ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2026 р. м. Київ Справа № 911/22/24 (911/953/25)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні Ресурси» (07501, Київська обл., смт Баришівка, вул. Софіївська, 34, буд. 1; ) в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Беркута Максима Сергійовича (свідоцтво № 1954 від 15.10.2020, адреса: 01019, м. Київ, а/с 71)

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» (03039, м. Київ, пр-т Голосіївський, буд. 17, оф. 3/1; )

та відповідача 2: Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13; )

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача - Державного реєстратора відділу реєстрації майнових прав управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Одринської Олени Вячеславівни (49000, м. Дніпро, пр-т Яворницького Дмитра, буд. 75)

про визнання протиправним та скасування наказу, визнання відсутнім права

у відокремленому провадженні в межах справи № 911/22/24

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Метал Коіл» (02002, м. Київ, вул. Сверстюка Євгена, буд. 19; )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні Ресурси» (07501, Київська обл., смт Баришівка, вул. Софіївська, 34, буд. 1; )

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа № 911/22/24 за заявою ТОВ «Метал Коіл» про банкрутство ТОВ «Регіональні Ресурси».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.02.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Регіональні Ресурси», введено процедуру розпорядження майном Боржника та призначено розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Беркута М.С.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.01.2025 введено процедуру санації ТОВ «Регіональні Ресурси», керуючим санацією призначено арбітражного керуючого Беркута М.С.; затверджено план санації ТОВ «Регіональні Ресурси», погоджений зборами кредиторів І та ІV класу відповідно до протоколів № 2/1 та 2/4 від 16.12.2024.

На даний час у справі № 911/22/24 триває процедура санації.

До Господарського суду Київської області в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява ТОВ «Регіональні Ресурси» в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Беркута М.С. від 18.03.2025 № 02-01/29-57 (вх. № 16/25) про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.03.2025 вказану заяву задоволено; зупинено дію Наказу Міністерства юстиції України від 17.03.2025 № 768/5; заборонено Офісу протидії рейдерству, усім органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України чи його територіального органу, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, виконувати Наказ від 17.03.2025 № 768/5 та будь-які нотаріальні та реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо:

- нежитлової будівлі загальною площею 106 кв.м. за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 4В (РНОНМ 391);

- нежитлової будівлі - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б) загальною площею 409 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), буд. 25 (РНОНМ 000);

- нежитлового приміщення, група приміщень № 27 (в літері А) загальною площею 91 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), буд. 25 (РНОНМ 000);

- приміщення № 27 та нежитлового будинку (літера А) загальною площею 3041,5 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), буд. 27 (РНОНМ 00).

26.03.2025 до суду надійшла позовна заява ТОВ «Регіональні Ресурси» в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Беркута М.С. від 18.03.2025 № 02-01/29-57 (вх. № 16/25) до відповідачів ТОВ «Укрбуд Девелопмент» та Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу.

В позовній заяві Позивач просив суд визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 17.03.2025 № 768/5, яким частково задоволено скаргу ТОВ «Укрбуд Девелопмент».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.04.2025 відкрито провадження за вказаною вище позовною заявою для розгляду у відокремленому провадженні в межах справи № 911/22/24 про банкрутство ТОВ «Регіональні Ресурси»; постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін; залучено Державного реєстратора Одринську О.В. до участі у даній справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача; встановлено сторонам процесуальні строки для подачі відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечень та пояснень.

18.04.2025 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшов відзив Відповідача 2 від 17.04.2025 б/№ (вх. № 5268/25) на позовну заяву.

18.04.2025 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшов відзив Відповідача 1 від 18.04.2025 б/№ (вх. № 5298/25) на позовну заяву.

24.04.2025 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшло клопотання Відповідача 2 від 24.04.2025 б/№ (вх. № 5577/25) про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

28.04.2025 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява Позивача від 25.04.2025 б/№ (вх. № 3848/25) про зміну предмету позову.

Зокрема, Позивачем фактично доповнено предмет позову додатковими вимогами, а саме, додатково до первісної позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 17.03.2025 № 768/5, яким частково задоволено скаргу ТОВ «Укрбуд Девелопмент», Позивачем заявлено додаткові вимоги:

- визнати відсутнім у ТОВ «Укрбуд Девелопмент» () права на нежитлову будівлю, загальною площею 106 кв.м., за адресою: місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 4В (РНОНМ 391);

- визнати відсутнім у ТОВ «Укрбуд Девелопмент» () права на нежитлову будівлю - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б), загальною площею 409 кв.м., за адресою: місто Київ, вулиця Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), будинок 25 (РНОНМ 000);

- визнати відсутнім у ТОВ «Укрбуд Девелопмент» () права на нежитлове приміщення, група приміщень № 27 (в літері А), загальною площею 91 кв.м., за адресою: місто Київ, вулиця Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), будинок 25, приміщення 27 (РНОНМ 000);

- визнати відсутнім у ТОВ «Укрбуд Девелопмент» () права на нежитловий будинок (літера А), загальною площею 3041,5 кв.м. за адресою: місто Київ, вулиця Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), будинок 27 (РНОНМ 00).

28.04.2025 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла відповідь Позивача від 25.04.2025 б/№ (вх. № 5624/25) на відзив Відповідача 2.

28.04.2025 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла відповідь Позивача від 25.04.2025 б/№ (вх. № 5625/25) на відзив Відповідача 1.

28.04.2025 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшли письмові пояснення Третьої особи від 27.04.2025 б/№ (вх. № 5643/25) по суті справи.

30.04.2025 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшли письмові заперечення Відповідача 2 від 29.04.2025 б/№ (вх. № 5791/25) на відповідь Позивача на Відзив.

02.05.2025 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшли письмові пояснення Відповідача 1 від 01.05.2025 б/№ (вх. № 5934/25) по суті заяви Позивача про зміну предмету позову.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.05.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Відповідача 2 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження; заяву Позивача від 25.04.2025 б/№ про зміну предмету позову прийнято до розгляду; постановлено здійснювати розгляд позовної заяви у даній справі з урахуванням заяви від 25.04.2025 б/№ про зміну предмету позову; встановлено строк учасникам у справі для надання суду письмових пояснень по суті справи з урахуванням заяви Позивача про зміну предмету позову.

26.05.2025 до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшли письмові пояснення Відповідача 1 від 23.05.2025 б/№ (вх. № 7118/25) по суті справи, з урахуванням заяви Позивача про зміну предмету позову.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2025 у справі № 911/22/24 (911/953/25) апеляційні скарги ТОВ «Укрбуд Девелопмент» та Міністерства юстиції України на ухвалу Господарського суду Київської області від 18.03.2025 у справі № 911/22/24 (911/953/25) задоволено частково:

- ухвалу Господарського суду Київської області від 18.03.2025 у справі № 911/22/24 (911/953/25) в частині задоволення заяви ТОВ «Регіональні Ресурси» в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Беркута М.С. від 18.03.2025 б/№ (вх. № 16/25) про забезпечення позову до подання позовної заяви, щодо зупинення дії Наказу Міністерства юстиції України від 17.03.2025 № 768/5 та в частині заборони Офісу протидії рейдерству, усім органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України чи його територіального органу, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації вчиняти будь-які нотаріальні та реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо спірного майна - скасовано та у цій частині у задоволенні заяви відмовлено;

- ухвалу Господарського суду Київської області від 18.03.2025 у справі № 911/22/24 (911/953/25) в частині задоволення заяви ТОВ «Регіональні Ресурси» в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Беркута М.С. від 18.03.2025 б/№ (вх. № 16/25) про забезпечення позову до подання позовної заяви, щодо заборони Офісу протидії рейдерству, усім органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України чи його територіального органу, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, виконувати Наказ від 17.03.2025 № 768/5 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо спірного майна - залишено без змін, а апеляційні скарги в цій частині - без задоволення;

- викладено пункти - 1-3 резолютивної частини ухвали Господарського суду Київської області від 18.03.2025 у справі № 911/22/24 (911/953/25) у наступній редакції:

1. Заяву ТОВ «Регіональні Ресурси» в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Беркута М.С. від 18.03.2025 б/№ (вх. № 16/25) про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити частково.

2. Заборонити Офісу протидії рейдерству, усім органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, посадовим особам Міністерства юстиції України чи його територіального органу, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, виконувати Наказ від 17.03.2025 № 768/5 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо:

- нежитлової будівлі загальною площею 106 кв.м. за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 4В (РНОНМ 391);

- нежитлової будівлі - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б) загальною площею 409 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), буд. 25 (РНОНМ 000);

- нежитлового приміщення, група приміщень № 27 (в літері А) загальною площею 91 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), буд. 25 (РНОНМ 000);

- приміщення № 27 та нежитлового будинку (літера А) загальною площею 3041,5 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), буд. 27 (РНОНМ 00).

3. В решті заяву ТОВ «Регіональні Ресурси» в особі керуючого санацією арбітражного керуючого Беркута М.С. від 18.03.2025 б/№ (вх. № 16/25) про забезпечення позову до подання позовної заяви - залишено без задоволення.

5. Пункти 4-6 резолютивної частини ухвали Господарського суду Київської області від 18.03.2025 у справі № 911/22/24 (911/953/25) - залишено без змін.

В подальшому, до суду в підсистемі «Електронний суд» надійшла заява Позивача від 17.07.2025 б/№ (вх. № 6473) про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.08.2025 зупинено провадження у справі № 911/22/24 (911/953/25) до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/5375/21.

18.08.2025 до суду надійшло клопотання ТОВ «Укрбуд Девелопмент» б/№, б/дати (вх. № 5208/25) про скасування заходів забезпечення позову.

Вказане клопотання передане судді Наріжному С.Ю. згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 04.09.2025.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.09.2025 поновлено провадження у справі № 911/22/24 (911/953/25) для розгляду клопотання ТОВ «Укрбуд Девелопмент» про скасування заходів забезпечення позову; судове засідання для розгляду клопотання ТОВ «Укрбуд Девелопмент» б/№, б/дати (вх. № 5208/25) про скасування заходів забезпечення позову призначено на 09.09.2025.

В судовому засіданні 09.09.2025 постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду клопотання ТОВ «Укрбуд Девелопмент» про скасування заходів забезпечення позову на 16.09.2025.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.09.2025 відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «Укрбуд Девелопмент» » б/№, б/дати (вх. № 5208/25) про скасування заходів забезпечення позову; зупинено провадження у справі № 911/22/24 (911/953/25) до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/5375/21.

До Господарського суду Київської області в підсистемі «Електронний суд» надійшло клопотання керуючого санацією ТОВ «Регіональні Ресурси» арбітражного керуючого Беркута М.С. від 08.12.2025 № 02-01/29-79 (вх. № 17221/25) про поновлення провадження у даній справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.12.2025 поновлено провадження у справі № 911/22/24 (911/953/25).

Розглянувши матеріали справи судом встановлено наступне.

Позивач в позовній заяві (враховуючи заяву про зміну предмету позову) просить суд:

- визнати відсутнім у ТОВ «Укрбуд Девелопмент» () права на нежитлову будівлю, загальною площею 106 кв.м., за адресою: місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 4В (РНОНМ 391);

- визнати відсутнім у ТОВ «Укрбуд Девелопмент» () права на нежитлову будівлю - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б), загальною площею 409 кв.м., за адресою: місто Київ, вулиця Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), будинок 25 (РНОНМ 000);

- визнати відсутнім у ТОВ «Укрбуд Девелопмент» () права на нежитлове приміщення, група приміщень № 27 (в літері А), загальною площею 91 кв.м., за адресою: місто Київ, вулиця Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), будинок 25, приміщення 27 (РНОНМ 000);

- визнати відсутнім у ТОВ «Укрбуд Девелопмент» () права на нежитловий будинок (літера А), загальною площею 3041,5 кв.м. за адресою: місто Київ, вулиця Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), будинок 27 (РНОНМ 00).

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 17.03.2025 № 768/5, яким частково задоволено скаргу ТОВ «Укрбуд Девелопмент».

Узагальнені доводи Позивача є наступними.

ТОВ «Регіональні Ресурси» згідно договорів купівлі-продажу у 2017-2018 роках набуло у власність офісні приміщення за адресами: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), 25, 27, бульвар Тараса Шевченка 4-В (РНОНМ: 391, 000, 000, 00).

Відомості про право власності Товариства на вказане майно було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

14.02.2020 вказане майно було передане ТОВ «Регіональні Ресурси» в іпотеку ТОВ «Укрбуд Девелопмент» за Договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Золотих О.О. за реєстровим № 14, для забезпечення виконання відповідних фінансових зобов`язань.

В подальшому, 14.02.2020 та 15.02.2020 ТОВ «Укрбуд Девелопмент» було звернуто стягнення на вказане нерухоме майно, шляхом набуття майна у власність, про що приватним нотаріусом КМНО Золотих О.О. були прийняті відповідні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

19.02.2020 між ТОВ «Укрбуд Девелопмент» та ТОВ «ФК «Арагон» було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Золотих О.О. за реєстровим номером 34, згідно якого ТОВ «Укрбуд Девелопмент» було передано в іпотеку об`єкти нерухомості та як наслідок приватним нотаріусом КМНО Золотих О.О. в ДРРП вчинено реєстраційні дії щодо реєстрації права іпотеки та заборони відчуження.

В подальшому, між ТОВ «ФК «Арагон» та ТОВ «ФК «Віртуоз», а надалі між ТОВ «ФК «Віртуоз» та ТОВ «Кілментон» було укладено низку правочинів, за якими право власності на зазначені вище об`єкти нерухомості перейшло до ТОВ «Кілментон».

Позивач стверджує, що внаслідок укладення низки правочинів відбулось вибуття належного ТОВ «Регіональні Ресурси» нерухомого майна та протиправне заволодіння таким майном іншими особами, включаючи скаржника ТОВ «Укрбуд Девелопмент».

Рішенням Господарського суду м. Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 визнано недійсним договір іпотеки, укладений 14.02.2020 між ТОВ «Регіональні Ресурси» та ТОВ «Укрбуд Девелопмент», посвідчений приватним нотаріусом КМНО Золотих О.О., за реєстровим № 14; визнано протиправними та скасовано низку рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі яких здійснювались реєстраційні дії щодо переходу права власності на спірні об`єкти нерухомості; витребувано від ТОВ «Кілментон» на користь ТОВ «Регіональні Ресурси» вказані вище об`єкти нерухомості.

Позивач стверджує, що рішенням Господарського суду м. Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 встановлено, що належним власником об`єктів нерухомості (за реєстраційними номерами 391, 000, 000 та 00) є ТОВ «Регіональні Ресурси», а правочини на підставі яких зазначені об`єкти вибули із власності останнього є недійсними.

Крім того Позивач посилається на висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 28.10.2024 у справі № 910/5375/21, згідно яких встановлено незаконність заволодіння ТОВ «Укрбуд Девелопмент» майном, яке належить ТОВ «Регіональні Ресурси».

Крім того, Міністерством юстиції України відповідно до прийнятих Наказів від 02.03.2020 та від 06.04.2023 встановлено, що рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, які приймались приватними нотаріусами щодо об`єктів нерухомості, прийняті з порушенням норм чинного законодавства.

Розпорядником майна ТОВ «Регіональні Ресурси» було встановлено, що в квітні 2023 року Міністерством юстиції України було виконано Наказ від 06.04.2023 № 1252/5, що призвело до скасування частини реєстраційних дій відносно належного ТОВ «Регіональні Ресурси» нерухомого майна.

Зокрема, фактично було скасовано реєстрацію права власності за ТОВ «Кілментон» та як наслідок відбулось поновлення попереднього реєстраційного запису про право власності на майно - за неналежним та незаконним власником ТОВ «Укрбуд Девелопмент».

Розпорядником майна ТОВ «Регіональні Ресурси» були вчинені дії, направлені на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21.

Так, ТОВ «Регіональні Ресурси» неодноразово зверталось до державних реєстраторів для виконання рішення суду, а також до Міністерства юстиції України щодо виконання наказу від 02.03.2020 № 738/5, проте постійно отримувало відмови, а саме: від 17.03.2020 № 12680/4830-33-20/19.1.1, від 03.03.2021 № 9461/4549-33-21/33.3, від 13.02.2024 № 23461/25805-33-24/33.3.

У зв`язку з отриманням вказаних відмов у вчиненні реєстраційних дій та поновленні прав власника, розпорядником майна ТОВ «Регіональні Ресурси» було подано до Господарського суду Київської області клопотання в порядку ч. 6 ст. 44 КУзПБ про скасування обтяжень, накладених на майно ТОВ «Регіональні Ресурси».

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.06.2024 у справі № 911/22/24 клопотання розпорядника майна ТОВ «Регіональні Ресурси» від 28.05.2024 б/№ задоволено; скасовано обмеження (заяви) щодо розпорядження майном, шляхом скасування відповідних записів про обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо належного ТОВ «Регіональні Ресурси» нерухомого майна; зобов`язано державного реєстратора, яким є особи, визначені частиною 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», здійснити державну реєстрацію припинення (скасування) вказаних у п. 2 резолютивної частини даної ухвали обтяжень (заяв).

Крім того, ухвалами районних судів були скасовані відповідні арешти та заборони щодо спірного нерухомого майна, які накладались в межах кримінальних проваджень.

В подальшому, Державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області Одринською О.В. на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 та інших документів були прийняті відповідні рішення:

- ОНМ 391 - рішення від 21.11.2024 № 76218773;

- ОНМ 000 - рішення від 21.11.2024 № 76218261;

- ОНМ 000 - рішення від 21.11.2024 № 76218640;

- ОНМ 00 - рішення від 21.11.2024 № 76218485, на підставі яких вчинено реєстраційні дії щодо поновлення права власності ТОВ «Регіональні Ресурси» в ДРРП.

06.12.2024 ТОВ «Укрбуд Девелопмент» звернулось до Міністерства юстиції України зі скаргою на прийняті державним реєстратором Одринською О.В. рішення. Скарга була зареєстрована 09.12.2024 за № СК-5917-24.

В ході розгляду скарги розпорядником майна ТОВ «Регіональні Ресурси» були спрямовані до Міністерства юстиції України письмові пояснення від 23.12.2024 № 02-01/29-50, доповнення до письмових пояснень від 03.02.2025 № 02-01/29-55 та доповнення до письмових пояснень від 06.02.2025 № 02-01/29-56.

17.03.2025 Міністерством юстиції України прийнято оскаржуваний Наказ № 768/5, згідно якого скаргу ТОВ «Укрбуд Девелопмент» від 06.12.2024 задоволено частково.

Підставою для прийняття оскаржуваного Наказу від 17.03.2025 зазначено Висновок центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції від 07.02.2025.

Позивач стверджує, що державним реєстратором Одринською О.В. прийнято відповідні рішення у сфері державної реєстрації з дотриманням вимог законодавства, у зв`язку з чим підстави для їх анулювання були відсутні.

Позивач посилається на положення ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 9 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2025 № 1128, і зазначає, що Мін`юстом було неправомірно прийнято оскаржуваний Наказ, оскільки не було першочергово перевірено наявності порушених прав скаржника ТОВ «Укрбуд Девелопмент».

Зокрема, з позиції Позивача, ТОВ «Укрбуд Девелопмент» не є і не було власником спірних об`єктів нерухомості, що встановлено рішенням Господарського суду м. Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 та підтверджено постановою Верховного Суду від 28.10.2024 у справі № 910/5375/21, а факт наявності реєстрації права власності за ТОВ «Укрбуд Девелопмент» був пов`язаний виключно з тим, що Мін`юстом було виконано Наказ від 06.04.2023 № 1252/5 (скасовано ланцюг рішень державних реєстраторів, вчинених на етапі переходу права власності від неналежного власника ТОВ «Укрбуд Девелопмент» до ТОВ «Кілментон»), проте протиправно не було виконано Наказ від 02.03.2020 № 738/5 (яким було скасовано ланцюг рішень державних реєстраторів, вчинених на етапі вибуття спірного майна із власності ТОВ «Регіональні Ресурси» до ТОВ «Укрбуд Девелопмент»).

Відтак, Позивач стверджує, що оскаржуваний Наказ Міністерства юстиції України № 768/5 від 17.03.2025 прийнятий з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2025 № 1128, у зв`язку з чим наказ підлягає скасуванню.

Відповідач 1 - ТОВ «Укрбуд Девелопмент» в поданому відзиві на позовну заяву заперечило проти задоволення позовних вимог і просить суд передати справу № 911/22/24 (911/953/25) для розгляду до Київського окружного адміністративного суду в порядку КАС України; у задоволенні позову відмовити повністю.

Узагальнені доводи Відповідача 1 є наступними.

Відповідно до відомостей з ДРРП право власності на зазначені 4 (чотири) об`єкти нерухомого майна до 20.11.2024 було зареєстровано за ТОВ «Укрбуд Девелопмент» як власником такого майна.

ТОВ «Укрбуд Девелопмент» вважає, що при прийнятті оскаржуваних рішень державним реєстратором Департаменту адміністративних послуг та процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області Одринською Оленою Вячеславівною були грубо порушені норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26.10.2011, а саме: всупереч ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пунктів 4, 16-18 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки державним реєстратором не було встановлено відповідність поданих/отриманих документів вимогам законодавства, зокрема відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах і не перевірили документи на наявність підстав для відмови в державній реєстрації прав, оскільки рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 по справі №910/5357/21 не існує і ніколи не приймалося; державний реєстратор Департаменту адміністративних послуг та процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області Одринська О.В. зобов`язана була відмовити у державній реєстрації права власності ТОВ «Регіональні Ресурси» на чотири об`єкти нерухомого майна на підставі пункту 9 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки вказані об`єкти нерухомого майна знаходяться у місті Києві, а не в Дніпропетровській області, враховуючи, що частиною 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачена виключна територіальна обмеженість державної реєстрації такого виду прав у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

У зв`язку з цим Відповідач 1 вважає, що Міністерством юстиції України було правомірно, з дотриманням вимог Закону прийнято оскаржуваний Наказ від 17.03.2025 № 768/5.

Крім того Відповідач 1 у відзиві зазначає, що у даній справі є одна позовна вимога про визнання протиправним та скасування Наказу Міністерства юстиції України, яка не є похідною від вимог у приватноправовому спорі, отже такий спір не підлягає розгляду в межах справи про банкрутство в порядку господарського судочинства, а має розглядатися Київським окружним адміністративним судом в порядку ст. 19, 20 КАС України.

Крім того Відповідач 1 зазначає про те, що ТОВ «Укрбуд Девелопмент» помилково залучено до даної справи в якості співвідповідача, оскільки до нього не заявлено жодних вимог; у випадку задоволення позову виконання рішення буде неможливим.

Відповідач 2 - Міністерство юстиції України в поданому відзиві на позовну заяву заперечило проти задоволення позовних вимог і просить суд закрити провадження в частині вимог про скасування п. 3, 5 Наказу від 17.03.2025 № 768/5 «Про задоволення скарги»; у задоволенні решти позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Узагальнені доводи Відповідача 2 є наступними.

Відповідач 2 зазначає, що Мін`юст здійснює розгляд скарг у сфері державної реєстрації у межах компетенції, визначеної законом, зокрема, на предмет наявності (відсутності) порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора.

При цьому, Мін`юст під час розгляду скарг перевіряє правильність оскаржуваних реєстраційних дій та не встановлює або спростовує дійсність правочинів, які стали підставою для набуття чи припинення майнових прав.

Відповідач 2 у відзиві вказує, що під час перевірки скарги ТОВ «Укрбуд Девелопмент» на рішення державного реєстратора Одринської О.В. було встановлено, що скарга подана з дотриманням строку на оскарження, було повідомлено заінтересованих осіб щодо розгляду скарги, отримано пояснення заінтересованих осіб, що на думку Відповідача 2 свідчить про дотримання процедури розгляду скарги.

Відповідач 2 зазначає, що Центральною Колегією Мін`юсту під час перевірки матеріалів скарги встановлено, що оскаржувані рішення є протиправними та підлягають анулюванню, оскільки вони прийняті за результатом розгляду заяв від 20.11.2024 щодо об`єктів 1-4 з порушенням черговості розгляду заяв, у зв`язку з наявністю у базі даних заяв інших раніше зареєстрованих заяв щодо об`єктів 1-4, щодо яких державними реєстраторами не було прийнято рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації.

Крім того, у базі даних заяв щодо об`єктів 1-4 були заяви-рішення суду про заборону вчинення реєстраційних дій від 25.02.2020 №№ 38644532, 38644845, 38644426, 38644687. При цьому, незважаючи на подані судові рішення, якими скасовано відповідні обтяження, такі арешти та обтяження не були скасовані в Державному реєстрі прав, оскільки державним реєстратором не було здійснено державної реєстрації припинення (скасування) вказаних заяв на підставі ухвали суду.

Відповідач 2 зазначає, що таке недотримання державним реєстратором вимог Закону призводить до унеможливлення проведення будь-яких наступних реєстраційних дій, щодо об`єктів нерухомого майна, оскільки Державний реєстр прав містить активні записи про заборону вчинення реєстраційних дій та заяви, які перешкоджатимуть у прийнятті рішень про державну реєстрацію відповідно до абзацу першого пункту 51 Порядку № 1127 та частині дванадцятій статті 18 Закону № 1952-IV.

У зв`язку з цим Відповідач 2 стверджує, що оскаржувані рішення державного реєстратора Одринської О.В. прийняті з порушенням загальних засад державної реєстрації прав, визначених пунктами 1, 4 частини першої статті 3 Закону, а саме щодо гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, щодо внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом.

Щодо тверджень Позивача про те, що скарга була подана особою, права якої не порушені, Відповідач 2 зазначає, що згідно відомостей з ДРРП право власності на спірні об`єкти нерухомості до 20.11.2024 було зареєстровано на скаржником ТОВ «Укрбуд Девелопмент» як власником такого майна, у зв`язку з чим, на думку Відповідача 2 скаржником було наведено обставини, якими обґрунтовується порушення його прав.

Враховуючи зазначене Відповідач 2 вважає відсутніми підстави для задоволення позову.

Крім того, як вже вказано вище, Відповідач 2 у відзиві заявив клопотання про закриття провадження в частині вимог про скасування пунктів 3, 5 Наказу від 17.03.2025 № 768/5 «Про задоволення скарги», оскільки в зазначеній частині спір є публічно-правовим, який виник між державним реєстратором та Мін`юстом, а тому такі позовні вимоги можуть бути розглянуті за правилами адміністративного судочинства за відповідним позовом державного реєстратора.

Позивачем надано суд відповідь на відзив Відповідача 1, в якому Позивач посилається на рішення Господарського суду м. Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 і стверджує, що ТОВ «Укрбуд Девелопмент» не є і не було власником спірних об`єктів нерухомості, отже не могло ініціювати перед Мін`юстом оскарження рішення державного реєстратора, оскільки права ТОВ «Укрбуд Девелопмент» оскаржуваними реєстраційними діями не було порушене.

Позивач зазначає, що висновок центральної Колегії Міністерства юстиції взагалі не містить підтвердження, що Відповідачем 2 на виконання імперативної вимоги, передбаченою ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 9 Порядку № 1128, було надано правову оцінку перевірки факту порушення прав ТОВ «Укрбуд Девелопмент» оскаржуваними рішеннями.

Стосовно юрисдикції та підсудності даного спору Позивач зазначає, що спірні правовідносини пов`язані з необхідністю захисту права ТОВ «Регіональні Ресурси» на об`єкти нерухомості, тобто цивільного права, отже позов у даній справі не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Позивач наголошує, що прийняте Мін`юстом рішення у формі оскаржуваного Наказу від 17.03.2025 порушує цивільні права та буде мати наслідком зміну матеріально-правового становища у формі позбавлення права власності ТОВ «Регіональні Ресурси» на Майно, що виключає можливість розгляду справи в межах адміністративної юрисдикції.

Водночас, враховуючи перебування ТОВ «Регіональні Ресурси» в судовій процедурі банкрутства, даний спір згідно ст. 7 КУзПБ підлягає розгляду саме в межах справи про банкрутство.

Позивачем надано суд відповідь на відзив Відповідача 2, в якому Позивач зауважив, що Мін`юстом було проігноровано, що судовими рішеннями були спростовані та визнані такими, що є неналежними, усі без виключення права ТОВ «Укрбуд Девелопмент» відносно Об`єктів нерухомості (в т.ч. але не виключно власності та іпотеки);

- у ТОВ «Укрбуд Девелопмент» відсутні будь-які права щодо Майна, відносно якого були прийняті оскаржувані рішення Державного реєстратора;

- ТОВ «Укрбуд Девелопмент» не було заявником щодо вчинення реєстраційних дій на підставі який прийняті оскаржувані рішення Державного реєстратора;

- твердження і заяви ТОВ «Укрбуд Девелопмент» (включаючи представників), що останнє є власником Майна, оскільки після виконання Наказу від 06.04.2023 в реєстрі відбулись відповідні автоматичні зміни, жодним чином не свідчить про дійсність таких прав щодо Майна та їх приналежність Скаржнику, виключно підкреслюють протиправність дій останніх та вчинення подальших спроб протиправного заволодіння належними Товариству Об`єктами нерухомості.

Позивач звертає увагу на непослідовність дій Мін`юсту, яка полягає в тому, що Мін`юстом було прийнято Накази № 738/5 від 02.03.2020 (про скасування реєстраційних дій, пов`язаних з вибуттям майна з власності ТОВ «Регіональні Ресурси» до ТОВ «Укрбуд Девелопмент») та № 1252/5 від 06.04.2023 (про скасування реєстраційних дій, пов`язаних з низкою подальшого ланцюга перереєстрацій майна від ТОВ «Укрбуд Девелопмент» до ТОВ «Кілментон»).

При цьому, Мін`юстом було фактично виконано Наказ № 1252/5 від 06.04.2023, проте протягом більш ніж 5 років не виконується Наказ № 738/5 від 02.03.2020 стосовно відновлення права власника спірного майна - ТОВ «Регіональні Ресурси», що на думку Позивача свідчить про недобросовісність поведінки Мін`юсту при прийнятті оскаржуваного Наказу від 17.03.2025 № 768/5 «Про задоволення скарги» та суперечить Доктрині venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці), оскільки Мін`юсту достеменно відомо про відсутність у ТОВ «Укрбуд Девелопмент» прав власника спірних об`єктів нерухомості і як наслідок, відсутність порушення будь-яких прав ТОВ «Укрбуд Девелопмент» оскаржуваними останнім реєстраційними діями.

У зв`язку з цим, з позиції Позивача, Висновок центральної Колегії Міністерства та прийнятий на підставі нього Наказ від 17.03.2025 не відповідають таким критеріям індивідуально-правового акту як обґрунтованість та врахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Таким чином Позивач вважає наявними підстави для задоволення позову в повному обсязі, оскільки доводи Відповідачів не спростовують наведеного Позивачем в позові обґрунтування незаконності Наказу Мін`юсту від 17.03.2025 № 768/5 «Про задоволення скарги».

Третя особа - державний реєстратор Одринська О.В. в наданих суду письмових поясненнях детально зазначила обставини прийняття нею рішень про державну реєстрацію речових прав на спірні об`єкти нерухомості, зокрема на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21, яким було відновлено право власності ТОВ «Регіональні Ресурси» на нерухоме майно та встановлено протиправність вибуття майна з власності ТОВ «Регіональні Ресурси» до ТОВ «Укрбуд Девелопмент» і всіх подальших реєстраційних дій, а також на підставі ухвали Господарського суду Київської області від 19.06.2024 у справі № 911/22/24 та низки судових рішень про скасування обтяжень спірного майна, та крім того з урахуванням Наказу Мін`юсту № 738/5 від 02.03.2020.

Щодо доводів Відповідача 1 про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 14.07.2021 по справі №910/5357/21 не існує і ніколи не приймалося, Третьою особою зазначено про допущення друкарської описки (вказано номер справи №910/5357/21 замість правильного №910/5375/21) в розділі «Додаткові відомості» (який не є обов`язковим для заповнення), та в подальшому вказана описка була виправлена 27.01.2025.

Третя особа зазначає, що державним реєстратором була дотримана послідовність та порядок державної реєстрації прав на нерухоме майно відповідно до статті 26 Закону, спираючись на наведені правові аспекти, було проведено реєстраційні дії та зареєстровано припинення права власності ТОВ «Укрбуд Девелопмент», відповідно до норм чинного законодавства, з урахуванням припинення наявних записів про обтяження, а також відновлено законне право власності ТОВ «Регіональні РЕСУРСИ», про що були видані відповідні Витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Проаналізувавши доводи учасників у справі по суті спору, а також матеріали справи в цілому, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Предметом спору у даній справі (враховуючи заяву Позивача про зміну предмету позову) є встановлення відсутності у ТОВ «Укрбуд Девелопмент» прав на спірні об`єкти нерухомості, а також вимога про визнання протиправним та скасування Наказу Мін`юсту від 17.03.2025 № 768/5 «Про задоволення скарги».

З матеріалів справи судом встановлено, що Позивач ТОВ «Регіональні Ресурси» згідно договорів купівлі-продажу у 2017-2018 роках набув у власність офісні приміщення за адресами: м. Київ, вул. Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), 25, 27, бульвар Тараса Шевченка 4-В (РНОНМ: 391, 000, 000, 00).

Відомості про право власності Позивача на вказане майно було внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

14.02.2020 вказане майно було передане ТОВ «Регіональні Ресурси» в іпотеку ТОВ «Укрбуд Девелопмент» за Договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом КМНО Золотих О.О. за реєстровим № 14, для забезпечення виконання відповідних фінансових зобов`язань.

В подальшому, 14.02.2020 та 15.02.2020 ТОВ «Укрбуд Девелопмент» було звернуто стягнення на вказане нерухоме майно, шляхом набуття майна у власність, про що приватним нотаріусом КМНО Золотих О.О. були прийняті відповідні рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

19.02.2020 між ТОВ «Укрбуд Девелопмент» та ТОВ «ФК «Арагон» було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Золотих О.О. за реєстровим номером 34, згідно якого ТОВ «Укрбуд Девелопмент» було передано в іпотеку об`єкти нерухомості та як наслідок приватним нотаріусом КМНО Золотих О.О. в ДРРП вчинено реєстраційні дії щодо реєстрації права іпотеки та заборон.

В подальшому, між ТОВ «ФК «Арагон» та ТОВ «ФК «Віртуоз», а надалі між ТОВ «ФК «Віртуоз» та ТОВ «Кілментон» було укладено низку правочинів, за якими право власності на зазначені вище об`єкти нерухомості перейшло до ТОВ «Кілментон».

Рішенням Господарського суду м. Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 (яке набрало законної сили 31.08.2021):

1) визнано недійсним договір іпотеки, укладений 14.02.2020 між ТОВ «Регіональні ресурси» та ТОВ «Укрбуд Девелопмент», посвідчений приватним нотаріусом КМНО Золотих О.О., зареєстрований в реєстрі за № 14;

2) визнано протиправним та скасовано:

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 51153436 від 15.02.2020 00:55:25, приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ та внесений на його підставі запис про право власності № 35503156; дата, час державної реєстрації - 15.02.2020 00:51:12; державний реєстратор - приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; підстава виникнення права власності - договір іпотеки, серія та номер 14, виданий 14.02.2020, видавник - Золотих О.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі, загальною площею 106 кв. м, яка знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 4 В, РН ОНМ 391;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51153434 від 15.02.2020 00:22:06, приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ та внесений на його підставі запис про право власності номер 35503154; дата, час державної реєстрації - 15.02.2020 00:13:03; державний реєстратор - приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; підстава виникнення права власності - договір іпотеки, серія та номер 14, виданий 14.02.2020, видавник - Золотих О.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлової будівлі - флігеля (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б), загальною площею 409 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, РН ОНМ 000;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 51153435 від 15.02.2020 00:39:04, приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ та внесений на його підставі запис про право власності № 35503155; дата, час державної реєстрації - 15.02.2020 00:32:58; державний реєстратор - приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; підстава виникнення права власності - договір іпотеки, серія та номер: 14, виданий 14.02.2020, видавник Золотих О.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення, група приміщень № 27 (в літері А), загальною площею 91 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, приміщення № 27, РН ОНМ 000;

- рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51153433 від 14.02.2020 23:46:03, приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ та внесений на його підставі запис про право власності № 35503153; Дата, час державної реєстрації - 14.02.2020 23:40:37; державний реєстратор - приватний нотаріус Золотих Олександр Олександрович, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ; підстава виникнення права власності - договір іпотеки, серія та номер: 14, виданий 14.02.2020, видавник Золотих О.О., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлового будинку (літера А), загальною площею 3041, 5 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 27 РН ОНМ 00.

3) витребувано від ТОВ «Кілментон» на користь ТОВ «Регіональні Ресурси» об`єкти нерухомого майна, а саме:

- нежитлову будівлю, загальною площею 106 кв. м, яка знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 4В, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 391;

- нежитлову будівлю - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б), загальною площею 409 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- нежитлове приміщення, група приміщень № 27 (в літері А), загальною площею 91 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25, приміщення № 27, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000;

- нежитловий будинок (літера А), загальною площею 3041, 5 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 27, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Зазначеним рішенням Господарського суду м. Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 встановлено, що належним власником об`єктів нерухомості (за реєстраційними номерами 391, 000, 000 та 00) є ТОВ «Регіональні Ресурси», а правочини, на підставі яких зазначені об`єкти вибули із власності останнього, є недійсними.

Крім того, Міністерством юстиції України відповідно до прийнятих Наказів від 02.03.2020 № 738/5 та від 06.04.2023 № 1252/5 встановлено, що рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень, які приймались приватними нотаріусами щодо об`єктів нерухомості прийняті з порушенням норм чинного законодавства.

Зокрема, пунктом 3 Наказу Міністерства юстиції України від 02.03.2020 № 738/5 скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 14.02.2020 № 51153420, 51153433, від 15.02.2020 № 51153434 та від 19.02.2020 № 51221677, 51222461, прийняті приватним нотаріусом КМНО Золотих О.О.

Пунктом 2 Наказу Міністерства юстиції України від 06.04.2023 № 1252/5 скасовано рішення від 29.09.2020 № 54319394, 54318973, 54319195, 54318749, 54322419, 54322369, 54322396, 54322333, прийняті приватним нотаріусом КМНО Юдіним М.А.

Згідно матеріалів справи, ТОВ «Регіональні Ресурси» неодноразово зверталось до державних реєстраторів для виконання рішення Господарського суду м. Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 та до Мін`юсту щодо виконання наказу від 02.03.2020 № 738/5, проте отримувало відмови, зокрема: від 17.03.2020 № 12680/4830-33-20/19.1.1, від 03.03.2021 № 9461/4549-33-21/33.3, від 13.02.2024 № 23461/25805-33-24/33.3.

Як встановлено судом з матеріалів справи, Міністерством юстиції України було фактично виконано Наказ від 06.04.2023 № 1252/5 про скасування реєстраційних дій, проте не було виконано Наказ від 02.03.2020 № 738/5, що призвело до правової невизначеності, яка полягала у відновленні державної реєстрації прав на спірні об`єкти нерухомості за ТОВ «Укрбуд Девелопмент» (яке ніколи не було законним власником вказаного нерухомого майна, що підтверджено рішенням Господарського суду м. Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21, а також постановою Верховного Суду від 28.10.2024 у справі № 910/5375/21) та одночасно у невжитті Мін`юстом заходів щодо відновлення прав законного власника спірних об`єктів нерухомості, яким є ТОВ «Регіональні Ресурси».

Суд зазначає, що основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Обов`язковість судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених ст. 129, 129-1 Конституції України та ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Враховуючи невиконання Мін`юстом прийнятого ним Наказу від 02.03.2020 № 738/5 Позивачем було вжито заходи щодо звернення до судів та отримання судових рішень про скасування обтяжень, які перешкоджали вчиненню реєстраційних дій щодо спірних об`єктів нерухомості.

Після отримання Позивачем низки судових рішень, які скасовували всі наявні обтяження та обмеження стосовно вчинення реєстраційних дій щодо спірних об`єктів нерухомості (у т.ч.: ухвали Господарського суду Київської області від 19.06.2024 у справі № 911/22/24, ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2021 у справі № 757/56678/21-к, ухвали Господарського суду м. Києва від 16.04.2024 у справі № 910/11861/21, ухвали Подільського районного суду м. Києва від 18.10.2023 у справі № 758/11896/23, ухвали Печерського районного суду м. Києва від 01.11.2023 у справі № 757/43872/23-к, постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.06.2020 у справі № 640/5313/20, ухвали Печерського районного суду м. Києва від 02.11.2021 у справі № 757/56676/21-к, ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 26.10.2021 у справі № 755/16975/21, ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 11.11.2021 у справі № 755/16975/21, ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2024 № 757/49911/24-к), ТОВ «Регіональні Ресурси» звернувся до Державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Дніпропетровської області Одринської О.В. для відновлення права власності ТОВ «Регіональні Ресурси» на спірні об`єкти нерухомості в ДРРП, яка на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 та інших супутніх документів прийняла відповідні рішення у сфері державної реєстрації що поновлення права власності ТОВ «Регіональні Ресурси», а саме - рішення від 21.11.2024 № 76218773 (щодо ОНМ 391), рішення від 21.11.2024 № 76218261 (щодо ОНМ 000), рішення від 21.11.2024 № 76218640 (щодо ОНМ 000), рішення від 21.11.2024 № 76218485 (щодо ОНМ 00).

Відтак судом встановлено, що 21.11.2024 на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21, право власності ТОВ «Регіональні Ресурси» щодо спірних об`єктів нерухомості було поновлено в ДРРП.

Проте, ТОВ «Укрбуд Девелопмент» звернулось до Міністерства юстиції України зі скаргою від 06.12.2024, яка зареєстрована в Мін`юсті 09.12.2024 за № СК-5917-24 на вчинені державним реєстратором Одринською О.В. реєстраційні дії та рішення у сфері державної реєстрації від 21.11.2024.

Оскаржуваним Наказом Міністерства юстиції України від 17.03.2025 № 768/5 «Про задоволення скарги» наказано:

« 1. Скаргу ТОВ «Укрбуд Девелопмент» від 06.12.2024 задовольнити частково.

2. Визнати прийнятими з порушеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анулювати рішення державного реєстратора Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Одринської Олени Вячеславівни від 21.11.2024 №№ 76218485, 76218261, 76218773, 76218640.

3. Тимчасово блокувати доступ державному реєстратору Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Одринській Олені Вячеславівні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці.

4. Виконання пункту 2 наказу покласти на Офіс протидії рейдерству.

5. Виконання пункту 3 наказу покласти на державне підприємство «Національні інформаційні системи».».

Щодо позовних вимог Позивача про визнання відсутніми у ТОВ «Укрбуд Девелопмент» прав власника спірних об`єктів нерухомості суд зазначає наступне.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зазначений принцип узгоджується із статтею 41 Конституції України, за якою кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а також Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 391 ЦК України).

За змістом статей 15 і 16 ЦК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У підпунктах 11.82-11.85 постанови від 09.02.2022 у справі № 910/6939/20 та підпунктах 8.43-8.46 постанови від 16.11.2022 у справі № 911/3135/20 Велика Палата Верховного Суду вказувала, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. При цьому суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок щодо нього, суди мають ураховувати його ефективність. Це означає, що вимога про захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечувати поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

За усталеною практикою Великої Палати Верховного Суду застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Схожі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23) та від 16.11.2022 у справі № 911/3135/20 (підпункт 8.47).

Крім того, за висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в пункті 58 постанови від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц, пункті 23 постанови від 08.02.2022 у справі № 209/3085/20 та підпункті 8.49 постанови від 16.11.2022 у справі № 911/3135/20, спосіб захисту права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду.

Разом з тим обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. Такий висновок сформульований, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 25.01.2022 у справі № 143/591/20 (підпункт 8.46), від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (підпункт 6.21), від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 (пункт 54), від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155).

Відповідно до частин першої та другої статті 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.

Суд звертає увагу на те, що такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання права, що визначений у пункті 1 частини другої статті 16 ЦК України, означає як наявність права, так і його відсутність. Визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності. Така правова позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 (пункт 6.12) та від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункти 54-56).

У пункті 57 постанови від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц Велика Палата Верховного Суду також виснувала, що для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку, зокрема, у таких випадках:

- кредитор у таких правовідносинах без звернення до суду з відповідним позовом може звернути стягнення на майно особи, яку він вважає боржником, інших осіб або інакше одержати виконання поза волею цієї особи-боржника в позасудовому порядку;

- особа не вважає себе боржником у відповідних правовідносинах і не може захистити своє право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов`язання, оскільки такого судового розгляду кредитор не ініціював (наприклад, кредитор надсилає претензії, виставляє рахунки на оплату тощо особі, яку він вважає боржником).

Застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення правової невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише в разі, якщо така невизначеність триває, ініційований кредитором спір про захист його прав суд не вирішив і відповідне провадження не було відкрите (пункт 64 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц).

З матеріалів справи судом встановлено, що законним та належним власником спірних об`єктів нерухомості, а саме:

- нежитлової будівлі, загальною площею 106 кв.м., за адресою: місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 4В (РНОНМ 391);

- нежитлової будівлі - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б), загальною площею 409 кв.м., за адресою: місто Київ, вулиця Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), будинок 25 (РНОНМ 000);

- нежитлового приміщення, група приміщень № 27 (в літері А), загальною площею 91 кв.м., за адресою: місто Київ, вулиця Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), будинок 25, приміщення 27 (РНОНМ 000);

- нежитлового будинку (літера А), загальною площею 3041,5 кв.м. за адресою: місто Київ, вулиця Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), будинок 27 (РНОНМ 00),

є ТОВ «Регіональні Ресурси», яке набуло права власності на вказані об`єкти нерухомості згідно договорів купівлі-продажу у 2017-2018 роках.

Вказані обставини підтверджуються, зокрема, рішенням Господарського суду м. Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21, яким встановлено, що належним власником об`єктів нерухомості (за реєстраційними номерами 391, 000, 000 та 00) є ТОВ «Регіональні Ресурси», а правочини на підставі яких зазначені об`єкти вибули із власності останнього є недійсними; а також постановою Верховного Суду від 28.10.2024 у справі № 910/5375/21, згідно якої встановлено незаконність заволодіння ТОВ «Укрбуд Девелопмент» майном, яке належить ТОВ «Регіональні Ресурси».

Отже, враховуючи, що ТОВ «Укрбуд Девелопмент» всупереч вказаним вище рішенням Господарського суду м. Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21 та Верховного Суду в постанові від 28.10.2024 у справі № 910/5375/21, вживаються активні заходи щодо оспорювання та невизнання права власності ТОВ «Регіональні Ресурси» на спірні об`єкти нерухомості, у т.ч. шляхом подання скарги від 06.12.2024 до Міністерства юстиції України на вчинені державним реєстратором Одринською О.В. реєстраційні дії та рішення у сфері державної реєстрації від 21.11.2024, суд дійшов висновку про наявність підстав для захисту прав ТОВ «Регіональні Ресурси» як власника спірних об`єктів нерухомості, шляхом задоволення позовних вимог Позивача про визнання відсутнім у ТОВ «Укрбуд Девелопмент» () прав на спірні об`єкти нерухомості, а саме:

- нежитлову будівлю, загальною площею 106 кв.м., за адресою: місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 4В (РНОНМ 391);

- нежитлову будівлю - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б), загальною площею 409 кв.м., за адресою: місто Київ, вулиця Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), будинок 25 (РНОНМ 000);

- нежитлове приміщення, група приміщень № 27 (в літері А), загальною площею 91 кв.м., за адресою: місто Київ, вулиця Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), будинок 25, приміщення 27 (РНОНМ 000);

- нежитловий будинок (літера А), загальною площею 3041,5 кв.м. за адресою: місто Київ, вулиця Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), будинок 27 (РНОНМ 00).

Щодо позовної вимоги Позивача про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 17.03.2025 № 768/5 суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

«На підставі» означає, що орган державної влади (суб`єкт владних повноважень) повинен бути утвореним у порядку визначеному Конституцією і законами України та зобов`язаний діяти на виконання вимог закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що орган державної влади (суб`єкт владних повноважень) повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

«У спосіб» означає, що орган державної влади (суб`єкт владних повноважень) зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії та повинен обирати лише визначені законом засоби.

Згідно з підпунктом 83-10 пункту 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 № 228, Мін`юст відповідно до покладених на нього завдань розглядає відповідно до закону скарги на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Мін`юсту та приймає обов`язкові до виконання рішення.

Пунктом 10 Положення № 228 визначено, що Мін`юст у межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, здійснює організацію і контроль за їх виконанням.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також дії, пов`язані з автоматичною державною реєстрацією прав, можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України або до суду. Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до суду.

Частиною 3 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів особою, права якої порушено, протягом двох місяців з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав.

Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», до скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав можуть бути додані документи (їх копії), що підтверджують порушення прав скаржника.

Згідно п. 9 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 (надалі: «Порядок № 1128»), під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в реєстрах, у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:

1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;

2) чи було рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах;

3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації, відмовити в її задоволенні або залишити скаргу без розгляду по суті;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;

5) які рішення або дії визнаються такими, що прийняті із порушенням Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» і підлягають анулюванню, скасуванню, і які дії, що випливають із відповідного факту визнання такими, що прийняті із порушенням Законів України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», підлягають вчиненню.

Порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Захисту підлягає виключно наявне законне порушене право або інтерес особи, яка є суб`єктом (носієм) порушеного права чи інтересу та звернулася за таким захистом до Міністерства юстиції України.

Для того, щоб особі було надано захист згідно правового механізму, закріпленого в ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», законодавець поклав обов`язок на Мін`юст та його територіальні органи щодо першочергового встановлення - чи особа скаржник дійсно має порушене право (інтерес) і чи це право (інтерес) є порушеним, а вже в подальшому повинна надаватись правова оцінка обставинам щодо предмету оскарження.

Скаржник ТОВ «Укрбуд Девелопмент» обґрунтовуючи підстави для звернення зі скаргою до Мін`юсту та порушення своїх прав зазначив, що до моменту прийняття Державним реєстратором Одринською О.В. оскаржуваних рішень, саме за скаржником було зареєстроване в ДРРП право власності на спірні об`єкти нерухомості, у зв`язку з чим ТОВ «Укрбуд Девелопмент» вважає себе належним власником такого майна.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом наведеної норми права державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування у особи права власності, необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Суть державної реєстрації прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, які вже мали місце на підставі рішень відповідних органів, договорів чи інших правовстановлюючих документів, шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру прав, а не безпосередньо створення таких фактів зазначеними записами.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 680/214/16-ц (провадження № 14-445цс19) зроблено висновок про те, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для підтвердження права власності, а самостійного значення для виникнення права власності не має.

Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права.

Як встановлено судом вище, ТОВ «Укрбуд Девелопмент» не є і ніколи не було законним власником спірних об`єктів нерухомості, зокрема враховуючи рішення Господарського суду м. Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21, постанову Верховного Суду від 28.10.2024 у справі № 910/5375/21, Наказ Міністерства юстиції України від 02.03.2020 № 738/5, про що Позивачем було повідомлено Мін`юст протягом розгляду скарги в письмових поясненнях від 23.12.2024 № 02-01/29-50, доповненнях до письмових пояснень від 03.02.2025 № 02-01/29-55 та доповненнях до письмових пояснень від 06.02.2025 № 02-01/29-56.

Частиною 6 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав Міністерство юстиції України, його територіальні органи приймають одне з таких мотивованих рішень, яке не пізніше наступного робочого дня з дня його прийняття розміщується на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України чи відповідного територіального органу:

- про задоволення скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність не відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав);

- про відмову в задоволенні скарги (якщо оскаржувані рішення, дії або бездіяльність відповідають законодавству у сфері державної реєстрації прав);

- про залишення скарги без розгляду по суті.

Міністерство юстиції України, його територіальні органи залишають скаргу на рішення, дії або бездіяльність у сфері державної реєстрації прав без розгляду по суті, якщо: скаргу подано особою, права якої у зв`язку з оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю у сфері державної реєстрації прав не порушено.

Враховуючи зазначене вище, а також той факт, що ТОВ «Укрбуд Девелопмент» не має ніяких прав щодо спірних об`єктів нерухомості, вчинені оскаржувані ТОВ «Укрбуд Девелопмент» реєстраційні дії та прийняті рішення Державного реєстратора Одринської О.В. жодним чином не впливають, не змінюють та не припиняють законних прав скаржника, отже скарга ТОВ «Укрбуд Девелопмент» мала бути залишена Відповідачем 2 - без розгляду по суті.

При цьому, Висновок центральної колегії Мін`юсту взагалі не містить підтвердження, що Відповідачем 2 на виконання імперативної вимоги, передбаченої ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 9 Порядку № 1128, було надано правову оцінку перевірки факту порушення прав ТОВ «Укрбуд Девелопмент» оскаржуваними рішеннями державного реєстратора.

Як встановлено судом вище, Міністерством юстиції України було фактично виконано Наказ від 06.04.2023 № 1252/5 про скасування реєстраційних дій, проте не було виконано Наказ від 02.03.2020 № 738/5, що призвело до правової невизначеності, яка полягала у відновленні державної реєстрації прав на спірні об`єкти нерухомості за ТОВ «Укрбуд Девелопмент» (яке ніколи не було законним власником вказаного нерухомого майна, що підтверджено рішенням Господарського суду м. Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21, а також постановою Верховного Суду від 28.10.2024 у справі № 910/5375/21) та одночасно у невжитті Мін`юстом заходів щодо відновлення прав законного власника спірних об`єктів нерухомості, яким є ТОВ «Регіональні ресурси».

Отже, Міністерство юстиції України при розгляді скарги було обізнане з вказаними обставинами стосовно відсутності у ТОВ «Укрбуд Девелопмент» будь-яких прав на спірні об`єкти нерухомості (та відповідно відсутності порушення будь-яких прав скаржника оскаржуваними реєстраційними діями), зокрема враховуючи подані Позивачем письмові пояснення до Мін`юсту під час розгляду скарги ТОВ «Укрбуд Девелопмент» на рішення державного реєстратора.

З матеріалів справи вбачається, що фактично оскаржувані реєстраційні дії та рішення Державного реєстратора Одринської О.В. були спрямовані на відновлення порушених прав законного власника спірних об`єктів нерухомості - ТОВ «Регіональні Ресурси», відповідно до наявних документів на підтвердження таких прав, у т.ч. рішення Господарського суду м. Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21, а також додатково поданих судових рішень, якими скасовано всі обтяження, що могли перешкодити відновленню таких прав законного власника.

Проте Міністерством юстиції України жодним чином не було зазначено про факт обізнаності з вказаними вище обставинами, попри обізнаність щодо останніх (зокрема щодо відсутності у ТОВ «Укрбуд Девелопмент» будь-яких прав стосовно спірних об`єктів нерухомості, а також скасування рішень державного реєстратора (згідно яких були внесені записи про реєстрацію спірного майна за скаржником) згідно Наказу Міністерства юстиції України від 02.03.2020 № 738/5).

У зв`язку з цим, враховуючи прийнятий Наказ Міністерства юстиції України від 02.03.2020 № 738/5, який не був фактично виконаний Мін`юстом протягом тривалого строку (більше 5 років), суд дійшов висновку про допущення Міністерством юстиції України при розгляді скарги та прийнятті оскаржуваного Наказу від 17.03.2025 № 768/5 порушення Доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі- «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Суд зазначає, що наведення обставин, які засвідчують факт порушеного права або інтересу скаржника і надання відповідних доказів (в разі їх наявності) має суттєве значення для вирішення Колегією питання щодо належності скаржнику права на звернення з такою скаргою, а також для обрання способу його відновлення, в разі виявлення факту його порушення.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, що рішення повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Враховуючи зазначені вище обставини суд дійшов висновку про те, що Висновок центральної колегії Міністерства та прийнятий на підставі нього Наказ від 17.03.2025 № 768/5 не відповідають таким критеріям індивідуально-правового акту як обґрунтованість та врахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття.

Проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності суд дійшов висновку про те, що допущене Міністерством юстиції України порушення ч. 3 ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 9 Порядку № 1128 (яке полягає у нездійсненні перевірки та оцінки обставин щодо відсутності у скаржника ТОВ «Укрбуд Девелопмент» порушених прав та законних інтересів оскаржуваними реєстраційними діями) є суттєвим, а не формальним, враховуючи наслідки прийнятого Наказу від 17.03.2025 № 768/5 для законного власника спірних об`єктів нерухомості - ТОВ «Регіональні Ресурси».

У рішенні ЄСПЛ від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04, пункт 70) Суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він зазначив, що у разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на такі основоположні права, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Відтак, вказане вище порушення, яке допущене Міністерством юстиції України при прийнятті Наказу від 17.03.2025 № 768/5, є самостійною та достатньою підставою для визнання його протиправним та скасування (зокрема в частині п. 1, 2, 4 Наказу).

Доводи Відповідачів 1, 2 у поданих до суду відзивах щодо неправомірності прийнятих Державним реєстратором Одринською О.В. рішень у сфері державної реєстрації у зв`язку з наявністю низки технічних перепон, які мали унеможливити вчинення реєстраційних дій, відхиляються судом як необґрунтовані, оскільки не спростовують викладених вище висновків суду стосовно протиправності розгляду Мін`юстом скарги, поданої особою, яка не є законним власником спірних об`єктів нерухомості та відповідно не є носієм прав і законних інтересів, які могли бути порушені оскаржуваними реєстраційними діями.

Крім того судом взято до уваги подані Третьою особою письмові пояснення щодо обставин прийняття Державним реєстратором Одринською О.В. оскаржуваних рішень у сфері державної реєстрації, детального дослідження державним реєстратором всіх наявних в ДРРП записів та заявок про обтяження, в комплексі з наданими Позивачем судовими рішеннями, якими скасовано відповідні обтяження та обмеження, за результатом чого прийнято законні рішення про державну реєстрацію, які спрямовані на виконання рішення Господарського суду м. Києва від 14.07.2021 у справі № 910/5375/21, Наказу Міністерства юстиції України від 02.03.2020 № 738/5 та відновлення державної реєстрації прав законного власника спірних об`єктів нерухомості - ТОВ «Регіональні Ресурси».

Відносно доводів Відповідача 1 стосовно юрисдикції та підсудності даного спору суд зазначає наступне.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на 0виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Крім того, відповідно до ст. 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша).

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи (частина друга вказаної статті).

Отже, законодавцем визначено, що розгляд спорів з позовними вимогами до боржника та щодо його майна, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.02.2024 відкрито провадження у справі № 911/22/24 про банкрутство ТОВ «Регіональні ресурси», отже відповідний судовий спір повинен бути розглянутий Господарським судом Київської області в межах справи № 911/22/24 про банкрутство ТОВ «Регіональні ресурси».

Практика Верховного Суду визначила, що дана категорія спорів має приватноправовий характер, тому належить саме до юрисдикції господарських судів. Такий висновок обумовлений тим, що приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника.

Враховуючи зазначене суд відхиляє як необґрунтовані доводи Відповідача 1 про те, що дана справа не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства і має розглядатися Київським окружним адміністративним судом.

Відносно доводів та заперечень Відповідача 1, які пов`язані зі зміною Позивачем предмету спору, що на думку Відповідача 1 впливає на юрисдикцію даного спору, суд зазначає наступне.

Якщо позивач заявляє вимогу, яка за належної інтерпретації може ефективно захистити його порушене право, суди не повинні відмовляти в її задоволенні виключно з формальних міркувань, оскільки це призведе до необхідності повторного звернення позивача до суду за захистом його прав (які за наведених умов могли бути ефективно захищені), що не відповідатиме принципам верховенства права та процесуальної економії (див. mutatis mutandis висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в пунктах 117, 118 постанови від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18 (914/608/20), у підпунктах 8.42- 8.45 постанови від 10.04.2024 у справі № 496/1059/18).

У кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату хоче досягнути позивач унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог (частина перша статті 14 ГПК України), але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 13 ГПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2021 у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80, 81, 83), від 01.07.2021 у справі № 9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26.10.2021 у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 01.02.2022 у справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22.09.2022 у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36), від 20.06.2023 у справі № 633/408/18 (підпункт 11.12) та від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18 (пункт 31)).

Отже, якщо суд дійшов висновку, що речове право позивача було порушене та підлягає поновленню зі скасуванням рішення Мін`юсту, прийнятого згідно ст. 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», посадова особа Мін`юсту на підставі судового рішення повинна повернути таке право позивача у стан, що існував до відповідної державної реєстрації, шляхом державної реєстрації на користь позивача змін чи набуття зазначеного речового права.

У зв`язку з викладеним та виходячи з мети позову про скасування Наказу у цій справі, а також наведених у позові обґрунтувань, заявлену Позивачем первісну вимогу слід інтерпретувати як спрямовану на введення його у володіння шляхом відновлення державної реєстрації відповідного речового права на об`єкти нерухомості, законним власником яких є Позивач.

У цьому висновку суд звертається до висновків Великої Палати Верховного Суду, сформульованих в пунктах 9.47, 9.48 постанови від 03.09.2025 у справі № 910/2546/22 (провадження № 12-43гс24) з посиланням на висновки, викладені у підпункті 8.47 постанови від 10.04.2024 у справі № 496/1059/18,підпункті 11.13 постанови від 20.06.2023 у справі № 633/408/18 та пункті 36 постанови від 04.07.2023 у справі № 233/4365/18).

Таким чином суд дійшов висновку про те, що звертаючись з позовом у даній справі, а також в подальшому із заявою про зміну предмету позову, Позивачем правильно визначено юрисдикцію даного спору, а також суб`єктний склад сторін спору, отже протилежні доводи Відповідача 1 відхиляються судом як необґрунтовані.

Стосовно клопотання Відповідача 2 про часткове закриття провадження у справі суд зазначає наступне.

Відповідач 2 у відзиві на позов просить суд закрити провадження в частині вимог про скасування пунктів 3, 5 Наказу від 17.03.2025 № 768/5.

Так, пунктом 3 резолютивної частини наказу Міністерства юстиції України від 17.03.2025 № 768/5 «Про задоволення скарги» наказано тимчасово блокувати доступ державному реєстратору Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Одринській Олені Вячеславівні до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 3 (три) місяці. Пунктом 5 встановлено, що виконання пункту 3 наказу покладено на Державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Питання щодо розмежування адміністративної та господарської юрисдикції спорів детально наведено вище з посиланням на відповідні норми КАС України та ГПК України.

З матеріалів справи вбачається, що прийняття Міністерством юстиції України Наказу від 17.03.2025 № 768/5 «Про задоволення скарги» в частині пунктів 3, 5 резолютивної частини цього наказу є такими, що винесені внаслідок реалізації Мін`юстом своїх владно-управлінських функцій у сфері нагляду та контролю за законністю рішень, дій та бездіяльності державних реєстраторів, які делеговані Міністерству юстиції України державою.

Відтак, в частині позовних вимог про скасування пунктів 3, 5 Наказу Міністерства юстиції України від 17.03.2025 № 768/5 «Про задоволення скарги» щодо тимчасового блокування доступу до ДРРП Державному реєстратору Одринській О.В., спір в цій частині є публічно-правовим, який виник між державним реєстратором та Міністерством юстиції України, а тому такі позовні вимоги можуть бути розглянуті за правилами адміністративного судочинства за позовною заявою цього державного реєстратора.

У постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.08.2023 у справі № 320/9713/20 Верховний Суд дійшов висновку про те, що державний реєстратор не має права оскаржувати спірний наказ в частині реєстраційних записів та рішення. Проте, державний реєстратор є належним позивачем в адміністративній справі про скасування спірного наказу в частині застосованих до нього санкції, у зв`язку з чим, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду частково закрив провадження в адміністративній справі, залишивши лише позовні вимоги, які стосуються анулювання доступу державному реєстратору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 1 частини першої статті 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Таким чином, провадження у справі № 911/22/24 (911/953/25) підлягає закриттю в частині позовної вимоги про скасування п. 3, 5 Наказу Міністерства юстиції України від 17.03.2025 № 768/5 «Про задоволення скарги».

Згідно ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що важливим елементом змагальності господарського процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Відповідні висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц та постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 30.06.2022 у справі № 927/774/20.

У ст. 79 ГПК України закріплюється стандарт доказування «вірогідності доказів», який підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач і відповідач. Тобто із введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї їх кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Іншими словами, тлумачення змісту ст. 79 ГПК України свідчить, що на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Враховуючи встановлені судом вище фактичні обставини даної справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, зокрема в частині визнання відсутнім у ТОВ «Укрбуд Девелопмент» () прав на спірні об`єкти нерухомості, а саме:

- нежитлову будівлю, загальною площею 106 кв.м., за адресою: місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 4В (РНОНМ 391);

- нежитлову будівлю - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б), загальною площею 409 кв.м., за адресою: місто Київ, вулиця Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), будинок 25 (РНОНМ 000);

- нежитлове приміщення, група приміщень № 27 (в літері А), загальною площею 91 кв.м., за адресою: місто Київ, вулиця Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), будинок 25, приміщення 27 (РНОНМ 000);

- нежитловий будинок (літера А), загальною площею 3041,5 кв.м. за адресою: місто Київ, вулиця Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), будинок 27 (РНОНМ 00),

а також в частині визнання протиправними та скасування п. 1, 2, 4 Наказу Міністерства юстиції України від 17.03.2025 № 768/5 «Про задоволення скарги».

В іншій частині, а саме в частині визнання протиправними та скасування п. 3, 5 Наказу Міністерства юстиції України від 17.03.2025 № 768/5 «Про задоволення скарги», провадження у справі підлягає закриттю.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 129 ГПК України:

- судові витрати Позивача у вигляді судового збору в сумі 3028,00 грн, сплаченого за подання позовної заяви покладається на Позивача та Відповідача 2 порівну, у зв`язку з частковим задоволенням позовної вимоги про визнання протиправним і скасування наказу (стягненню з Відповідача 2 на користь Позивача підлягає сума 1514,00 грн);

- судові витрати Позивача у вигляді судового збору в сумі 9689,60 грн, сплаченого при поданні заяви про зміну предмету позову покладається на Відповідача 1 у зв`язку з повним задоволенням відповідних позовних вимог;

- судові витрати Позивача у вигляді судового збору в сумі 1514,00 грн, сплаченого Позивачем за подання заяви про забезпечення позову, покладаються на Відповідачів 1, 2 порівну, по 757,00 грн, які підлягають стягненню з Відповідачів 1, 2 на користь Позивача.

Керуючись ст. 129, 231, 233, 238, 240, 241, 256 ГПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» () права на нежитлову будівлю, загальною площею 106 кв.м., за адресою: місто Київ, бульвар Тараса Шевченка, будинок 4В (РНОНМ 391).

3. Визнати відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» () права на нежитлову будівлю - флігель (адмін. будинок) 2-пов. (літ. Б), загальною площею 409 кв.м., за адресою: місто Київ, вулиця Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), будинок 25 (РНОНМ 000).

4. Визнати відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» () права на нежитлове приміщення, група приміщень № 27 (в літері А), загальною площею 91 кв.м., за адресою: місто Київ, вулиця Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), будинок 25, приміщення 27 (РНОНМ 000).

5. Визнати відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» () права на нежитловий будинок (літера А), загальною площею 3041,5 кв.м. за адресою: місто Київ, вулиця Чикаленка Євгена (колишня назва вул. Пушкінська), будинок 27 (РНОНМ 00).

6. Визнати протиправними та скасувати п. 1, 2, 4 Наказу Міністерства юстиції України від 17.03.2025 № 768/5 «Про задоволення скарги».

7. Закрити провадження у справі в частині визнання протиправними та скасування п. 3, 5 Наказу Міністерства юстиції України від 17.03.2025 № 768/5 «Про задоволення скарги».

8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент» (03039, м. Київ, пр-т. Голосіївський, буд. 17, оф. 3/1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні Ресурси» (07501, Київська обл., смт Баришівка, вул. Софіївська, 34, буд. 1; ) 10446 (десять тисяч чотириста сорок шість) грн 60 коп. судового збору.

9. Стягнути з Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональні Ресурси» (07501, Київська обл., смт Баришівка, вул. Софіївська, 34, буд. 1; ) 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одну) грн 00 коп. судового збору.

10. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

11. Копію рішення надіслати учасникам у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення та підписання повного тексту рішення.

Дата виготовлення і підписання рішення 26.02.2026.

Суддя С.Ю. Наріжний