ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.02.2026 Справа № 908/402/26

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Давиденко Ірини Вікторівни, розглянувши матеріали заяви Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 908/402/26

за позовом: Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (ідентифікаційний код /Умовний код: , вул. Якова Новицького, 5, м. Запоріжжя, 69035) в інтересах держави в особі: Запорізької міської ради (ідентифікаційний код 04053915 , пр. Соборний, буд. 206, м. Запоріжжя, 69105)

до відповідача 1: Приватного підприємства СТЕРК (ідентифікаційний код 32914733, вул. Братиславська, 11, м. Київ, 02139)

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю Епіцентр К (ідентифікаційний код 32490244, вул. Братиславська, 11, м. Київ, 02139)

про визнання недійсним договору купівлі продажу

без виклику представників учасників

ВСТАНОВИВ

19.02.2026 через підсистему Електронний суд Господарський суд Запорізької області отримав позовну заяву (№52-103-1304вих-26, сформовану у підсистемі 18.02.2026) Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області, подана в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до відповідача 1: Приватного підприємства СТЕРК та відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю Епіцентр К про визнання недійсним договору купівлі продажу від 29.08.2025, укладеного між Приватним підприємством СТЕРК та Товариством з обмеженою відповідальністю Епіцентр К, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сокол І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3928, внаслідок якого перейшло право власності на нерухоме майно - комплекс будівель та споруд об`єктів торгівлі (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право: 61293442), вартістю 2 413 257,04 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 19.02.2026 здійснено автоматизований розподіл зазначеної позовної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 908/402/26 та визначено до розгляду судді Давиденко І.В.

Також 19.02.2026 через підсистему Електронний суд до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (№52-103-1305вих-26, сформована у підсистемі 19.02.2026) про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 908/402/26.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.02.2026, заяву про вжиття заходів забезпечення позову передано на розгляд судді Давиденко І.В.

У своїй заяві про вжиття заходів забезпечення позову Заступник керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області /надалі Прокурор/ просить суд:

1) накласти арешт на нерухоме майно закінчений будівництвом об`єкт комплекс будівель та споруд об`єктів торгівлі, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги 72 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) (номер відомостей про речове право: 61293442);

2) заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (вул. Берковецька, буд. 6-К, м. Київ, 04128, ідентифікаційний код юридичної особи: 32490244), а також іншим фізичним або юридичним особам проводити будь-які будівельні роботи (у т.ч. реконструкцію будівель) на земельній ділянці площею 1,4827 га з кадастровим номером :05:003:0110, яка розташована по вул. Перемоги, 72 у м. Запоріжжя.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що у провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа № 908/2797/25 за позовом заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя в інтересах держави в особі Запорізької міської ради до Приватного підприємства «СТЕРК» про стягнення несплаченої орендної плати у розмірі 74 519 584,16 грн. Підставою для звернення Прокурора до суду стало невиконання Приватним підприємством «СТЕРК» своїх зобов`язань щодо сплати орендної плати за договором оренди землі відповідно до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка введена в дію з 2016 року. У ході здійснення представницьких повноважень Вознесенівською окружною прокуратурою міста Запоріжжя встановлено, що Приватним підприємством «СТЕРК» відчужено єдиний належний йому об`єкт нерухомого майна на користь свого засновника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К». Відчуження Приватним підприємством «СТЕРК» належного йому об`єкту нерухомого майна 29.08.2025 відбулося після виникнення та в період існування грошового зобов`язання зі сплати орендної плати у встановленому законом розмірі, а також за умов обізнаності відповідача про необхідність виконання такого зобов`язання, що, на думку Прокурора, свідчить про вчинення таких дій з метою ускладнення або унеможливлення виконання грошового зобов`язання та шкоду територіальній громаді м. Запоріжжя.

У зв`язку з цим, наразі виконання Приватним підприємством «СТЕРК» свого зобов`язання зі сплати орендної плати у розмірі 74 519 584,16 грн є неможливим, так само як і виконання рішення суду у справі № 908/2797/25 - у разі задоволення позовної заяви Прокурора в інтересах держави (справа № 908/2797/25). Підставою звернення Прокурора до суду з позовом про визнання недійсним правочину (договору купівлі-продажу нерухомого майна від 29.08.2025 № 3928) є недобросовісний перехід права власності на об`єкт нерухомого майна від Приватного підприємства «СТЕРК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К». Прокурор звертає увагу на очевидну, на його думку, недобросовісність дій Приватного підприємства «СТЕРК», яке, маючи зобов`язання щодо сплати орендної плати у розмірі відповідно до актуальної нормативної грошової оцінки земельної ділянки, після отримання пропозиції щодо внесення змін до договору оренди, відчужило усе належне йому нерухоме майно, за рахунок якого можливе погашення заборгованості з орендної плати.

Вказані дії Приватного підприємства «СТЕРК» підтверджують мету останнього: ускладнити або унеможливити виконання зобов`язання щодо сплати орендної плати за користування земельною ділянкою з урахуванням актуальної нормативної грошової оцінки земель м. Запоріжжя. Предметом позову Прокурора у справі № 908/402/26 є немайнові вимоги - про визнання недійсним правочину. Разом з цим, об`єкт правовідносин, з яких виник спір (предмет правочинів), становить нерухоме майно, відчужене за оспорюваним правочином. Майном, безпосередньо пов`язаним з предметом спору, є комплекс будівель та споруд об`єктів торгівлі (складові частини об`єкта нерухомого майна: кіоски літ. Е13-20, Е25, кіоск літ. И, кіоск літ. К, кіоски літ. К'-К2 , будівля КПП літ. М5, гараж літ. М6, ворота № 3, магазин літ. Е10, магазин літ. Е11, магазин літ. Е12, магазин-павільйон літ. Е21, павільйон літ. И', магазин літ. Л', павільйон літ. Л2), що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги 72 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101). Вказаний комплекс будівель та споруд об`єктів торгівлі знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :05:003:0110 площею 1,4827 га. Наразі будь-яких законодавчих обмежень на забудову означеної земельної ділянки відповідач не має, що надає можливість Товариству з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» на власний розсуд розпорядитись своїм майно шляхом його відчуження або здійснити його перебудову/реконструкцію, збудувати нові об`єкти нерухомості, розмістити тимчасові споруди. При цьому відомості про зміну об`єкту або створення нового будуть внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Внаслідок вказаних дій, 13.01.2026 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про закриття об`єкту незавершеного будівництва із закриттям розділу через поділ, зареєстровано право власності на завершені об`єкти нерухомого майна, у зв`язку з чим звернення стягнення на вказаний об`єкт також наразі унеможливлено. З огляду на викладене, на думку Прокурора, вбачається існування реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів держави у разі задоволення позову у справі № 908/402/26.

Розглянувши заяву Прокурора про вжиття заходів забезпечення позову, оцінивши викладені у ній обставини, обґрунтованість та адекватність заходів забезпечення позову щодо яких подана заява, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правила застосування заходів забезпечення позову регламентовані положеннями глави10 розділу І Господарського процесуального кодексу України, зокрема ст. ст. 136 144 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

З положень частини 1 статті 137 ГПК України слідує, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту, тощо.

Таким чином, забезпечення позову є засобом, спрямованим на: запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів; ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав/інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020р. у справі №753/22860/17).

Необхідно розрізняти види (способи) забезпечення позову, які можуть застосовуватись до позовів майнового характеру, а які - для забезпечення немайнових позовних вимог, тобто фактично заходи забезпечення позову можна поділити на майнові та немайнові. Майнові заходи забезпечення мають застосовуватись для забезпечення позовних вимог майнового характеру, тобто таких, де матеріальна позовна вимога виражена саме в грошовій формі в ціні позову в розумінні ст. 163 ГПК України.

Заходи забезпечення немайнового характеру спрямовані на покладення на відповідача чи інших осіб обов`язку вчинити активні дії чи утриматись від їх вчинення, не пов`язаних з передачею грошових сум чи майна.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову з заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору та як наслідок ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі №904/2357/20).

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2024 у справі № 754/5683/22).

Отже умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, з положень Господарського процесуального кодексу України, які врегульовують питання забезпечення позову, слідує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Оцінюючи обґрунтованість та адекватність заходу забезпечення позову щодо якого Прокурором подана відповідна заява, суд дійшов висновку про існування достатніх обґрунтованих припущень, що невжиття таких заходів забезпечення позову може ускладнити/унеможливити ефективний захист чи поновлення порушених (оспорюваних) прав та інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду.

Як вже зазначалось, предметом позову у справі № 908/402/26 є вимога Прокурора про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 29.08.2025, укладеного між Приватним підприємством «СТЕРК» (ідентифікаційний код юридичної особи 32914733) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (ідентифікаційний код юридичної особи 32490244), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сокол І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3928, внаслідок якого перейшло право власності на нерухоме майно - комплекс будівель та споруд об`єктів торгівлі (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101, номер відомостей про речове право: 61293442), вартістю 2 413 257,04 грн.

Згідно з умовами оскаржуваного договору, Приватне підприємство «СТЕРК», як продавець, продало Товариству з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К», як покупцю, об`єкт нерухомого майна: комплекс будівель та споруд об`єктів торгівлі, що розташовані за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 72, реєстраційний номер об`єкт нерухомого майна в ДРРП: 101 (п. 1 договору).

Нерухоме майно розташоване на земельній ділянці комунальної власності площею 1,4827 га , кадастровий номер :05:003:0110 (п. 3 договору).

Наразі ТовариствО з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К», як суб`єкт господарської діяльності, може на власний розсуд розпорядитися нерухомим майном, щодо якого заявлено позов Прокурором, тобто здійснити його відчуження або здійснити його перебудову/реконструкцію тощо.

За змістом частини 1 статті 181 Цивільного кодексу України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Отже, нерухоме майно нерозривно пов`язане із земельною ділянкою, на якій воно знаходиться, і переміщення такого майна неможливе без його знецінення, а відтак використання нерухомого майна, яке належить відповідачу, неможливе без відповідної земельної ділянки. Наведена правова норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований.

У постанові Верховного Суду від 06.12.2023 у справі № 917/805/23 висловлено позицію щодо відсутності обов`язку позивача доводити належними та допустимими доказами наявність обставин, які свідчать, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Так, Верховний Суд зазначає, що можливість відповідача в будь-який момент відчужити майно, яке знаходиться в його власності, є беззаперечною, що у майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

Суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову, щодо яких подано заяву, сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді і в разі задоволення позову забезпечить захист прав і законних інтересів позивача та попередить можливе додаткове порушення його прав.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги предмет спору у справі №908/402/26, суд дійшов до висновку, що застосування обраного Прокурором заходу забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно та заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К», а також іншим фізичним або юридичним особам проводити будь-які будівельні роботи (у т.ч. реконструкцію будівель) на земельній ділянці площею 1,4827 га з кадастровим номером :05:003:0110, яка розташована по вул. Перемоги, 72 у м. Запоріжжя, відповідає ст.ст. 136, 137 ГПК України, а також вимогам співмірності, розумності, обґрунтованості, адекватності та збалансованості інтересів сторін; є ефективним способом забезпечення позову і відповідає меті вжиття заходів щодо забезпечення позову.

При цьому, суд зазначає, що вказані заходи забезпечення позову є тимчасовими (до закінчення розгляду справи) та спрямовані на збереження існуючого становища до розгляду спору по суті (збереження за відповідачем права власності на майно) з метою зупинення вчинення під час розгляду цієї справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту та поновлення порушеного права в разі задоволення/часткового задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, заява заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 7 та 9 статті 145 ГПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (№ 52-103-1305вих-26 від 19.02.2026) про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 908/402/26 задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладання арешту на нерухоме майно закінчений будівництвом об`єкт комплекс будівель та споруд об`єктів торгівлі, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги 72 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) (номер відомостей про речове право: 61293442); та заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» (вул. Берковецька, буд. 6-К, м. Київ, 04128, ідентифікаційний код юридичної особи: 32490244), а також іншим фізичним або юридичним особам проводити будь-які будівельні роботи (у т.ч. реконструкцію будівель) на земельній ділянці площею 1,4827 га з кадастровим номером :05:003:0110, яка розташована по вул. Перемоги, 72 у м. Запоріжжя.

Стягувачем за даною ухвалою є Вознесенівська окружна прокуратура міста Запоріжжя Запорізької області, ідентифікаційний код (69035, м. Запоріжжя, вул. Якова Новицького, буд. 5).

Боржником за даною ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К», ідентифікаційний код 32490244 (04128, м. Київ, вул. Берковецька, буд. 6-К).

Дана ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом (ч.ч. 1, 4 ст. 144 ГПК України).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ч. 8 ст. 140 ГПК України).

Ухвала складена та підписана 23.02.2025.

Відповідно до положень ст.ст. 140, 235, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її складення в порядку, встановленому ст. 257 цього Кодексу.

Суддя І.В. Давиденко