ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026 Справа № 917/2293/25

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., розглянувши матеріали за позовною заявою Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032;

до Акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод", вул. Зіньківська, 6, м. Полтава, Полтавська область, 36029;

про стягнення 13 157,36 грн,

без виклику представників сторін

Суть справи: Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" звернулося до Господарського Полтавської області з позовом до Акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод", про стягнення з відповідача заборгованості, яка виникла за договором поставки від 08.06.2023 № 53-129-01-23-02783.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2025 справу № 917/2293/25 передано для розгляду судді Байдуж Ю.С.

Ухвалою від 22.12.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, а також встановив процесуальні строки для подання сторонами заяв по суті спору.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.03.2026 (підстава: звільнення судді з посади) справу № 917/2293/25 передано для розгляду судді Пушку І.І.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами у справі укладено договір поставки від 08.06.2023 № 53-129-01-23-02783, за яким відповідач прийняв на себе зобов`язання щодо поставки продукції, а позивач прийняти та оплатити таку продукцію в терміни та на умовах, передбачених цим Договором. Відповідач поставив позивачеві продукцію із порушенням строку, в зв`язку з чим позивач застосував до відповідача санкції, передбачені умовами Договору, а саме: пеню в розмірі 0,1 % вартості непоставленої в строк продукції за кожен день прострочення.

В ухвалі від 22.12.2026 суд запропонував відповідачу не пізніше 15 днів з дня вручення ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі надати суду відзив на позов. Ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 23.12.2025 о 18:58 в електронному вигляді через систему «Електронний суд», що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Таким чином, строк для подачі відповідачем відзиву на позовну заяву сплив 09.01.2026.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позов не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У частині 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 ГПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Рішення та постанови ухвалюються, складаються і підписуються складом суду, який розглянув справу.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У відповідності з приписами ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає дану справу за наявними в ній на час ухвалення рішення матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив таке.

Між Державним підприємством «НАЕК «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» (надалі Позивач) та Акціонерним товариством «Полтавський турбомеханічний завод» (надалі Відповідач) укладений договір поставки від 08.06.2023 № 53-129-01-23-02783 (надалі Договір).

29.12.2023 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1420 «Про утворення Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», якою: утворено Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», 100 відсотків акцій якого належать Державі, шляхом перетворення Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (); затверджено статут Товариства, Положення про наглядову раду товариства, Положення про принципи формування наглядової ради товариства.

Пунктом 3 цієї Постанови встановлено, що Товариство є правонаступником усіх майнових і немайнових прав та обов`язків Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» із дня державної реєстрації товариства; відокремлені підрозділи Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» із дня державної реєстрації Товариства продовжують функціонувати як відокремлені підрозділи Товариства (філії, представництва).

11.01.2024 відбулась державна реєстрація Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Таким чином, АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі філії «Відокремлений підрозділ «Централізовані закупівлі» є правонаступником ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі».

Згідно з п. 1.1. Договору Відповідач зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, поставити запасні частини до турбін К-1000-60/3000 власного виробництва (далі Продукція) для потреб ВП «Хмельницька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» (далі Кінцевий споживач), а Позивач зобов`язується в порядку і на умовах, визначених у Договорі, прийняти і оплатити Продукцію.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що найменування, одиниці виміру і загальна кількість Продукції, її номенклатура, ціна і строк поставки зазначені в Специфікації (далі Специфікація), яка є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до умов п. 5.6. Договору, датою поставки Продукції вважається дата видаткової накладної на Продукцію, що підтверджується штампом залізниці станції призначення Вантажоодержувача.

Згідно з п. 7.2. Договору за порушення строків поставки Продукції за Договором Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу пеню у розмір 0.1% вартості не поставленої в строк Продукції за кожний день прострочення, але не більше 30% вартості несвоєчасно поставленої Продукції. За прострочення поставки Продукції понад 30 днів Відповідач додатково сплачує штраф у розмірі 7% вартості несвоєчасно поставленої продукції, якщо не існує об`єктивних обставин неможливості здійснення поставки через дію воєнного стану в Україні.

У відповідності до п. 12.1. Договору, Специфікація, додаткові угоди та додатки до Договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу за умови викладення їх у письмовій формі, підписання їх повноважними особами і скріплення печатками обох Сторін (за наявності).

Відповідно до Специфікації № 1 до Договору строк постачання продукції на загальну суму 480 490,08 грн з ПДВ до 31.08.2023.

Як свідчать додані до позовної заяви копії видаткових накладних, товар на суму 480490,08 грн з ПДВ було поставлено Відповідачем із порушенням строку, а саме:

- за позицією № 3 Специфікації № 1 поставка продукції на суму 14 112,00 грн з ПДВ була здійснена 08.09.2023, тобто період прострочення 7 календарних днів (видаткова накладна №743 від 08.09.2023 на поставку продукції на суму 14112,00 грн з ПДВ);

- за позиціями № 1, 2, 4 Специфікації № 1 поставка продукції на суму 466 378,08 грн з ПДВ була здійснена 29.09.2023, тобто період прострочення 28 календарних днів (видаткова накладна №702 від 29.09.2023 на поставку продукції на суму 466378,08 грн з ПДВ).

В зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань в частині поставки товару у визначений строк, Позивачем був здійснений розрахунок 0,1 відсотка пені від вартості непоставленої в строк продукції за кожен день прострочення.

При розгляді справи по суті суд приймає до уваги таке.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Укладений сторонами Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як з`ясовано судом, відповідно до Специфікації (Додаток 1 до Договору), яка є його невід`ємною частиною, постачальник зобов`язаний був поставити продукцію за позиціями 1-4 Специфікації на загальну суму 480 490,08 грн до 31.08.2023, проте продукція була поставлена партіями з порушенням строку на 7 та 28 днів.

З урахуванням терміну необхідності поставки продукції та фактичного виконання відповідачем зобов`язання з поставки, судом з`ясовано, що відповідачем було допущено прострочення виконання зобов`язання.

Судом встановлено, що відповідальність за порушення строків поставки продукції передбачена п. 7.2. Договору.

Позивачем за порушення Відповідачем строку поставки товару нараховано пені:

1) за видатковою накладною від 08.09.2023 № 743 вартість несвоєчасно поставленої продукції згідно позицій № 3 Специфікації № 1 складає 14 112,00 грн з ПДВ, період прострочення складає 7 календарних днів (з 01.09.2023 до 07.09.2023), без урахування фактичної дати поставки. За розрахунком позивача розмір пені складає: 14 112,00 х 0.1% х 7 = 98,78 грн;

2) за видатковою накладною від 29.09.2023 № 702 вартість несвоєчасно поставленої продукції згідно позицій № 1, 2, 4 Специфікації № 1 складає: 466 378,08 грн з ПДВ, період прострочення складає 28 календарних днів (з 01.09.2023 до 28.09.2023) ), без урахування фактичної дати поставки. За розрахунком позивача розмір пені складає: 466 378,08 х 0.1% х 28 = 13 058,58 грн.

Загальний розмір пені за прострочення поставки продукції складає 13 157,36 грн.

Перевіривши розрахунки пені, суд дійшов висновку щодо його обґрунтованості, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судом не встановлено обставин, які б звільняли відповідача від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань за договором.

Зважаючи на вказане, позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

За статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, відтак, відповідач має відшкодувати позивачу витрати зі сплати судового збору за подання позову.

Керуючись статтями 129, 232-233, 236-238, 240, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Прийняти справу до провадження.

2. Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Полтавський турбомеханічний завод", вул. Зіньківська, 6, м. Полтава, Полтавська область, 36029; на користь Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032; в особі філії «Відокремлений підрозділ «Централізовані закупівлі» АТ «НАЕК «Енергоатом» (адреса: вул. Івана Франка, 31, м. Київ, 01054, ) 13157,36 грн пені; 2422,40 грн судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.І. Пушко