УХВАЛА

м. Київ

24.02.2026Справа № 910/1882/26

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши

заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до його подачі

особа, яка може набути статус позивача: ОСОБА_1

особа, яка може набути статус відповідача 1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Оболоньторгстандарт"

особа, яка може набути статус відповідача 2: Товариство з обмеженою відповідальністю "Рентакс"

про визнання недійсним правочину

Без виклику сторін;

ВСТАНОВИВ:

23.02.2026 до Господарського суду міста Києва від ОСОБА_1 (далі - Банк) надійшла заява про забезпечення позову до його пред`явлення шляхом:

накладення арешту на об`єкти нерухомого майна, які належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Рентакс»: - лабораторно-побутовий комплекс (літ А), площею 1 163,90 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); - автобусно-кузовний корпус (літ. А1), площею 9 475,40 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); їдальня (літ. Б), площею 1 290,30 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); - контрольно-пропускний пункт (літ. В), площею 102,80 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); блок виробничих приміщень (літ. Е), площею 231,30 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); газогенераторна (літ. Ж), площею 81,70 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); агрегатний корпус (літ. 3), площею 2 491,60 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); склад запчастин (літ. К), площею 494,10 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); складський корпус, інструментальний цех з мийкою (літ. Л), площею 1669,70 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); - корпус ЦВЗД, цех відновлення деталей, трансформаторна підстанція (літ. М), площею 4 374,90 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000); будівля котельні, (літ. Д), площею 556,80 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

Майбутні позовні вимоги про визнання недійсним правочину, оформленого актом приймання-передачі нерухомого майна №№ 1901,1902 від 08.08.2024, яким ТОВ «Оболоньторгстандарт» здійснило передачу у статутний капітал ТОВ «Рентакс» Споруд, та скасування рішень про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Рентакс» щодо кожної зі споруд.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову до його подачі заявник вказує наступне.

Між ТОВ «Оболоньторгстандарт» та ОСОБА_1 укладено договір № 15/11/16 від 15.11.2016 (далі - Договір), відповідно до умов якого ОСОБА_1 зобов`язується врегулювати судовий спір, структурувати угоду із ПАТ «Укрсоцбанк» та сприяти укладенню угоди купівлі-продажу Споруд із ПАТ «Укрсоцбанк» (продавець) та ТОВ «Оболоньторгстандарт» (покупець).

ТОВ «Оболоньторгстандарт», у свою чергу, зобов`язується збудувати на власний розсуд Об`єкт будівництва, яким за Договором є житловий комплекс загальною площею не менше 70 000 кв. м на території Земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , та передати ОСОБА_1 3,5% житлової (комерційної) площі Об`єкта будівництва.

Без цього Договору, станом на дату його укладення, реалізація договору від 15.11.2016 між ТОВ «Оболоньторгстандарт» та ПАТ «Укрсоцбанк» була неможливою.

В результаті належного виконання ОСОБА_1 обов`язків за Договором, ТОВ «Оболоньторгстандарт» (Покупець) уклало договір від 15.11.2016 із ПАТ «Укрсоцбанк» (Продавець), предметом якого є купівля-продаж комплексу будівель та будівля котельні загальною площею 21 932,5 кв.м за адресою АДРЕСА_1 за наступним переліком: 1. лабораторно-побутовий комплекс (літ А) - площею 1 163,90 кв.м; 2. автобусно-кузовний корпус (літ. А1), - площею 9 475,40 кв.м; 3. їдальня (літ. Б) - площею 1 290,30 кв.м; 4. контрольно-пропускний пункт (літ. В) - площею 102,80 кв.м; 5. блок виробничих приміщень (літ. Е), - площею 231,30 кв.м; 6. газогенераторна (літ. Ж), - площею 81,70 кв.м; 7. агрегатний корпус (літ. 3), - площею 2 491,60 кв.м; 8. склад запчастин (літ. К), - площею 494,10 кв. м; 9. складський корпус, інструментальний цех з мийкою (літ. Л), - площею 1669,70 кв. м; 10. корпус ЦВЗД, цех відновлення деталей, трансформаторна підстанція (літ. М), - площею 4 374,90 кв. м; 11. будівля котельні, (літ. Д), - площею 556,80 кв. м.

Заявник наголошує, саме під згаданими Спорудами і мало відбутись будівництво житлового комплексу.

З урахуванням виконання ОСОБА_1 зобов`язань за Договором, між ним та ТОВ «Оболоньторгстандарт» підписано Акт про виконання зобов`язань від 15.11.2016. Додатково, ТОВ «Оболоньторгстандарт» направляло лист від 10.12.2018, в якому зазначило про повне виконання ОСОБА_1 зобов`язань.

Під час перевірки активів Позивача з`ясовано, що 27.06.2024 ТОВ «Оболоньторгстандарт» заснувало ТОВ «Рентакс» та 09.08.2024 передало у статутний капітал останнього всі вище перелічені Споруди.

Наведена обставина підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з яких убачається, що 08.08.2024 кожна з перелічених вище Споруд зареєстрована на праві власності за ТОВ «Рентакс» на підставі акту приймання-передачі, зареєстрованого за №№ 1901, 1902 від 08.08.2024, виданого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. за протоколом загальних зборів № 01/08/2024 від 01.08.2024.

За змістом довідки YouControl, ТОВ «Оболоньторгстандарт» з 27.06.2024 було одноосібним учасником ТОВ «Рентакс», яке одразу створене із статутним капіталом у 43 180 073 грн.

09.08.2024 до статутного капіталу TOB «Рентакс» передано Споруди та здійснено відчуження корпоративних прав на користь: - АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Олдгейт» (49%); - АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ельбрус» (49%); - ОСОБА_2 (2%). Згідно з витягом з ЄДРПОУ ТОВ «Рентакс», станом на дату звернення до суду статутний капітал останнього становить 43 180 073,50 грн та розподілений між двома учасникам«: ТОВ «Норми Права» - 98%; ОСОБА_3 - 2%.

Тобто, як вказує заявник, ТОВ «Рентакс» створена з метою вчинення правочину щодо передачі (продажу) Споруд від ТОВ «Оболоньторгстандарт» на користь третіх осіб.

Щодо розміру зобов`язання ТОВ «Оболоньторгстандарт».

Обов`язки ОСОБА_1 виконані в повному обсязі, що підтверджується фактом перебування Споруд у власності ТОВ «Оболоньторгстандарт» до передачі у статутний капітал ТОВ «Рентакс» та листом ТОВ «Оболоньторгстандарт» від 10.12.2018 № 1-10/12/18 та Актом про виконання зобов`язань від 15.11.2016.

Іншими словами, ТОВ «Оболоньторгстандарт», як єдиний учасник ТОВ «Рентакс», передало у статутний капітал останнього майнові права на Споруди, на місці яких мало збудувати житловий комплекс, 3,5% площ якого мало передати ОСОБА_1 в якості зобов`язання за Договором.

Наразі статутний капітал ТОВ «Рентакс» на 100% складається із вартості Споруд.

Станом на дату звернення до суду, ТОВ «Оболоньторгстандарт» вийшло зі складу учасників ТОВ «Рентакс», що підтверджується відомостями про склад учасників, фактично здійснивши продаж Споруд, щодо яких у Відповідача 1 наявне непогашене зобов`язання перед ОСОБА_1 .

За змістом Договору № 15/11/16 від 15.11.2016 ТОВ «Оболоньторгстандарт» має безоплатно передати ОСОБА_1 3,5 % площі об`єкта будівництва (п. 1.6. договору або виплатити грошову компенсацію у розмірі ринкової вартості 3,5 % площі об`єкта будівництва/рівноцінної нерухомості ОСОБА_1 (п. 2.4 Договору).

З урахуванням визначених в договорі характеристик об`єкту, а також зважаючи на надані ТОВ «Оболоньторгстандарт» відомості, Позивачем замовлена комплексна судово економічна та оціночно-будівельна експертиза, результати якої викладено у висновку експертів № 24-03/25 від 24.03.2025.

У четвертому питанні (висновок викладений на ст. 160 Експертного висновку зазначено, що розмір грошової компенсації, передбачений п. 2.4 Договору, становить 227 925 399.

Згідно з відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ «Оболоньторгстандарт» не володіє майном у достатній кількості для виконання взятого на себе зобов`язання. Крім того, фінансовий стан ТОВ «Оболоньторгстандарт» свідчить про наявність боргів, обсягом, який дорівнює активам, у тому числі неліквідним.

За доводами заявника, наразі наявний ризик подальшого відчуження Споруд учасниками ТОВ «Рентакс» добросовісним набувачам, що позбавить Позивача права очікувати виконання зобов`язання ТОВ «Оболоньторгстандарт» за Договором, з огляду на що, наявна необхідність у забезпеченні позову.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає її обґрунтованою, з огляду на таке.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову унормовані у статті 136 ГПК України, згідно з положеннями частини 1 якої господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (частина 2 статті 136 ГПК України).

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (пункт 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20). Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити тощо. Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 910/15328/23, від 01.05.2023 у справі №914/257/23, від 06.03.2023 у справі № 916/2239/22.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх. Накладення арешту на майно не завдає шкоди та збитків відповідачу, не позбавляє його конституційних прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам. Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 03.12.2021 у справі №910/4777/21, від 11.12.2023 у справі №922/3528/23, від 17.06.2022 у справі №908/2382/21.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.05.2023 у справі №906/1162/22, від 29.06.2023 у справі № 925/1316/22, від 18.05.2023 у справі № 910/14989/22, від 24.06.2022 у справі №904/8506/21.

За загальним правилом достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Водночас слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди в кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Крім того, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає оцінку співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати права інших осіб.

Обрання належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі №914/2072/20.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, а також у постанові Верховного Суду від 22.07.2021 у справі № 916/585/18 (916/1051/20), умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є припущення, що майно (у тому числі грошові суми), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Разом із тим, відповідно до висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 24.04.2024 у справі №754/5683/22 при застосуванні заходів забезпечення позову ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами.

Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.

Водночас Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові також зазначила, що жодних обмежень щодо застосування такого виду забезпечення позову як накладення арешту на майно (грошові кошти) лише у сфері майнових спорів або заборони його застосування при вирішенні немайнового спору цивільне процесуальне законодавство не містить.

З наведеного вище вбачається, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться в прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору.

Предметом майбутнього позову є вимога заявника про визнання недійсним правочину, оформленого актом приймання-передачі нерухомого майна №№ 1901,1902 від 08.08.2024, яким ТОВ «Оболоньторгстандарт» здійснило передачу у статутний капітал ТОВ «Рентакс» Споруд, та скасування рішень про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Рентакс» щодо кожної зі споруд.

Отже, предметом позову є вимоги не майнового характеру, а тому в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

У своїй заяві заявник вказує, за змістом Договору № 15/11/16 від 15.11.2016 ТОВ «Оболоньторгстандарт» має безоплатно передати ОСОБА_1 3,5 % площі об`єкта будівництва in. 1.6 Договору) або виплатити грошову компенсацію у розмірі ринкової вартості 3,5 % площі об`єкта будівництва/рівноцінної нерухомості ОСОБА_1 (п. 2.4 Договору).

У Договорі встановлений 36-ти місячний строк будівництва об`єкту площею не менше 70 000 кв. м. Тобто станом на дату звернення до суду, згаданий строк минув, а ТОВ «Оболоньторгстандарт» так і не розпочало будівництво.

Між тим, Відповідачем 1 здійснено відчуження Споруд, на місці яких мав будуватись об`єкт, тим самим, TOB «Оболоньторгстандарт» наразі не має землі під будівництво, ТОВ «Оболоньторгстандарт» на 43 180 073,50 грн зменшило вартість майна, яке може бути стягнуто в якості виконання зобов`язання перед ОСОБА_1 .

Розмір статутного капіталу ТОВ «Оболоньторгстандарт» становить 1 000 000 грн, наявне нерухоме майно не перевищує 36 478 900 грн, а інтерес ОСОБА_1 за Договором становить 227 925 399 грн. Між тим фінансова звітність, подана самим ТОВ «Оболоньторгстандарт» свідчить про наявність боргу, тотожного активам, враховуючи неліквідні.

При цьому, ТОВ «Оболоньторгстандарт» здійснило відчуження майна (Споруд), вартістю понад 43 000 000 грн. Наведене свідчить про те, що Відповідач 1 здійснив продаж майна значної вартості, тим самим унеможливив виконання п. 1.6 Договору та істотно зменшив вартість майна, яким Товариство відповідає за зобов`язаннями.

Оскільки вартість майнового інтересу ОСОБА_1 за Договором становить більш ніж 227 925 399 гривень, забезпечення позову шляхом арешту та заборони вчиняти реєстраційні дії щодо Споруд, вартістю 43 180 073,50 грн, які складають 100% статутного капіталу ТОВ «Рентакс», є співмірним заходом, спрямованим на забезпечення можливості захисту права Позивача.

У свою чергу, арешт майна (Споруд) не заблокує можливість приймати корпоративні рішення ТОВ «Рентакс» та збереже поточний статус такого майна до завершення розгляду спору без істотного обмеження прав такого Товариства.

Отже, суд дійшов висновку, у заявника існує обґрунтоване припущення відносно того, що не вжиття заходів забезпечення позову призведе до ситуації, в якій задоволення вимог ОСОБА_1 за Договором, стануть неможливими.

При цьому обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача 2.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи доводи заявника з урахуванням розумності, співмірності, адекватності та збалансованості інтересів сторін, суд вважає обґрунтованими припущення заявника, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а тому заява про накладення арешту підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 136, 137, 140, 232-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Кардакова Олександра Юрійовича про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт на нерухоме майно, яке належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Рентакс»:

- лабораторно-побутовий комплекс (літ А), площею 1 163,90 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000);

- автобусно-кузовний корпус (літ. А1), площею 9 475,40 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000);

- їдальня (літ. Б), площею 1 290,30 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000);

- контрольно-пропускний пункт (літ. В), площею 102,80 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000);

- блок виробничих приміщень (літ. Е), площею 231,30 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000);

- газогенераторна (літ. Ж), площею 81,70 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000);

-агрегатний корпус (літ. 3), площею 2 491,60 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000);

- склад запчастин (літ. К), площею 494,10 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000);

- складський корпус, інструментальний цех з мийкою (літ. Л), площею 1669,70 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000);

- корпус ЦВЗД, цех відновлення деталей, трансформаторна підстанція (літ. М), площею 4 374,90 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000);

- будівля котельні, (літ. Д), площею 556,80 кв.м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

3. Стягувач за ухвалою суду: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

4. Боржники: Товариство з обмеженою відповідальністю "Оболоньторгстандарт" (04179, м.Київ, Набережно-Рибальська дорога, 3, приміщення 9.1., ); Товариство з обмеженою відповідальністю "Рентакс" (04080, м.Київ, вул. Костянтинівська, буд.73, )

5. Дана ухвала є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження та може бути пред`явлена до виконання до 24.02.2029 року.

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції безпосередньо до суду апеляційної інстанції в строк, визначений статтею 256 ГПК України

Повний текст складено та підписано 24.02.2026.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА