ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" лютого 2026 р.м. Одеса Справа № 923/1804/14(916/3106/24)

Господарський суд Одеської області у складі судді Найфлейш В.Д.,

при секретарі судового засідання Дурович А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги (за вх.№2-86/25 від 22.01.2026р.) ОСОБА_1 на дії (бездіяльність) державного виконавця

в межах справи № 923/1804/14 (916/3106/24)

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" (73011, м. Херсон, вул. Адмірала Макарова, 203, )

про стягнення

в межах справи про банкрутство №916/1804/14

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Метизний завод "Шплінт.УА" (місцезнаходження - м.Кам`янське (раніше Дніпродзержинськ), 3-й Баглійський провулок, буд. 1-Ж, )

до боржника: Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" (місцезнаходження - м. Херсон, вул. Адмірала Макарова, 203, )

про визнання банкрутом

Представники сторін:

Скаржник - ОСОБА_2 (зал 2)

Державний виконавець - Попилястий А.Б.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.10.2024р. позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" (73011, м. Херсон, вул. Адмірала Макарова, 203, ) про стягнення задоволено в повному обсязі, стягнуто з Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" (73011, м. Херсон, вул. Адмірала Макарова, 203, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість в сумі 432 365 грн. (чотириста тридцять дві тисячі триста шістдесят п`ять гривень) 91 коп., з яких: середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 08.06.2021 по 19.06.2024р. в сумі 352 365 (триста п`ятдесят дві тисячі триста шістдесят п`ять) грн. 91 коп.; відшкодування моральної шкоди в сумі 80 000 (вісімдесят тисяч) грн., стягнуто з Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" (73011, м.Херсон, вул. Адмірала Макарова, 203, ) на користь Державного бюджету України (рахунок № UA0026001 в ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код ЄДРПОУ отримувача - 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у сумі 6485 (шість тисяч чотириста вісімдесят п`ять) грн. 49 коп.

На виконанні у Корабельного ВДВС у м. Херсоні ПМУМЮ (м. Одеса) перебував наказ від 18.11.2024 року Господарського суду Одеської області про стягнення з АТ Таврійська будівельна компанія на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 432 365,91 грн., з яких середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 08 червня 2021 року по 19 червня 2024 року в сумі 352 365,91 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 80 000 грн. (виконавче провадження № 76703605).

27.01.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Попилястим А.Б. прийнято виконавче провадження № 76703605 до виконання, про що винесено відповідну постанову.

26.02.2025 державним виконавцем Попилястим А.Б. на підставі статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження №76703605 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 44731026.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 24.12.2024 стягнуто з Акціонерного товариства «Таврійська будівельна компанія» на користь ОСОБА_1 середньоденну заробітну плату 395,77 грн, починаючи з 20.06.2024 по день повного фактичного розрахунку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні з урахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів, а також матеріальну компенсацію (індексацію) майнових втрат за період з 08.06.2021 по 19.06.2024 та з 20.06.2024 за кожен день до повного фактичного розрахунку на підставі даних Національного банку України про середньозважені ставки за кредитами в річному обчисленні.

17.01.2025 видано накази на примусове виконання додаткового рішення Господарського суду Одеської області від 24.12.2024 по справі № 923/1804/14(916/3106/24).

За виданими Господарським судом Одеської області наказами від 17.01.2025р. відкрито виконавчі провадження № 79713513 та № № 79713385, що перебувають на виконанні у ВПВР УЗПВР у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Одеського МУ Міністерства юстиції України.

До Господарського суду Одеської області надійшла від ОСОБА_1 скарга на дії виконавця.

Ухвалою суду від 22.01.2026р. скаргу на дії виконавця прийнято до розгляду та призначено в засіданні суду на 03" лютого 2026 р. о 12:15.

26.01.2026р. скаржником подано заяву про заміну неналежного відповідача.

28.01.2026р. від скаржника надійшли доповнення до скарги.

Ухвалою суду від 03.02.2026р. продовжено строк розгляду скарги на дії виконавця на 20 календарних днів та призначено в засіданні суду на 17.02.2026р. о 12:30; заяву скаржника про заміну неналежного відповідача задоволено; замінено ВПВР УЗПВР в Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () на належного відповідача - ВПВР УЗПВР у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ().

17.02.2026р. в судовому засіданні проголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвалу.

Розглянувши матеріали скарги, повно та всебічно дослідивши обставини скарги та докази на їх підтвердження, суд виходить з наступного.

Умови й порядок виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) визначені Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 означеного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон №1403-VIII).

Законом №1403-VIII визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) державними виконавцями органів державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3 Закону №1403-VIII).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: - здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; - надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; - розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; - заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; - роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

З аналізу наведених положень висновується, що на виконавця покладено обов`язок неупереджено, ефективно, своєчасно та в повному обсязі вживати заходи щодо повного виконання рішення суду у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження зокрема має право:

- безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

- накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

- здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

- використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

- звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

- вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

- отримувати від банків та інших фінансових установ, небанківських надавачів платіжних послуг, емітентів електронних грошей інформацію про наявність рахунків/електронних гаманців та/або стан рахунків/електронних гаманців боржника, рух коштів та операції за рахунками/електронними гаманцями боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Частиною 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», розшук боржника юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його, місцезнаходженням.

У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією. Тимчасове затримання та зберігання поліцією на спеціальних майданчиках чи стоянці виявленого за результатами розшуку транспортного засобу боржника здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розшук транспортного засобу боржника припиняється в разі його виявлення, про що виконавцем не пізніше наступного робочого дня виноситься постанова про зняття майна з розшуку.

Згідно з ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до частин 1,2 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувана. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи

У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Державний (приватний) виконавець повинен періодично, неодноразово та/або систематично проводити перевірки майнового стану Боржника із метою належного виконання рішення суду з врахуванням всього періоду перебування виконавчого документу на примусовому виконанні в органі примусового виконання.

Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена зокрема, у постанові від 23.08.2018 у справі №911/167/17.

Відповідно до ч. 5 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження, у разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 4, 7 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений виконавцем, але не раніше ніж через п`ять робочих днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.

Обгрунтовуючи бездіяльність ОСОБА_3 , скаржник зазначає, що державним виконавцем не вжито жодних заходів примусового виконання рішень по виконавчим провадженням №68167880, №76703605, №79713513, №79713385, зокрема, щодо накладення арешту, опису та реалізації майна АТ "Таврiйська будiвельна компанiя", яке знаходиться на земельних ділянках, розташованих на територiї Дар`ївської сільської територіальної громади за кадастровими номерами: :04:001:0059, :04:001:0287, :05:014:0002, :05:014:0004, дій щодо розшуку та реалізації зареєстрованого за АТ "Таврiйська будiвельна компанiя" автотранспорту, щодо звернення стягнення на частку (частину частки) учасника товариства з обмеженою відповідальністю, неподання запитів до вiдповiдних установ з метою виявлення, накладення арешту, опису та реалізації спецтехніки АТ "Таврiйська будiвельна компанiя".

Судом раніше встановлено, що земельних ділянки, розташовані на територiї Дар`ївської сільської територіальної громади за кадастровими номерами :04:001:0059, :04:001:0287, :05:014:0002, :05:014:0004, перебувають у користуванні боржника на підставі договорів оренди землі.

Частиною 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх.

Однак, доказів на підтвердження обставин того, що державний виконавець проводив огляд вищевказаних земельних ділянок на предмет наявності на них належного боржнику майна, на яке може бути накладено стягнення, матеріали справи не містять.

Крім того, судом було з`ясовано, що у власності АТ "Таврiйська будiвельна компанiя" знаходиться вісім транспортних засобів, на які постановою від 13.12.2024р. по ВП №681677880 накладено арешт.

Однак, в матеріалах справи відсутня будь-яка інформація щодо місцезнаходження таких транспортних засобів.

Також, суд звертає увагу, що постановою від 13.12.2024 у розшук оголошена лише частина належних боржнику транспортних засобів, обґрунтованої відповіді про причини невчинення дій щодо розшукування інших п`яти зареєстрованих за АТ "Таврiйська будiвельна компанiя" транспортних засобів державним виконавцем не надано.

Разом з тим, судом встановлено, що державним виконавцем були виявлені належні боржнику корпоративні права.

Відповідно до ст. 53-1 Закону України «Про виконавче провадження», особливості звернення стягнення на частку (частину частки) учасника товариства з обмеженою відповідальністю та учасника товариства з додатковою відповідальністю визначаються Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", звернення стягнення на частку учасника товариства здійснюється на виконання виконавчого документа про стягнення з учасника грошових коштів, на підставі виконавчого документа про звернення стягнення на частку боржника або майнового поручителя, яка передана у заставу в забезпечення власного зобов`язання або зобов`язання іншої особи, або відповідно до способу позасудового звернення стягнення на частку учасника товариства, що передбачений договором застави частки у статутному капіталі товариства та відповідає позасудовим способам звернення стягнення, встановленим Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Жодних дій щодо даного майна боржника державним виконавцем не вживалося, будь-яких запитів, виданих вкионавчих документів щодо звернення стягнення на частку учасника товариства матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його, місцезнаходженням.

Суд зазначає, що державним виконавцем не надано жодного запиту, що був скерований з метою виявлення, накладення арешту, опису та реалізації спецтехніки АТ "Таврiйська будiвельна компанiя".

Отже, вищенаведене у сукупності свідчить про неповноту дій державного виконавця та порушення останнім покладених на нього згідно Закону України Про виконавче провадження обов`язків, у зв`язку з чим скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 76, 77, 79, 234, 235, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу Смірнова С.М. на дії (бездіяльність) державного виконавця від 22.01.2026р. задовольнити.

2. Визнати дii державного виконавця ВПВР УЗПВР у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Попилястого Анатолiя Богдановича противоправною бездiяльнiстю.

3. Забов`язати державного виконавця ВПВР УЗПВР у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Попилястого Анатолiя Богдановича усунути виявлені порушення, а саме: вчинити виконавчі дії щодо виявленого автотранпорту, а також спецтехніки, що належить на правах власності АТ Таврiйська будiвельня компанiя.

Повну ухвалу складено та підписано 20.02.2026р.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя В.Д. Найфлейш