживання такої особи є: м. Одеса, Фонтанська дорога, б. 147.

Господарський суд Донецької області ухвалою від 03.11.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 905/1146/25, розгляд справи вирішив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи, зобов`язав позивача протягом 2-х днів надіслати відповідачу копію позовної заяви та доданих до неї документів за адресою її фактичного місця проживання.

З метою повідомлення позивача про розгляд даної справи, суд копію ухвали від 03.11.2025 направив до його електронного кабінету в системі "Електронний суд". Згідно довідки про доставку електронного листа ухвала суду від 03.11.2025 в електронному вигляді доставлена до електронного кабінету позивача 03.11.2025.

Оскільки відповідачка не має зареєстрованого кабінету в системі "Електронний суд", копію ухвали суду від 03.11.2025 було направлено на її адресу, відомості про яку внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Проте таке поштове відправлення повернулось до суду без вручення з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Суд також направив відповідачці ухвалу суду від 03.11.2025 на адресу її фактичного місця проживання. Таке поштове відправлення отримано відповідачкою 06.11.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Пунктом 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Суд вжив також додаткові заходи щодо повідомлення відповідачки про розгляд даної справи, зокрема 03.11.2025 їй була передана телефонограма за номером телефону, відомості про який внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, суд дійшов висновку, що сторони були належним чином повідомлені про відкриття провадження у справі та розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

05.11.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення відповідачці позовної заяви з додатками.

Суд прийняв надані позивачем докази та долучив їх до матеріалів справи.

17.11.2025 до суду від відповідачки надійшли заперечення на позовну заяву, які фактично є відзивом на позов, в якому відповідачка заперечує проти позовних вимог та просить суд відмовити в їх задоволенні. Також відповідачка просить суд : визнати, що надані позивачем внутрішні документи (роздруківки з інформаційних систем, "скріншоти особистого кабінету", довідки ОСР тощо) не є достатніми для підтвердження реальності споживання електроенергії в умовах припинення діяльності об`єкта та відсутності електропостачання. Крім того, просить суд врахувати, що відповідач ніколи не реєструвалася в електронному/особистому кабінеті позивача, не користувалася ним та не надавала жодних документів, підписаних КЕП, у зв`язку з чим посилання позивача на такий сервіс не можуть бути визнані належним підтвердженням доведення до відома відповідача виставлених рахунків. У разі визнання судом необхідним, просить суд зобов`язати позивача та оператора системи розподілу надати первинні документи щодо стану мереж, факту електропостачання та доступу до вузла обліку в м. Торецьку у травні-червні 2024 року, а також пояснення щодо методики формування "фактичного корисного відпуску" на тимчасово окупованих/прифронтових територіях. В обґрунтування заперечень зазначає, що об`єкт споживання електричної енергії (торговельна точка), щодо якого заявлено вимоги, розташований у м. Торецьк Донецької області. У квітні 2024 року діяльність цієї торговельної точки була повністю припинена у зв`язку з активними бойовими діями в місті Торецьку та фактичною повною відсутністю електропостачання за відповідною адресою. Стверджує, що після припинення роботи об`єкта господарська діяльність на ньому не здійснювалася; персонал на об`єкті не перебував; електрообладнання не працювало, електроенергія не споживалася; доступ до приміщення та до вузла обліку відсутній через окупацію/фактичний контроль території збройними формуваннями. За таких умов фактичне споживання електричної енергії в травні-червні 2024 року було фізично неможливим, а отже будь-які нарахування за цей період є нарахуванням неіснуючого боргу. Також стверджує, що позивач не надав до позову жодних документів, які б підтверджували можливість фізичного електропостачання на вказаний об`єкт у період травня-червня 2024 року (акти обстеження мереж, акти відновлення/включення, тощо), актів зняття показів приладів обліку, складених за участю відповідача, доказів допуску представників ОСР до вузла обліку в умовах активних бойових дій, а надані позивачем роздруківки/довідки із "систем комерційного обліку" та розрахунки у табличному вигляді є внутрішніми документами суб`єктів енергетичного ринку та не свідчать самі по собі про те, що на конкретному об`єкті в конкретний період реально відпускалась електрична енергія. На думку відповідачки, позивач, користуючись своїм монопольним становищем, та тим, що внаслідок окупації м. Торецька відповідачка не може потрапити на об`єкт і продемонструвати покази лічильника, позивач односторонньо формує внутрішні документи, які за змістом не відповідають реальній ситуації, і намагається покласти їх як єдиний доказ наявності боргу. Стверджує, що сам лише факт існування довідки з інформаційної системи оператора системи розподілу чи розрахунку позивача не може розглядатися як належний і достатній доказ реального споживання електроенергії у квітні-червні 2024 року в м. Торецьку. Також зазначає, що відповідачка ніколи не реєструвалася у будь-якому "електронному" чи "особистому" кабінеті позивача, не створювала облікового запису, не отримувала логін/пароль і не користувалася такими сервісами, жодного разу не підписувала та не надавала позивачу жодного документа, засвідченого кваліфікованим електронним підписом (КЕП). Крім того, звертає увагу, що відповідачка не отримувала від позивача копії позовної заяви з додатками.

Враховуючи, що відзив на позов поданий у встановленому порядку та строки, суд прийняв його до розгляду та долучив до матеріалів справи.

19.11.2025 через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується з доводами відповідачки та зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач повинен не пізніше ніж за 20 робочих днів до припинення користування електричною енергією письмово повідомити електропостачальника, оператора системи та постачальника послуг комерційного обліку про розірвання договорів та розрахуватися за електричну енергію, включаючи день виїзду. Зазначає, що відповідачкою не надано жодних документів, які б підтверджували передбачені діючим законодавством дії споживача щодо реалізації його права на дострокове припинення Договору, у зв`язку з чим договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 № 2584 є діючим. А тому, твердження відповідачки про нібито повне припинення діяльності об`єкта, на який постачається електрична енергія, та відсутність її споживання є безпідставними, надуманими та не підтверджуються жодними належними й допустимими доказами, які могли б спростувати факт фактичного споживання електроенергії у травні, червні 2024 року. Щодо обсягів спожитої відповідачкою у травні, червні 2024 року електричної енергії зазначає, що формування, обробка, перевірка, валідація, зберігання, архівування та передача валідованих даних комерційного обліку АКО, суміжним ОДКО, учасникам ринку та споживачам входить до функцій оператора системи (у тому числі ОСР - Акціонерне товариство "ДТЕК Донецькі електромережі"). Відомості про спожиті відповідачкою в травні - червні 2024 року обсяги електричної енергії були отримані позивачем від АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" як оператора системи розподілу, при цьому доказів оскарження зазначених відомостей відповідачкою не надано. На підставі отриманих даних про спожиті відповідачкою обсяги електричної енергії, позивачем сформовано рахунки та акти, які в подальшому було направлено відповідачці у месенджері Viber, де відповідачка своїм повідомленням визнала обсяги спожитої електричної енергії за розрахункові періоди травень, червень 2024 року та відповідні нарахування за вказані періоди. Також позивач стверджує, що саме відповідачка здійснила реєстрацію та внесла відповідну інформацію до свого облікового запису, а відтак не може ставити під сумнів достовірність відомостей, сформованих у сервісі "Особистий кабінет".

Враховуючи, що відповідь на відзив подана у встановленому порядку та строки, суд прийняв її до розгляду та долучив до матеріалів справи.

Господарський суд Донецької області ухвалою від 31.12.2025 витребував в Акціонерного товариства "ДТЕК Донецькі електромережі", яке є оператором системи розподілу, інформацію про фактичний (звітний) обсяг споживання електричної енергії споживачем ФОП Лісняк Ольгою Борисівною (РНОКПП НОМЕР_1 , ЕІС-код ТКО - 62Z245) за травень-червень 2024 року; пояснення, яким чином Акціонерним товариством "ДТЕК Донецькі електромережі" було отримано дані щодо показів лічильника відповідача за вказаний спірний період (засобами дистанційної передачі даних, шляхом отримання інформації від споживача чи персоналу оператора системи, тощо, або розрахунок було здійснено за показами попередніх періодів) та щодо якого попереднього періоду враховувались покази лічильника для вирахування різниці спожитої електричної енергії за спірний період; інформацію з документальним підтвердженням про дату внесення до автоматизованої системи таких даних за спірний місяць та про дату, з якої такі дані стали доступними для відповідачки в її особистому кабінеті споживача; інформацію стосовно здійснення електропостачання до м. Торецька в травні-червні 2024 року. Вказану інформацію суд встановив надати до 12.01.2026 включно.

З метою повідомлення сторін про рух даної справи, суд копію ухвали від 31.12.2025 направив позивачу до його електронного кабінету в системі "Електронний суд". Відповідачці копію ухвали суду від 31.12.2025 суд направив на адресу її фактичного місця проживання. Таке поштове відправлення отримано відповідачкою 12.01.2026, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

12.01.2026 АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" подано до суду через систему "Електронний суд" (зареєстровано в суді 13.01.2026) пояснення по справі, в яких зазначено, що постачання електричної енергії в період травень-червень 2024 року на об`єкт відповідача (споживача) за ЕІС кодом 62Z245 здійснювалося позивачем - ТОВ "Донецькі енергетичні послуги". Працівниками АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" на об`єкті відповідача (ЕІС-код ТКО - 62Z245) зафіксовано показники "253836,7". Вказані показники були внесені у білінгову систему 31.05.2024 (скріншот з білінгової системи додається). Одразу після внесення показників інформація стає доступною для всіх учасників ринку електричної енергії, в тому числі і для споживача. Попередні показники приладу обліку також зафіксовані працівниками АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" та дорівнювали "249464,2", що також занесено у білінгову систему та відображено на скріншоті що додається. Отже, різниця між зафіксованими показниками за травень 2024 склала 4 373 кВт*год. За розрахунковий період червня 2024 розрахунок обсягу виконано споживачем самостійно через Особистий кабінет постачальника, та складає - 100 кВт*год.

Щодо інформації стосовно здійснення електропостачання до м. Торецька в травні-червні 2024 року, АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" просить суд продовжити строк для надання запитуваної судом інформації на 10 днів.

Господарський суд Донецької області ухвалою від 15.01.2026 продовжив АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" строк для надання витребуваних ухвалою Господарського суду Донецької області від 31.12.2025 інформації стосовно здійснення електропостачання до м. Торецька в травні-червні 2024 року до 22.01.2026 включно.

З метою повідомлення сторін про рух даної справи, суд копію ухвали від 15.01.2026 направив позивачу до його електронного кабінету в системі "Електронний суд". Відповідачці копію ухвали суду від 31.12.2025 суд направив на адресу її фактичного місця проживання. Таке поштове відправлення отримано відповідачкою 21.01.2026, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Інформація стосовно здійснення електропостачання до м. Торецька в травні-червні 2024 року АТ ДТЕК Донецькі електромережі" до суду не надана.

Суд вважає, що надав можливість всім учасникам справи для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано під час розгляду справи обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Закон України "Про ринок електричної енергії" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище.

Згідно із частиною 1 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 14.06.2018 №429 ТОВ "Донецькі енергетичні послуги" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги", яке створене у результаті здійснення заходів з відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, з 01.01.2019 виконує функції постачальника універсальних послуг, протягом періоду визначеного абзацом четвертим пункту 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії".

Згідно п. 3.1.9 Правил роздрібного ринку електричної енергії", затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 (далі ПРРЕЕ) споживання електричної енергії без укладення відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Відповідно до п. 7 постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Згідно ч. 4 ст. 63 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті.

На офіційному сайті позивача https://www.dn.yasno.com.ua/ розміщено публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та комерційні пропозиції до нього.

До матеріалів справи додано договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та комерційну пропозицію "Універсальна" постачальника універсальних послуг Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" для малих непобутових споживачів.

Відповідно до абзацу 5 п. 13 Розділу ХVІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Як зазначає позивач та не заперечується відповідачкою, між Фізичною особою-підприємцем Лісняк Ольгою Борисівною (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (постачальник) укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - договір), відповідачка приєдналася до умов публічного договору шляхом фактичного споживання електроенергії та здійснення оплати на умовах комерційної пропозиції "Універсальна", що підтверджується банківською випискою по рахунку від 09.01.2019.

Для проведення розрахунків позивачем було відкрито відповідачці особовий рахунок № 2584.

Відповідно до п. 1.1 договору цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (далі - Споживач) постачальником універсальних послуг (далі - Постачальник) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору згідно із заявою-приєднання, яка є додатком до цього Договору.

За цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (пункт 2.1 договору).

Згідно з пунктом 5.1 договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору.

Відповідно до пункту 5.2 договору спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (пункт 5.8 договору).

Пунктом 5.10 договору сторони погодили, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (пункт 9.1. договору).

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови цього договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні (пункт 13.1 договору).

Відповідачка приєдналася до умов договору на умовах комерційної пропозиції постачальника - "Універсальна", яка є додатком 2 до договору.

Відповідно до розділу 5 Комерційної пропозиції 100% попередня оплата здійснюється не пізніше ніж за 6 календарних днів до дати початку розрахункового періоду з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію (п. 5.1). Розмір попередньої оплати визначається на підставі прогнозованих (заявлених) обсягів споживання електричної енергії на розрахунковий період, а у разі відсутності прогнозованих (заявлених) обсягів - за обсягом фактичного споживання електричної енергії минулих періодів (п. 5.2). Для нових споживачів перший рахунок надається протягом 3-х днів з дати подання споживачем заяви-приєднання постачальнику або з дати переведення постачальником споживача на умови цієї комерційної пропозиції (п. 5.3).

Розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, незалежно від отримання рахунку (п. 5.4).

Виставлення рахунків за спожиту електроенергію здійснюється не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, за умови отримання даних про обсяги споживання від споживача/оператора системи/адміністратора комерційного обліку. Виставлення рахунку здійснюється шляхом його формування в програмному комплексі постачальника з можливістю перегляду споживачем в сервісі "Особистий кабінет". За умовами цієї комерційної пропозиції споживач має обов`язок зареєструватись в сервісі "Особистий кабінет" та користуватись відповідним сервісом (п. 5.5).

Рахунок за фактичне споживання формується споживачем самостійно в сервісі "Особистий кабінет" не пізніше 24 годин після закінчення розрахункового періоду. В інших випадках рахунок надається постачальником споживачу на підставі отриманих від споживача/оператора розподілу/адміністратора комерційного обліку даних та може бути отриманий споживачем у відповідному енергоофісі постачальника (п. 5.6). У разі не отримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем (п. 5.7).

У розділі 6 Комерційної пропозиції визначено, що за внесення платежів, передбачених умовами договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання та 3% річних від суми боргу. Сума боргу сплачується споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення.

Відповідно до розділу 10 Комерційної пропозиції договір набирає чинності з наступного дня після подання споживачем заяви-приєднання, в якій повідомляється про обрання Комерційної пропозиції "Універсальна", якщо протягом трьох робочих днів споживачу не буде повідомлено про невідповідність його критеріям обраної комерційної пропозиції чи неповноти наданого пакета документів. Договір на умовах цієї комерційної пропозиції укладається на строк до кінця календарного року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо не пізніше ніж за 21 календарний день до закінчення терміну дії Договору жодна зі сторін не заявить про припинення його дії або розірвання. Договір може бути розірвано або припинено і в інший термін за ініціативою будь-якої зі сторін у порядку, визначеному законодавством України та цим Договором, але в будь - якому випадку Договір діє до повної оплати заборгованості по Договору, включаючи штрафні санкції.

З огляду на те, що доказів припинення дії договору сторонами не надано, суд дійшов висновку, що термін дії договору продовжувався кожен наступний період та був чинним на момент виникнення спірних правовідносин.

На виконання вказаних умов договору позивачем здійснювалось постачання електричної енергії відповідачу в травні-червні 2024 року на загальну суму 28 847,24 грн, на підтвердження чого до позовної заяви додані акти про прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за травень 2024 року від 31.05.2024 на суму 28 244,42 грн у кількості 4373 кВт*год та за червень 2024 року від 30.06.2024 на суму 602,82 грн у кількості 100 кВт*год. Вказані акти підписані лише відповідачем.

Також позивач додав до матеріалів справи сформовані рахунки за спожиту електричну енергію за травень 2024 року на суму 28 244,42 грн (з урахуванням наявності переплати за минулий розрахунковий період в сумі 50,18 грн, сума до сплати за рахунком - 28 194,24 грн) та за червень 2024 року на суму 602,82 грн.

Відповідачка в порушення умов договору та Комерційної пропозиції до нього свої зобов`язання по оплаті фактично отриманої та спожитої за заявлений період електричної енергії виконала частково (за рахунок переплати в загальній сумі 50,18 грн), внаслідок чого станом на момент звернення до суду заборгованість відповідачки перед позивачем за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 2584 від 01.01.2019 за травень-червень 2024 року склала 28 797,06 грн.

Несплата відповідачкою боргу стала підставою для звернення позивача з даним позовом до суду про стягнення з відповідачки заборгованості в сумі 28 797,06 грн та нарахованих на неї сум 3% річних та інфляційних втрат.

Проаналізувавши правовідносини між сторонами, які виникли з вищевказаного договору, суд дійшов висновку про те, що даний договір за своє правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до положень статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до пункту 38 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" комерційний облік електричної енергії - сукупність процесів та процедур із забезпечення формування даних щодо обсягів виробленої, відпущеної, переданої, розподіленої, спожитої, імпортованої та експортованої електричної енергії у визначений проміжок часу з метою використання таких даних для здійснення розрахунків між учасниками ринку.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи розподілу забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Підпунктами 4.3, 4.12 п.4 Правил РРЕЕ передбачено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг. Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 2 статті 53 Закону України "Про ринок електричної енергії" адміністратор комерційного обліку на ринку електричної енергії відповідно до правил ринку, кодексу комерційного обліку та інших нормативно-правових актів: надає дані комерційного обліку електричної енергії адміністратору розрахунків та іншим учасникам ринку; створює та управляє базами даних комерційного обліку електричної енергії, а також централізованими реєстрами постачальників послуг комерційного обліку, точок комерційного обліку та автоматизованих систем, що забезпечують комерційний облік електричної енергії.

Як вказує позивач, АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" є оператором системи розподілу (передачі).

Листом від 24.09.2025 № 64/10900 АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" на запит позивача про надання копії паспорту точки розподілу або письмового підтвердження місцезнаходження об`єкту та інформації про потужність по об`єкту за договором № 2584 ФОП Лісняк О.Б. повідомило, що об`єкт "Торгівельний кіоск ТП-21", розташований за адресою Донецька обл., м. Торецьк, вул. Свердлова, буд. 26Г; ЕІС-код точки обліку: 62Z245; дозволена/приєднана потужність: 7,15 кВт.

Також до матеріалів справи додано Інформацію щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів, які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу АТ "ДТЕК Донецькі електромережі", з якої вбачається, що фактичний обсяг споживання у травні 2024 року споживача ФОП Лісняк О.Б. (код НОМЕР_1 ) за ЕІС-кодом ТКОЕЕ 62Z245 складає 4373 кВт*год, за червень 2024 року - 100 кВт*год. Інформацію підписано кваліфікованим та удосконаленим електронним підписом керівника Департаменту з клієнтських операцій АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" Шашацькою К.Г. Підпис перевірено протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 28.09.2025.

Крім того, на запит суду АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" надано до суду пояснення в яких зазначено, що постачання електричної енергії в період травень-червень 2024 року на об`єкт відповідача (споживача) за ЕІС кодом 62Z245 здійснювалося позивачем - ТОВ "Донецькі енергетичні послуги". Працівниками АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" на об`єкті відповідача (ЕІС-код ТКО - 62Z245) зафіксовано показники "253836,7". Вказані показники були внесені у білінгову систему 31.05.2024, на підтвердження чого надано скріншот з білінгової системи. Попередні показники приладу обліку також зафіксовані працівниками АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" та дорівнювали "249464,2", що також занесено у білінгову систему та відображено на скріншоті що додається. Отже, різниця між зафіксованими показниками за травень 2024 склала 4 373 кВт*год. За розрахунковий період червня 2024 розрахунок обсягу виконано споживачем самостійно через Особистий кабінет постачальника, та складає - 100 кВт*год.

Суд зазначає, що зміст вказаних пояснень АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" був викладений судом в ухвалі від 15.01.2026, яка була отримана відповідачкою 21.01.2026, а отже відповідачка була обізнана про вказані в поясненнях обставини. Будь-яких спростувань щодо викладеної інформації відповідачкою до суду не надано.

Також суд зазначає, що АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" так і не надано до суду відомості стосовно здійснення електропостачання до м. Торецька в травні-червні 2024 року, однак з огляду на те, що споживання електроенергії було зафіксовано працівниками АТ "ДТЕК Донецькі електромережі", а також передавалось самою відповідачкою, суд дійшов висновку, що постачання електроенергії на об`єкт відповідачки у м. Торецьку в спірний період все-таки здійснювалось.

Суд також звертає увагу на те, що відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року № 376, Торецька міська територіальна громада в період з 24.02.2022 по 06.08.2024 знаходилась в зоні активних дій, а з 07.08.2024 віднесена до території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси, що свідчить про те, що в спірний період не було підстав для повного припинення електропостачання до м. Торецька.

Відповідачка, посилаючись на відсутність електроенергії в спірний період, не надала будь-яких належних доказів на підтвердження своїх посилань, матеріали справи також не містять таких доказів. Суд ще раз звертає увагу на те, що за даними оператора системи розподілу покази за червень 2024 передані самою відповідачкою, споживання за червень 2024 року є значно меншим відносно споживання за травень 2024, отже постачання електричної енергії було, але в незначних обсягах.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що факт споживання відповідачем електроенергії в травні 2024 року в загальному обсязі 4373 кВт*год та в червні 2024 року в загальному обсязі 100 кВт*год підтверджено матеріалами справи, що спростовує заперечення відповідачки щодо ненадання позивачем належних доказів споживання відповідачкою електроенергії у спірний період у визначеному позивачем обсязі.

Суд зазначає, що обсяги спожитої відповідачкою електричної енергії було визначено позивачем на підставі отриманої інформації від оператора системи розподілу, що відповідає вимогами чинного законодавства. На підставі отриманої інформації позивач сформував відповідні рахунки та акти, які в подальшому направив відповідачці у месенджері Viber за номером телефону НОМЕР_2 , на підтвердження чого позивач надав до матеріалів справи скріншоти такого листування.

Суд зазначає, що номер телефону НОМЕР_2 внесено до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як контактна інформація з Фізичною особою-підприємцем Лісняк Ольгою Борисівною. За вказаним номером телефону суд передав відповідачці телефонограму, під час прийняття якої особа за вказаним телефоном підтвердила, що вона є Лісняк Ольгою Борисівною. В наданих до суду запереченнях відповідачкою не заперечується факт ведення листування з позивачем через месенджер Viber, та не заперечується, що вказаний номер телефону належить саме їй. Також вказаний номер телефону зазначений відповідачкою на конверті, в якому було направлено заперечення на позовну заяву.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що номер телефону НОМЕР_2 належить Лісняк Ользі Борисівні.

Відповідно до п. 12.5 Комерційної пропозиції постачальник може інформувати, попереджати, повідомляти Споживача, з яким укладено Договір, зокрема, надавати рахунки на оплату та іншу інформацію, яка стосується взаємовідносин Сторін або може бути корисною для Споживача, шляхом направлення відповідної інформації будь-яким із наступних способів, зокрема, СМС-повідомленням на номер, зазначений у заяві-приєднання до умов договору та інші чат-програми.

Як вбачається з наданих скріншотів переписки сторін у месенджері Viber, позивач повідомив відповідачку про надсилання їй рахунку та акту за спожиту електроенергію за травень 2024 року за договором 2584, просив підписати вказані документи та повідомив, що сума до сплати за травень 2024 року складає 28 244,42 грн. У відповідь на вказане повідомлення відповідачка 08.06.2024 погодилась з нарахуваннями за травень 2024 року за договором 2584. Також позивач повідомив відповідачку про надсилання їй рахунку та акту за спожиту електроенергію за червень 2024 року за договором 2584, просив підписати вказані документи та повідомив, що сума до сплати за два місяці складає 28 797,06 грн, у відповідь на вказане повідомлення відповідачка погодилась з нарахуваннями за червень 2024 року за договором 2584.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачка була обізнана про визначені позивачем обсяги спожитої електричної енергії у травні-червні 2024 року.

Крім того, кожен споживач має можливість доступу до всіх нарахувань в сервісі "Особистий кабінет", який створений з метою здійснення обміну інформацією та розрахунковими документами між постачальником та споживачем.

Позивач вказує на те, що особистий кабінет заповнюється саме споживачем та надав до матеріалів справи скріншот з такого сервісу з підтвердженням факту реєстрації відповідачки в ньому.

Відповідачка зазначає, що не користувалась вказаним сервісом, але це її право, вона мала можливість ознайомитись з інформацією, яка міститься в її особистому кабінеті.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів оскарження відповідачкою вказаних у рахунках та актах позивача обсягів спожитої електроенергії чи доказів звернення відповідачки щодо отримання роз`яснень стосовно виставлених рахунків та обсягів споживання електроенергії, зазначених у рахунках у зв`язку з наявністю сумнівів щодо правильності показників обсягів споживання електроенергії.

Даних про інші обсяги спожитої електричної енергії відповідачка також не надала. Відповідачка не надала обґрунтованих заперечень та будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували факт споживання електроенергії за спірний період в обсязі, який визначений позивачем.

Також відповідачкою не надано будь-яких доказів припинення господарської діяльності за точкою об`єкта споживання спірної електричної енергії з травня 2024 року.

Відповідно до п. 4.27 Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 у разі звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний повідомити електропостачальника та оператора системи або основного споживача про намір припинити дію відповідних договорів не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договорів і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно.

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем електропостачальника та (за наявності відповідного договору) оператора системи або основного споживача про звільнення приміщення та/або остаточне припинення користування електричною енергією споживач зобов`язаний здійснювати оплату спожитої на таких об`єктах електричної енергії та інших платежів виходячи з умов відповідних договорів.

Однак, доказів повідомлення позивача про припинення користування відповідачкою електричною енергією за спірним договором з травня 2024 року до суду не надано. А тому твердження відповідачки про неможливість споживання електричної енергії в травні-червні 2024 року через припинення господарської діяльності на об`єкті відповідачки є необґрунтованими та не доведеними.

Також необґрунтованими є твердження відповідачки про неможливість споживання електричної енергії в травні-червні 2024 року через відсутність доступу до приміщення та до вузла обліку через окупацію/фактичний контроль території збройними формуваннями.

Суд враховує, що відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України №376 від 28.02.2025, Торецька міська територіальна громада за винятком с-ще Озарянівка, с-ще Курдюмівка, с-ще Шуми, з 24.02.2022 по 06.08.2024 була включена до переліку територій активних бойових дій, з 07.08.2024 Торецька міська територіальна громада за винятком с-ще Дружба, м. Залізне, с-ще Курдюмівка, с. Леонідівка, с-ще Неліпівка, с-ще Нью-Йорк, с-ще Озарянівка, с-ще Південне, с-ще Північне, с-ще Шуми, с. Юріївка, включена до переліку територій активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.

Тобто з самого початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України м. Торецьк було віднесене до територій активних бойових дій та не було віднесене до тимчасово окупованих територій України.

Відповідачкою не надано будь-яких доказів неможливості доступу до приміщення спірного об`єкту споживання електроенергії у травні-червні 2024 року та його окупації в цей період.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд зазначає, що відповідачкою не надано до суду жодного доказу в підтвердження своїх заперечень.

У запереченнях в прохальній частині міститься вимога, що у разі визнання судом необхідним, зобов`язати позивача та оператора системи розподілу надати первинні документи щодо стану мереж, факту електропостачання та доступу до вузла обліку в м. Торецьку у травні-червні 2024 року, а також пояснення щодо методики формування "фактичного корисного відпуску" на тимчасово окупованих/прифронтових територіях.

Стосовно вказаної вимоги суд зазначає, що відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено : 1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Однак вказане клопотання жодним чином не обґрунтоване відповідачкою, а також не надано доказів вжиття заходів з отримання витребуваної інформації самостійно та доказів неможливості отримання такої інформації, у зв`язку з чим суд відмовляє в його задоволенні.

Приписами частини 1 статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до пунктом 1 частини 3 статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно з пунктом 5.4 Комерційної пропозиції розрахунок (оплата) за фактично спожиту електричну енергію має здійснюватися споживачем у строк не більше 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, не залежно від отримання рахунку.

У разі не отримання споживачем рахунку, споживач здійснює оплату за спожиту електричну енергію, в установлені даним розділом строки, за платіжним документом, самостійно оформленим споживачем (п. 5.7 Комерційної пропозиції).

Суд зазначає, що відповідачка приєдналась до умов Договору та, відповідно, до умов Комерційної пропозиції "Універсальна", а тому суд для визначення кінцевого строку оплати застосовує умови, визначені саме в такій Комерційній пропозиції. Таким чином, виходячи з погоджених сторонами умов, остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію повинен бути здійснений протягом 5 робочих днів після закінчення розрахункового періоду, а саме за травень 2024 року - не пізніше 07.06.2024, за червень 2024 року - не пізніше 05.07.2024.

Враховуючи викладене, а також те, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачка не надала докази, які б спростовували наявність заборгованості перед позивачем, а також докази, які б свідчили про здійснення остаточного розрахунку за спожиту електричну енергію в травні-червні 2024 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 28 797,06 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути 3% річних у сумі 1 126,48 грн, нараховані за період з 11.06.2024 по 30.09.2025 та інфляційні втрати в сумі 4 131,95 грн, нараховані за період 01.08.2024 по 30.06.2025.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані розрахунки 3% річних у загальній сумі 1 126,48 грн та інфляційних втрат у загальній сумі 4 131,95 грн за заявлені позивачем періоди прострочення та суми заборгованості, суд встановив, що такі нарахування відповідають вимогам чинного законодавства, умовам договору та фактичним відносинам, що склались між сторонами, арифметично обчислення здійснені вірно, а отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у загальній сумі 1 126,48 грн та інфляційних втрат у сумі 4 131,95 грн підлягають задоволенню.

Пунктом 5 частини 1 статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності до ст. 129 ГПК України витрати щодо сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статями 1-5, 10, 11, 12, 20, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Лісняк Ольги Борисівни (адреса реєстрації : АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецькі енергетичні послуги" (49001, м. Дніпро, вулиця Січових Стрільців, будинок 4Д, код 42086719) заборгованість за Договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 2584 від 01.01.2019 за спожиту електроенергію в травні-червні 2024 року в сумі 28 797,06 грн, 3% річних у сумі 1 126,48 грн, інфляційні втрати в сумі 4 131,95 грн та витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422,40 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 02.03.2026.

Суддя Т. О. Лобода