ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2026 Справа № 914/3824/25

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Анни - Сніжани Дудяк розглянув матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецавтольвів», м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Вояж - Львів», м.Миколаїв, Миколаївський район, Львівська область,

предмет позову: стягнення 10 805, 47 грн,

підстава позову: порушення зобов`язань за договором перевезення вантажів,

за участю представників:

позивача: Умероджа Алім Музаффарович,

відповідача: не з`явився.

1. ПРОЦЕС

1.1. До Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецавтольвів» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вояж - Львів» про стягнення 10 805, 47 грн.

1.2. Ухвалою суду від 05.01.2026 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Хід судових засідань відображено в попередніх ухвалах суду та протоколах судових засідань. Зокрема, 04.02.2026 суд закрив підготовче провадження та призначив судове засідання для розгляду справи по суті на 18.02.2026.

1.3. Відводів суду сторонами не заявлено.

1.4. В судове засідання з розгляду справи по суті 25.02.2026 з`явився представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги.

1.5. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань до суду від відповідача не надходило. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений у спосіб доставки ухвал суду до електронного кабінету відповідача у підсистемі «Електронний суд».

1.6. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

1.7. Отже, за відсутності підстав для відкладення розгляду справи, суд 25.02.2026, за наслідком розгляду справи по суті, проголосив вступну та резолютивну частини рішення.

2. СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

2.1. Спір виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем, на думку позивача, зобов`язань по договору перевезення вантажів евакуатором. Зокрема, позивач стверджує, що відповідач не сплатив 6 000, 00 грн вартості наданих послуг у квітні 2021 року. Окрім суми основного боргу позивач також просить стягнути 3 981, 91 грн інфляційних втрат та 823, 56 грн 3 % річних за період прострочення 23.04.2021 - 17.11.2025.

2.2. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, право участі в судових засіданнях не реалізував, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

3. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

3.1. Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецавтольвів» (перевізник згідно з договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вояж - Львів» (замовник згідно з договором) 05.02.2019 укладено договір №05/02 - 2019 на перевезення вантажів евакуатором, предметом якого є зобов`язання перевізника організувати за рахунок замовника перевезення вантажів.

3.2. Позивач надав відповідачу перевезення екскаватора на загальну суму 6 000, 00 грн, згідно з актом:

- №200 від 06.04.2021 на суму 3 000, 00 грн (за маршрутом вул. Тернопільська - вул. Стрийська);

- №234 від 22.04.2021 на суму 3 000, 00 грн (за маршрутом вул. Луганська - вул. Трускавецька).

3.3. Позивач виставив рахунки на оплату наданих послуг на загальну суму 6 000, 00 грн, зокрема рахунок № 202 від 05.04.2021 на суму 3 000, 00 грн та №252 від 22.04.2021 на суму 3 000, 00 грн. До справи долучено докази надсилання рахунків з електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2.

3.4. Між позивачем та відповідачем підписано акт звірки взаємних розрахунків за період 01.04.2021 - 08.04.2024, відповідно до якого станом на 08.04.2024 заборгованість на користь позивача становить 6 000, 00 грн.

3.5. Позивач звертався до відповідача із претензією №1Р/2024 від 24.09.2024 про сплату протягом 7 днів з дня отримання претензії оплати за надані послуги. До справи долучено докази надсилання претензії 25.09.2024.

4. ВИСНОВКИ СУДУ

4.1. Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

4.2. Спір у справі виник у зв`язку із порушенням відповідачем зобов`язань по договору перевезення вантажів.

4.3. Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

4.4. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

4.5. Згідно із ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

4.6. Відповідно до встановлених судом та не спростованих відповідачем обставин справи, позивач надав відповідачу послуги з перевезення на загальну суму 6 000, 00 грн. Вартість наданих послуг є неоплаченою відповідачем.

4.7. У п. 3.2. договору на перевезення вантажів евакуатором сторони визначили обов`язок замовника сплатити рахунки перевізника одразу після їх отримання.

4.8. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

4.9. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 610 Цивільного кодексу України).

4.10. Суд встановив, що позивач виставив відповідачу рахунки на оплату наданих послуг на загальну суму 6 000, 00 грн (рахунок № 202 від 05.04.2021 на суму 3 000, 00 грн та №252 від 22.04.2021 на суму 3 000, 00 грн), які надіслав на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_2 05.04.2021 та 22.04.2021.

4.11. Відповідач під час розгляду справи не заперечив факт отримання рахунків на електронну пошту, 08.04.2024 підписав акт звірки взаємних розрахунків, у якому визначено розмір боргу відповідача 6 000, 00 грн.

4.12. Верховний Суд у постанові від 21.12.2020 у справі №916/499/20 звернув увагу на те, що акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, лише за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб.

4.13. Оскільки акти надання послуг, а також акт звірки взаємних розрахунків підписані сторонами, суд вважає доведеною обставину наявності у відповідача боргу в розмірі 6 000, 00 грн.

4.14. Окрім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 3 981, 91 грн інфляційних втрат та 823, 56 грн 3 % річних за період прострочення 23.04.2021 - 17.11.2025.

4.15. Суд зауважує, що відповідач допустив порушення визначеного в п. 3.2. договору обов`язку з оплати вартості наданих послуг не сплативши рахунки, що були надіслані на електронну пошту відповідача 05.04.2021 та 22.04.2021, тому позивач має право на нарахування інфляційних втрат та 3 % річних за період прострочення 23.04.2021 - 17.11.2025.

4.16. Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

4.17. Здійснивши перерахунок інфляційних втрат та 3 % річних за період прострочення 23.04.2021 - 17.11.2025 на суму боргу 6 000, 00 грн суд встановив, що розмір відповідних нарахувань становить 3 981, 91 грн інфляційних втрат, 823, 07 грн 3 % річних.

4.18. Отже вимога про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних є частково обґрунтованою, до стягнення підлягає 3 981, 91 грн інфляційних втрат, 823, 07 грн 3 % річних.

4.19. Здійснюючи розподіл понесених судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

4.20. Окрім того, в позовній заяві позивач зазначив орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000, 00 грн, а 16.02.2026 долучив докази понесення витрат на професійну правничу допомогу.

4.21. Позивач подав заяву разом із доказами на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу у визначений в ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України строк.

4.22. Так, позивач просить суд здійснити розподіл понесених позивачем судових витрат, а саме 10 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

4.23. Так, представництво інтересів позивача здійснював адвокат Умероджа Алім Музаффарович на підставі ордеру серії ВС №1436923.

4.24. Розглядаючи заяву позивача про стягнення з відповідача 10 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує положення ч. ч. 1-3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.

4.25. Так, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4.26. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

4.27. Позивач долучив до справи договір про надання правничої допомоги №14 - 2/2025 від 03.11.2025, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецавтольвів» та Адвокатським бюро «Умероджа та партнери».

4.28. Сторони договору про надання правничої допомоги у п. 3.2. погодили, що розмір гонорару адвоката погоджується сторонами у додатковому договорі.

4.29. У додатковому договорі «Б/11 від 03.11.2025 до договору про надання правничої допомоги №14-2/2025 від 03.11.2025 сторони погодили вартість наданої згідно з договором правничої допомоги - 10 000, 00 грн за представництво прав та інтересів клієнта в суді.

4.30. Позивач долучив до справи детальний опис наданих послуг Адвокатським бюро та здійснених здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги згідно з договором, згідно з яким позивач прийняв надані адвокатом послуги:

- правового аналізу документів, на підставі яких виникла заборгованість відповідача перед позивачем;

- правової консультації;

- складення позовної заяви та заяви про усунення недоліків позовної зави;

- участі в судовому засіданні 04.02.2026;

- підготовки документів про стягнення судових витрат.

4.31. Окрім того, представник позивача долучив до справи акт наданих послуг від 13.02.2026 відповідно до договору про надання правничої допомоги №14-2/2025 від 03.11.2025, згідно з яким сторони підтвердили факт надання послуг адвокатом клієнту та відсутність претензій клієнта щодо обсягу та якості наданих послуг.

4.32. Як передбачено ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

4.33. Відповідно до ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Заявленого позивачем до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідач не заперечив.

4.34. Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 у справі № 920/13/19 робить висновки, що у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

4.35. Крім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

4.36. Також суд зазначає, що відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (постанови Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі № 200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі № 520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі № 521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі № 826/13244/16).

4.37. Тобто суд не має підстав втручатися в договірні відносини між адвокатом і клієнтом, регулювати чи змінювати їхні домовленості. Натомість завдання суду - визначити обґрунтованість розміру витрат на правову допомогу і обсяг наданих адвокатом послуг, відшкодування яких покладається на іншу сторону спору.

4.38.Суд зауважує, що в додатковому договорі № Б/11 до договору про надання правничої допомоги від 03.11.2025 вартість правової допомоги визначено у фіксованому розмірі 10 000, 00 грн.

4.38. Водночас надаючи оцінку заявленому позивачем до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що справа, з огляду на предмет спору про стягнення боргу за надані послуги перевезення ескаватора в загальному розмірі 6 000, 00 грн, а також інфляційних нарахувань, 3 % річних на суму боргу, не була складною, відповідач проти заявлених позовних вимог не заперечував, участі в судових засіданнях не брав.

4.39. Суд зазначає, що позовна заява була залишена судом без руху з огляду на недотримання вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, а у справі було одне підготовче та одне судове засідання з розгляду справи по суті.

4.40. Беручи до уваги критерії співмірності заявленого до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу із предметом спору, ціною позову, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважає, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору .

4.41. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про зменшення заявленого відповідачем до відшкодування розміру витрат на професійну правничу допомогу на 20 %. Тобто обґрунтованими є витрати позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000, 00 грн.

4.42. Отже відшкодуванню відповідачем підлягають 7 999, 63 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесені позивачем, що є пропорційним до розміру задоволених позовних вимог (99, 96 %).

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 231, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вояж - Львів» (81600, Львівська обл., Миколаївський р-н, місто Миколаїв, вулиця Лисенка, будинок 45, ідентифікаційний код юридичної особи 38008383) на користь «Спецавтольвів» (79037, Львівська обл., місто Львів, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 239, квартира 47, ідентифікаційний код 38853509) 6 000, 00 грн основного боргу, 3 981, 91 грн інфляційних втрат, 823, 07 грн 3 % річних, 3 326, 67 грн судового збору та 7 999, 63 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. У задоволенні вимог про стягнення 0, 49 грн 3 % річних відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 26.02.2026.

Суддя Матвіїв Р.І.