ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.03.2026р. Справа №905/1284/25

Господарський суд Донецької області у складі судді Зельман Ю.С., за участю секретаря судового засідання (помічника судді за дорученням) Фролової Т.С., розглянувши у відкритому засіданні матеріали справи

за позовом Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (49004, м. Дніпро, проспект Олександра Поля, буд. 2; )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Віхарєвої Лейли Сейядівни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )

про стягнення пені в розмірі 68 000,00 грн.,-

Представники сторін:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПОРУ

Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Фізичної особи-підприємця Віхарєвої Лейли Сейядівни про стягнення пені в розмірі 68 000,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на несвоєчасне виконання відповідачем рішення Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.06.2025 №54/81-р/к, внаслідок чого відповідачу відповідно до ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» нараховано пеню в розмірі 68 000грн.

Ухвалою суду від 23.12.2025 відкрито провадження у справі №905/1284/25, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання неодноразово відкладалось.

Ухвалою суду від 30.01.2026 закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 09.02.2026.

Ухвалою суду від 09.02.2026 відкладено розгляд справи по суті на 12.03.2026.

Представник позивача в судове засідання 12.03.2026 не з`явився, на адресу суду надіслав клопотання, в якому підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив провести судове засідання, призначене на 12.03.2026, без його участі. Дане клопотання судом розглянуто та задоволено.

Представник відповідача в жодне судове та підготовче засідання по справі не з`явився, про дату, час та місце проведення яких був повідомлений належним чином. Так, згідно з частиною одинадцятою статті 242 ГПК України, якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Оскільки місцем реєстрації відповідача є м. Слов`янськ Донецької області, яке згідно з Переліком, затвердженим Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2025 №376, є територією можливих бойових дій з 24.02.2024, ухвалою суду від 23.12.2025 судом було витребувано у Міністерства соціальної політики України відомості про реєстрацію в якості внутрішньо переміщеної особи Віхарєвої Лейли Сейядівни.

05.02.2026 від Міністерства соціальної політики України на виконання ухвали Господарського суду Донецької області від 23.12.2025 надійшли відомості, згідно яких станом на 29.01.2026 в ЄІБД ВПО міститься інформація про Віхарєву Лейлу Сейядівну, яка з 16.05.2023 перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб органів соціального захисту населення, та на теперішній час її фактичним місцем проживання є наступне: АДРЕСА_2 .

Крім того, 27.01.2026 на адресу суду від Віхарєвої Лейли Сейядівни надійшла заява, в якій нею було зазначено наступне місце фактичного проживання: АДРЕСА_3 .

Враховуючи викладене, судом було здійснено направлення ухвал по даній справі на адресу реєстрації Віхарєвої Лейли Сейядівни, а також фактичного місця проживання в смт. Слобожанське, рекомендованими листами з повідомленням. Разом із тим, вказані копії ухвал були повернуті відділенням поштового зв`язку на адресу суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20 та врахована судом, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі № 910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, від 17.11.2021 у справі № 908/1724/19 та від 01.03.2023 у справі №910/18543/21).

Отже, враховуючи, що ухвали по даній справі направлялися відповідачу за адресою для листування/фактичного проживання і повернуті поштою з відміткою «за закінченням терміну зберігання», з огляду на те, що отримання поштової кореспонденції, зокрема, за адресою для листування/фактичного проживання залежало виключно від волевиявлення та дій відповідача, за висновком суду, відповідач є таким, що повідомлений про розгляд справи належним чином.

Крім того, згідно ч.ч. 1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Крім того, ухвали суду по даній справі направлялась відповідачу на електронну пошту ( ІНФОРМАЦІЯ_1), що підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з журналу обліку вихідної електронної пошти.

Також в матеріалах справи наявні телефонограми від 24.12.2025, 23.01.2026, 06.02.2026 та 10.03.2026, зроблені відповідальними представниками Господарського суду Донецької області, згідно яких у вказані дати Віхарєва Лейла Сейядівна (телефон НОМЕР_2 ) особисто прийняла ці телефонограми, а отже була обізнана про рух справи №905/1284/25.

Суд зазначає, що станом на дату винесення цього рішення у встановлений строк відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, про причини та/або намір вчинити відповідні дії суд не повідомлено.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як зазначено в ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, доводи учасників судового процесу, господарський суд:

В С Т А Н О В И В

Рішенням Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (надалі - позивач) від 30.06.2025 № 54/81-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (надалі - рішення № 54/81-р/к) у справі № 54/99-24 було визнано, що Фізична особа-підприємець Віхарєва Лейла Сейядівна вчинила порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів під час участі у процедурі закупівлі Дрова твердих порід (за ДК 021:20-7 деревина), відповідний код 03413000-8 Паливна деревина, за оголошенням UA-2023-09-26-000542-а), проведеною Військовою частиною НОМЕР_3 Національної гвардії України.

Пунктом 2 резолютивної частини рішення № 55/7-р/к за вчинення вищезазначеного порушення на відповідача накладено штраф у розмірі - 68 000,00 грн.

За змістом резолютивної частини вказаного рішення також зазначено, що штраф підлягає сплаті у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок: - відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); - відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України "Голос України", газета Кабінету Міністрів України "Урядовий кур`єр", "Офіційний вісник України", друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцем реєстрації Фізичної особи-підприємця Віхарєвої Лейли Сейядівни є: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що копію рішення Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.06.2025 № 54/81-р/к було направлено на вищезазначену адресу відповідача супровідним листом від 01.07.2025 №54-02/2753е, однак вказане поштове відправлення було повернуто відправнику.

Також 25.07.2025 інформацію про рішення Антимонопольного комітету України від 30.06.2025 № 54/81-р/к було опубліковано у газеті "Голос України", випуск № 150 (8075), що підтверджується копією відповідного витягу з газети, яка долучена позивачем до позовної заяви.

Відповідно до частини другої та третьої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення органів Антимонопольного комітету України є обов`язковим до виконання та особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно приписів ч.8 та ч. 9 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у разі якщо протягом строку, встановленого абзацом першим частини третьої цієї статті, рішення органу Антимонопольного комітету України не виконується, Голова Антимонопольного комітету України, голова територіального відділення Антимонопольного комітету України видає наказ про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу.

Наказ Голови Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України про примусове виконання рішення органу Антимонопольного комітету України, прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу, є виконавчим документом, який пред`являється до органів державної виконавчої служби для примусового виконання в порядку, визначеному законом. Зазначені в абзаці першому цієї частини накази мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Як вбачається з матеріалів справи, В.о. Голови Відділення видано наказ про примусове виконання рішення від 14.10.2025 №54/80-Ю, який пред`явлено разом з супроводжувальним листом від 16.10.2025 №54-02/4502е до Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 30.10.2025 ВП НОМЕР_4 державним виконавцем Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження з виконання наказу про примусове виконання рішення від 14.10.2025 №54/80-Ю.

Разом із тим, станом на 18.12.2025 відповідач штраф у розмірі 68 000,00 грн., накладений за вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів відкритих торгів, не сплатив, у зв`язку з чим позивачем нараховано пеню у розмірі 68 000,00 грн. за період з 07.10.2025 по 17.12.2025 відповідно до ч.5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Наведені обставини зумовили звернення позивача до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів .

Оцінюючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

Відповідно до ст.25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Згідно ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

За приписами п.4 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, невиконання рішення, попереднього рішення органів Антимонопольного комітету України або їх виконання не в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом, зокрема, справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу.

Частиною 7 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Як вже зазначалося, 25.07.2025 інформацію про рішення Антимонопольного комітету України від 30.06.2025 № 54/81-р/к було опубліковано у газеті "Голос України", випуск № 150 (8075), що підтверджується копією відповідного витягу з газети, яка долучена позивачем до позовної заяви.

Відповідно до частини 4 статті 254 Цивільного кодексу України, строк, що визначений місяцями спливає у відповідне число останнього місяця строку. Згідно з статтею 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Отже, перебіг двомісячного строку після здійсненого 25.07.2025 року оголошення розпочався 04.08.2025 року та закінчився 06.10.2025 року (оскільки 04.10.2025 та 05.10.2025 припадають на вихідні).

Враховуючи вищевикладене, строк сплати штрафу, який становив 2 місяці після спливу десяти днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі - газеті Верховної Ради України "Голос України" сплинув 06.10.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до Господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути поновлено.

В матеріалах відсутні докази оскарження спірного рішення від 30.06.2025 № 54/81-р/к у господарському суді. Отже зазначене рішення є законним та відповідно до приписів діючого законодавства обов`язковим до виконання.

Частиною 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Відповідач, всупереч вимогам вказаної статті, зобов`язання з оплати штрафу в розмірі та в строки, визначені рішенням Адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.06.2025 № 54/81-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", не виконав.

Як зазначалось, державним виконавцем Слов`янського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_4 з виконання наказу про примусове виконання рішення від 14.10.2025 №54/80-Ю.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом, зокрема, справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу.

Частиною 7 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Позивачем нараховано пеню за період з 07.10.2025 по 17.12.2025 (72 дні прострочення сплати штрафу) у розмірі 68 000 грн (1020 грн. - розмір пені за один день прострочення сплати штрафу, розрахований у 1,5% від суми штрафу 68 000грн) х 72 днів).

У відповідності до положень ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок нарахування розміру пені, господарський суд дійшов висновку, що останній є арифметично вірним.

Станом на день розгляду спору штраф та пеня не сплачені, доказів на підтвердження їх оплати відповідачем не надано.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі в розмірі 68 000грн.

Відповідно до приписів ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно приписів ст.14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судовий збір відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України стягується з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Фізичної особи-підприємця Віхарєвої Лейли Сейядівни про стягнення пені в розмірі 68 000,00 грн., задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Віхарєвої Лейли Сейядівни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) пеню у розмірі 68 000,00 грн. із зарахуванням зазначених сум до Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», на рахунок Донецьке ГУК/Слов`янська МТГ/21081100, номер рахунку (IBAN) UA0005658, код отримувача (ЄДРПОУ) 37967785, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Віхарєвої Лейли Сейядівни ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (49004, м. Дніпро, проспект Олександра Поля, буд. 2; , р/р UA0001441, банк отримувач: ДКСУ м. Київ, МФО 820172) 2422,40 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 12.03.2026 проголошено та підписано скорочену (вступну та резолютивну) частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 18.03.2026.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.С. Зельман