ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2026м. ДніпроСправа № 904/6753/25

За позовом Фізичної особи підприємця Самолевич Оксани Ігорівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плануй-Мрій-Дій» (49008, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 77, )

про стягнення 340 677 гривень

Суддя Дичко В.О.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа підприємець Самолевич Оксана Ігорівна звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «ОККО» про стягнення 340 677 гривень.

В обґрунтування позову вказує, що відповідач не виконав зобов`язання за договором купівлі-продажу № 4/12-2024 від 04.12.2024 щодо повної та своєчасної оплати продукції.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/6753/25 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

12 грудня 2025 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Заявником у відзиві зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Плануй-Мрій-Дій». До відзиву долучено відомості (витяг) з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 12.12.2025 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Плануй-Мрій-Дій».

Суд установив (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 16.12.2025), що відповідач у справі 09.12.2025 змінив найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «ОККО» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Плануй-Мрій-Дій» та низку інших даних, при цьому ідентифікаційний код (код ЄДРПОУ) юридичної особи, її місцезнаходження та організаційно-правова форма не змінились.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2025 долучено до матеріалів справи № 904/6753/25 витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 16.12.2025 щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Плануй-Мрій-Дій», змінено найменування відповідача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «ОККО» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Плануй-Мрій-Дій».

Згідно з ч. 1 ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 «Розгляд справ у порядку спрощеного позовного провадження» цього Кодексу.

З огляду на режим воєнного стану та повітряні тривоги, в суді встановлено особливий режим роботи й запроваджено певні організаційні заходи. Справу розглянуто в розумний строк, ураховуючи вищевикладені обставини, а також з огляду на необхідність надання учасникам справи часу для реалізації своїх прав.

Ураховуючи приписи ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення підписано без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані письмові докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування в даній справі є обставини укладення договору купівлі-продажу, умови поставки продукції та розрахунків, строк договору, наявність/відсутність прострочення покупця.

04 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «ОККО» (надалі покупець) та Фізичною особою підприємцем Самолевич Оксаною Ігорівною (надалі продавець) укладено договір купівлі-продажу № 4/12-2024 (а.с. 11-12, надалі Договір).

Згідно з пунктом 1.1 Договору продавець зобов`язується передати у власність покупця друковану продукцію на визначених цим Договором умовах (далі продукція), а покупець зобов`язується прийняти продукцію та своєчасно сплатити її вартість. Продукція надається в асортименті, кількості та по цінах у відповідності з рахунками на оплату, накладними, котрі є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з пунктом 1.2 Договору загальна сума Договору (без ПДВ) протягом його дії визначається на підставі загальної суми супровідної документації: рахунки, видаткові накладні на виготовлену продукцію, які є складовою частиною цього Договору.

Відповідно до пункту 3.2 Договору продукція надається покупцю в додатково узгоджені сторонами терміни згідно з видатковими накладними на кожну продукцію, а також тих особливостей, що випливають із умов цього Договору.

Відповідно до пунктів 3.3, 3.4 Договору покупець здійснює відвантаження та транспортування продукції за свій рахунок та своїми засобами, якщо сторонами не досягнута інша домовленість.

Дозволяється поставка (відвантаження) продукції частковими партіями.

Згідно з пунктом 4.1 Договору ціни на продукцію встановлюються в українських гривнях і можуть змінюватися у відповідності з ціновою політикою продавця до моменту замовлення покупцем продукції. Ціна за продукцію та вартість кожної партії, що передається покупцю за цим Договором, визначаються в рахунках продавця та/або у видаткових накладних на дату їх складання.

На підставі пункту 5.1 Договору покупець зобов`язаний оплатити кошти в розмірі 50%передоплати від загальної вартості продукції протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання рахунка. Решту 50% від загальної вартості продукції протягом 10 (десяти) календарних днів з дати отримання (передачі) продукції згідно накладної. Протягом вказаного терміну покупець зобов`язаний у повному обсязі перерахувати належні кошти на рахунок продавця за отриману продукцію.

Відповідно до пункту 5.2 Договору моментом оплати за продукцію є дата зарахування грошових коштів на рахунок продавця.

Згідно з пунктами 5.3, 5.4 Договору покупець зобов`язаний самостійно отримувати рахунки продавця (за допомогою електронних засобів: ел. пошта, факс) на виготовлену партію продукції та сплатити відповідну вартість продукції у термін, визначений п. 5.1 Договору.

Покупець має право достроково здійснити розрахунки за продукцію.

Згідно з пунктом 6.1 Договору приймання-передача продукції від продавця здійснюється в момент передачі/відвантаження продукції за місцем знаходження продавця, якщо інше додатково не обумовлено сторонами або не випливає з умов цього Договору. Покупець (представник) перевіряє продукцію за кількістю і комплектністю безпосередньо при отриманні продукції у відповідності з накладними. Датою передачі продукції є дата, яка вказана в документі про передачу продукції.

Згідно з пунктом 6.3 Договору покупець набуває права власності на продукцію і несе пов`язаний з цим ризик (загибелі, псування продукції і т.д.) з моменту отримання продукції.

Згідно з пунктом 7.1 Договору сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов цього Договору, в тому числі за спричинені цим збитки, в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Неустойка сплачується у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно з пунктом 9.2 Договору, якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору у порядку, визначеному чинним законодавством України.

Згідно з пунктом 10.2 Договору даний Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2025 року.

Дія Договору автоматично продовжується на наступний рік та якщо не пізніше одного місяця до закінчення терміну дії Договору не надійшло письмових заяв щодо небажання продовжувати його дію на наступний обумовлений період. Якщо одна із сторін виявить бажання достроково припинити дію цього Договору, вона зобов`язана письмово повідомити про це іншу сторону не пізніше ніж за один місяць до дати дострокового припинення дії Договору. При цьому сторони зобов`язані до дати припинення дії Договору виконати остаточні взаєморозрахунки.

Позивачка виставила відповідачу рахунки на оплату на загальну суму 340 677 грн (а.с. 20-21):

- № 105 від 04.12.2024 на суму 126 663 грн;

- № 1 від 13.01.2025 на суму 214 014 гривень.

Фізична особа підприємець Самолевич Оксана Ігорівна зазначає, що поставила Товариству з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «ОККО» продукцію на загальну суму 340 677грн, що підтверджується видатковими накладними (а.с. 13-14):

- № 106 від 06.12.2024 на поставку товару: календарі квартальні, в кількості 8 штук, за ціною 230 грн, на суму 1 840 грн; календарі настільні, в кількості 4 штуки, за ціною 120 грн, на суму 480грн; бланки, в кількості 20 штук, за ціною 10 грн, на суму 200 грн; оригінал-макет, у кількості одна штука, за ціною 600 грн, на суму 600 грн; оригінал-макет, у кількості одна штука, за ціною 350 грн, на суму 350 грн; оригінал-макет, у кількості одна штука, за ціною 500 грн, на суму 500грн; оригінал-макет, у кількості одна штука, за ціною 1 800 грн, на суму 1 800 грн; оригінал-макет, у кількості одна штука, за ціною 550 грн, на суму 550 грн; календарі-хатинка, в кількості 200 штук, за ціною 89,26 грн, на суму 17 852 грн; календарі квартальні настінні, в кількості 150 штук, за ціною 183,78 грн, на суму 27 567 грн; пакети з брендуванням, у кількості 500 штук, за ціною 12,98грн, на суму 6 490 грн; пакети з брендуванням, у кількості 500 штук, за ціною 14,95 грн, на суму 7 475 грн; ручки з брендуванням, у кількості 300 штук, за ціною 48,36 грн, на суму 14 508грн; наклейки, в кількості 100 штук, за ціною 25 грн, на суму 2 500 грн; чашки з брендуванням, у кількості 50 штук, за ціною 195 грн, на суму 9 750 грн; коробки для цукерок, у кількості 150 штук, за ціною 64,90 грн, на суму 9 735 грн; пакети кур`єрські з брендуванням, у кількості 200 штук, за ціною 25,35 грн, на суму 5 070 грн; пакети паперові, в кількості 50 штук, за ціною 152 грн, на суму 7 600 грн; папки, А4, у кількості 200 штук, за ціною 54,78 грн, на суму 10 956 грн; бланки, в кількості 100 штук, за ціною 8,40 грн, на суму 840 грн; загальна вартість продукції становить 126663 грн;

- № 41 від 10.03.2025 на поставку товару: кружки з брендуванням, у кількості 200 штук, за ціною 170 грн, на суму 34 000 грн; фірмові бланки, в кількості 400 штук, за ціною 22,50 грн, на суму 9 000 грн; друкарські форми, в кількості одна штука, за ціною 1 500 грн, на суму 1 500 грн; друкарські форми, в кількості одна штука, за ціною 850 грн, на суму 850 грн; папки, в кількості 400 штук, за ціною 110,39 грн, на суму 44 156 грн; папки, в кількості 400 штук, за ціною 96,52 грн, на суму 38 608 грн; друкарські форми, в кількості одна штука, за ціною 5 200 грн, на суму 5200грн; друкарські форми, в кількості одна штука, за ціною 4 100 грн, на суму 4 100 грн; пакети іміджеві, в кількості 200 штук, за ціною 145 грн, на суму 29 000 грн; друкарські форми, в кількості однаштука, за ціною 5 900 грн, на суму 5 900 грн; пакети іміджеві, в кількості 200 штук, за ціною 172 грн, на суму 34 400 грн; друкарські форми, в кількості одна штука, за ціною 7 300 грн, на суму 7 300 грн; загальна вартість продукції становить 214 014 гривень.

Позивачка стверджує, що відповідач виставлені рахунки за поставлену продукцію не сплатив, у зв`язку з чим за покупцем обліковується заборгованість у сумі 340 677 гривень.

28 березня 2025 року Фізична особа підприємець Самолевич Оксана Ігорівна засобами поштового зв`язку надіслала на юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «ОККО» претензію від 23.03.2025 щодо оплати заборгованості за договором купівлі-продажу № 4/12-2024 від 04.12.2024 року (а.с. 15-19). Позивачка просила сплатити заборгованість за поставлений товар у сумі 340 677 грн протягом 10 (десяти) календарних днів. Указала, що в разі невиконання вимог претензії або залишення претензії без відповіді буде змушена звернутись до господарського суду з позовною заявою про стягнення суми боргу та штрафних санкцій. Відповідь на зазначену претензію не надходила.

Фізична особа підприємець Самолевич Оксана Ігорівна стверджує, що відповідач заборгованість за поставлену за Договором продукцію в сумі 340 677 грн не сплатив, що стало причиною виникнення спору та звернення з позовом до господарського суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Плануй-Мрій-Дій» визнає позовну заяву в частині заборгованості за видатковою накладною № 106 від 06.12.2024 на суму 126 663 гривні.

Заборгованість за видатковою накладною № 41 від 10.03.2025 відповідач не визнає. Товариство з обмеженою відповідальністю «Плануй-Мрій-Дій» указує, що перелік продукції, переліченої у видатковій накладній № 41 від 10.03.2025, поставлено не було. Крім того, в зазначеному документі відсутній підпис та інші дані, що давали би змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції зі сторони покупця. Також рахунок на оплату № 1 від 13.01.2025 на адресу відповідача не направлявся.

Тому Товариство з обмеженою відповідальністю «Плануй-Мрій-Дій» просить відмовити в повному обсязі в частині задоволення позову про стягнення 214 014 гривень.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються загальними положеннями про договір купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

За правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 911/915/15 та від 29.01.2019 у справі № 911/916/15, зі змісту наведеної норми вбачається, що, за загальним правилом, обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати. Отже, обов`язок відповідача оплатити товар (з огляду на приписи статті 692 Цивільного кодексу України) виникає з моменту його прийняття.

Як убачається з пункту 5.1 Договору, строк оплати поставленої продукції є таким, що настав.

Щодо заперечень відповідача, обґрунтованих відсутністю поставки продукції за видатковою накладною № 41 від 10.03.2025, що підтверджується відсутністю підпису покупця на вказаній видатковій накладній, суд звертає увагу на таке.

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Згідно з абз.абз. 5, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ документ, який містить відомості про господарську операцію.

На підставі ч. 1 ст. 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правової форми і форми власності, на філії та представництва юридичної особи, утвореної відповідно до законодавства іноземної держави (далі підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з абз.абз. 1-8, 11 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:

назву документа (форми);

дату складання;

назву підприємства, від імені якого складено документ;

зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;

особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно з абз. 2 п. 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (з наступними змінами і доповненнями; далі Положення), первинні документи це документи, створені у паперовій або в електронній формі, які містять відомості про господарські операції.

Відповідно до п. 2.1 Положення підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Згідно з п. 2.3 Положення первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у грошовому та за можливості у натуральних вимірниках), посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: печатка, ідентифікаційний код підприємства, установи з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно з абз. 1 п. 2.4 Положення документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

За правовим висновком, викладеним у п. 30 постанови Верховного Суду від 26.03.2019 у справі № 925/291/18, доказами реального здійснення господарської операції є первинні документи, які підтверджують фактичну поставку товарів продавцем та їх отримання покупцем, а також документи, що підтверджують факт використання придбаних товарів у власній господарській діяльності покупця.

За своєю правовою природою первинні документи є документами, що посвідчують виконання зобов`язань (констатують, фіксують певні факти господарської діяльності в правовідносинах між сторонами) та мають юридичне значення для встановлення обставин такого виконання.

З огляду на вищевикладене, фактами підтвердження здійснення господарських операцій є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать документи, що відповідають вимогам ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», абз. 1 п. 2.4 Положення, та відображають реальні господарські операції.

Позивачка на підтвердження поставки продукції Товариству з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «ОККО» надала видаткові накладні № 106 від 06.12.2024 (а.с. 14) на суму 126 663 грн та № 41 від 10.03.2025 (а.с. 13) на суму 214 014 гривень.

Суд установив, що видаткова накладна № 106 від 06.12.2024 (а.с. 14) на суму 126 663 грн містить підписи і відбитки печаток постачальника та отримувача (покупця). Поставку продукції за вказаною видатковою накладною відповідач визнає.

Видаткова накладна № 41 від 10.03.2025 (а.с. 13) на суму 214 014 грн містить підпис уповноваженої особи і відбиток печатки постачальника, але не містить підпис, відбиток печатки чи будь-які інші відомості про особу отримувача (покупця). Поставку продукції за зазначеною видатковою накладною Товариство з обмеженою відповідальністю «Плануй-Мрій-Дій» не визнає.

Інші докази (заявки на постачання продукції, товарно-транспортні накладні) на підтвердження поставки відповідачу продукції, переліченої у видатковій накладній № 41 від 10.03.2025, Фізична особа підприємець Самолевич Оксана Ігорівна до суду не надала.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч.ч. 1, 3 ст. 74, ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену у процесуальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає у правовідносинах, у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, що мають значення для справи.

Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Ураховуючи вищевикладене, відсутні правові підстави для задоволення вимоги позивачки про стягнення 214 014 грн за видатковою накладною № 41 від 10.03.2025 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Плануй-Мрій-Дій» не надало до суду докази на підтвердження оплати заборгованості в сумі 126 663 грн за видатковою накладною № 106 від 06.12.2024 року.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач визнав указану заборгованість у повному обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 1 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд установив, що відзив на позовну заяву, в якому визнається позов у частині заборгованості в сумі 126 663 грн за видатковою накладною № 106 від 06.12.2024, подано до Господарського суду Дніпропетровської області адвокатом Скороход Аліною Олексіївною.

Відповідно до ордера серії АЕ № 1454118 на надання правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Плануй-Мрій-Дій» (а.с. 43) договором № 10/12/25 від 10.12.2025 про надання правничої допомоги повноваження адвоката Скороход Аліни Олексіївни в Господарському суді Дніпропетровської області не обмежуються.

За вищевикладених обставин, суд приймає визнання відповідачем позову в частині заборгованості в сумі 126 663 грн за видатковою накладною № 106 від 06.12.2024 року.

Отже, позовна заява Фізичної особи підприємця Самолевич Оксани Ігорівни підлягає частковому задоволенню, тому з Товариства з обмеженою відповідальністю «Плануй-Мрій-Дій» на користь позивачки підлягає стягненню заборгованість у сумі 126 663 гривні.

Щодо розподілу судових витрат у справі суд указує таке.

Згідно з ч. 1, пп. 1 п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачуються 1,5відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

З огляду на позовну вимогу майнового характеру (стягнення 340 677 грн), судовий збір мав бути сплачений у сумі 4 088,12 грн (340 677 грн * 1,5% * 0,8).

Як убачається з платіжних інструкцій № 65 від 20.05.2025 (а.с. 5) та № 110 від 27.11.2025 (а.с. 6), Фізична особа підприємець Самолевич Оксана Ігорівна сплатила судовий збір у сумі 5110,16 грн (3 028 грн + 2 082,16 грн), тобто в більшому розмірі, ніж установлено законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Суд відзначає, що у зв`язку з внесенням позивачкою судового збору в більшому розмірі, ніж установлено законом, судовий збір у сумі 1 022,04 грн (5 110,16 грн 4 088,12 грн) підлягає поверненню Фізичній особі підприємцю Самолевич Оксані Ігорівні з Державного бюджету України в порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» (за ухвалою суду після надходження відповідного клопотання).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в сумі 1 519,95 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 123, 129, 191, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Фізичної особи підприємця Самолевич Оксани Ігорівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плануй-Мрій-Дій» про стягнення 340 677 грн задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Плануй-Мрій-Дій» (49008, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 77, ) на користь Фізичної особи підприємця Самолевич Оксани Ігорівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість у сумі 126 663 грн (сто двадцять шість тисяч шістсот шістдесят три гривні 00копійок) та судовий збір у сумі 1 519,95 грн (одна тисяча п`ятсот дев`ятнадцять гривень 95копійок).

3. У задоволенні решти позовної заяви відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 25.02.2026.

Суддя В.О. Дичко