ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2026 р. Справа№ 910/330/26

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Майданевича А.Г.

Гаврилюка О.М.

без виклику сторін,

за апеляційною скаргою Комунального некомерційного товариства "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Дніпропетровської обласної ради"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2026

у справі № 910/330/26 (суддя - Карабань Я.А.)

за позовом Комунального некомерційного товариства "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Дніпропетровської обласної ради"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інтерекспрес"

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог

Комунальне некомерційне товариство «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтерекспрес» (надалі - відповідач) про зобов`язання вчинити дії.

2. Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2026 позовну заяву Комунального некомерційного товариства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтерекспрес» про зобов`язання вчинити дії та додані до неї документи - повернуто.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду ухвали суду

Не погодившись з постановленою ухвалою, Комунальне некомерційне товариство «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» 26.01.2026 (через Електронний суд) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти до розгляду апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції та відкрити провадження у справі. Переглянути та направити господарську справу №910/330/26 до Господарського суду міста Києва для вирішення питання щодо відкриття провадження та розгляду справи. Розглянути цю апеляційну скаргу, за можливістю, у найкоротший строк.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2026, справу передано для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Сулім В.В., Майданевич А.Г.

27.01.2026 Північний апеляційний господарський суд постановив ухвалу, якою заяву судді Суліма В.В. про самовідвід від розгляду справи № 910/330/26 за апеляційною скаргою Комунального некомерційного товариства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2026 - задоволено. Матеріали апеляційного провадження № 910/330/26 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2026 справу № 910/330/26 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Майданевич А.Г., Гаврилюк О.М. Вказана судова колегія ухвалою від 28.01.2026 прийняла апеляційну скаргу до свого провадження, відкрила апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою; призначила її до розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників, розглянула апеляційну скаргу по суті та ухвалила постанову у даній справі на підставі ст. 270, 271 ГПК України.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в них доводів

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2026 позовну заяву товариства було повернуто з підстав нібито відсутності належного підтвердження повноважень особи, яка її підписала. За доводами скаржника, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позов підписано особою, яка не має права його підписувати, оскільки до заяви не додано доказів наявності у представника статусу адвоката або повноважень на самопредставництво відповідно до частини третьої статті 56 Господарського процесуального кодексу України.

Так, апелянт вважає такі висновки помилковими та такими, що суперечать нормам процесуального права і порушують право юридичної особи на судовий захист. Позовну заяву було подано через працівника товариства - провідного юрисконсульта, який діє в порядку самопредставництва на підставі статуту та трудових відносин. Так, статут товариства прямо передбачає повноваження представника юридичної служби здійснювати процесуальне представництво інтересів товариства в суді. Відповідно до положень статті 56 ГПК України юридична особа має право брати участь у справі через керівника або іншу уповноважену особу, зокрема працівника, що і було реалізовано в даному випадку.

Крім того, довіреність у порядку передоручення була сформована та подана через підсистему «Електронний суд» відповідно до вимог Положення про функціонування окремих підсистем ЄСІТС. Електронна довіреність та відомості з Єдиного державного реєстру були автоматично додані до позовної заяви під час її подання, що підтверджує належність оформлення повноважень представника. Таким чином, повноваження особи, яка підписала позов, були належним чином підтверджені як нормами статуту та трудового законодавства, так і технічними засобами ЄСІТС.

Отже, скаржник вважає, що ухвалу про повернення позовної заяви постановлено з неправильним застосуванням норм процесуального права та з порушенням засад господарського судочинства, що безпідставно обмежило доступ товариства до правосуддя. У зв`язку з цим апелянт просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду, скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для вирішення питання щодо відкриття провадження, а також розглянути апеляційну скаргу у найкоротший строк, з огляду на те, що оскаржувана ухвала перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 263 ГПК України не скористався, ухвалу від 28.01.2026 про відкриття апеляційного провадження отримав 28.01.2026.

5. Короткий зміст оскаржуваної ухвали та норми, що були застосовані судом першої інстанції

Як зазначалось раніше, ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2026 позовну заяву Комунального некомерційного товариства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інтерекспрес» про зобов`язання вчинити дії та додані до неї документи - повернуто.

При цьому суд першої інстанції дійшов висновку, що до позовної заяви не додано ні доказів, які б свідчили про наявність у Лавренка П.Є. статусу адвоката, який діє на підставі зазначеної довіреності від 13.10.2025, ані доказів на підтвердження того, що вказана особа наділена повноваженнями на самопредставництво в розумінні частини третьої статті 56 ГПК України. Отже, суд першої інстанції зазначив, що з урахуванням того, що справа не є малозначною та до поданої позовної заяви не додано доказів на підтвердження того, що Лавренко П.Є. має право представляти інтереси Комунального некомерційного товариства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» в судах України, як представник (адвокат) на підставі довіреності, так і в порядку самопредставництва відповідно до положень частини третьої статті 56 ГПК України. Тому суд дійшов висновку, що позовну заяву підписано особою, яка має право її підписувати, через що повернув позовну заяву на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

6. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Разом з тим відповідно до частин першої, другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За нормами цивільного законодавства представництвом є правовідносини, в яких одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (частини перша та третя статті 237 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).

Так, представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи (частини перша та друга статті 244 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 61 ГПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Частинами першою, другою статті 58 ГПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Поряд із цим відповідно до частини третьої статті 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Слід зауважити, що ГПК України у статті 60 наводить перелік документів, що підтверджують повноваження представників. Водночас він не містить схожої норми з переліком документів, якими для суду підтверджуються повноваження осіб, через яких юридична особа бере участь у справі на засадах самопредставництва.

Формулювання частини третьої статті 56 ГПК України дозволяє зробити висновок про те, через яких осіб можливе самопредставництво юридичної особи, а також про те, що окрім керівника і члена виконавчого органу такими особами можуть бути також інші особи, уповноважені діяти від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

Особа, через яку юридична особа діє на засадах самопредставництва, має підтвердити суду цей свій статус. При цьому, як вже було зауважено, процесуальний закон не містить вичерпного переліку документів, якими для суду можуть бути підтверджені повноваження особи, через яку юридична особа діє на засадах самопредставництва. Вочевидь це можуть бути й документи, вказані у частині третій статті 56 ГПК України, зокрема статут, положення, трудовий договір (контракт).

Так, суд апеляційної інстанції зазначає, що суд першої інстанції правомірно встановив, що позовну заяву від імені Комунального некомерційного товариства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» подав Лавренко П.Є., який діє на підставі довіреності від 13.10.2025 у порядку передоручення сформованої в системі «Електронний суд», відповідно до якої Шевченко Р.А. уповноважив, в порядку передоручення, Лавренка П.Є. представляти інтереси Комунального некомерційного товариства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради» в судах України (в тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях) з усіма правами, які надано законом стороні по справі, в тому числі з правом підписувати, подавати, доповнювати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, а також пред`являти виконавчі документи, видані у формі електронного документа, на примусове виконання до органів державної виконавчої служби (приватних виконавців). Водночас, передчасно застосував наведену норму процесуального права.

Так, звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду від 19.01.2026 від позивача апеляційну скаргу знову ж було підписано Лавренком П.Є. При цьому, в додатках до апеляційної скарги скаржником було долучено копію наказу № 395-ц від 14.11.2023 про прийом на роботу Лавренка П.Є. на посаду провідного юрисконсульта відділу кадрового та юридичного забезпечення. Також було надано копію довідки щодо підтвердження місця роботи та копію статуту, в пункті 7.5.2 якого зазначено, що керівник товариства уповноважує представника юридичної служби або юрисконсульта, який виконує функції процесуального представника товариства, представляти інтереси товариства перед державними органами та в суді.

На підтвердження повноважень керівника позивача, останнім як до суду першої, так і до суду апеляційної інстанції було долучено витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Відповідно до якого, керівником позивача є Шевченко Радій Анатолійович. Вказана особа в порядку передоручення уповноважила Лавренка П.Є. представляти інтереси позивача в судах України.

Однак, вказаного судом першої інстанції з`ясовано не було, що стало підставою для повернення позовної заяви на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

В цій частині суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду першої інстанції передчасним ухваленим з порушенням наведених норм процесуального права, з урахуванням наступного.

Згідно з п.1 ч.5 ст.174 ГПК суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи наведені норми ГПК, суд апеляційної інстанції зазначає, що вказані процесуальні норми передбачають різні обставини і, в залежності від існування тієї чи іншої обставини, відповідна норма права підлягає застосуванню судом під час вирішення питання щодо відкриття судової процедури за відповідним позовом.

Верховний Суд у постанові від 16.02.2022 у справі №910/9150/21 виклав такі висновки, подібні до яких також містяться у постановах від 13.07.2020 у справі №905/2203/19 та від 13.08.2021 у справі №910/21107/20: "3.6. Частина перша статті 174 ГПК України встановлює загальне правило, згідно з яким у випадку, якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви суд першої інстанції постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Поряд з цим, відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

У постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.07.2020 у справі № 905/2203/19 та від 13.08.2021 у справі № 910/21107/20 зазначено, що процесуальний закон допускає дві форми поведінки суду у разі встановлення порушень/недоліків щодо особи/повноважень особи, яка підписала позовну заяву/заяву/скаргу тощо, а саме: залишення без руху позовної заяви/заяви/скарги із наданням заявнику строку для усунення відповідних недоліків або повернення цієї заяви.

З огляду на наведені положення процесуального закону, суд має залишити позовну заяву/заяву/скаргу без руху, відповідно до частини першої статті 174 ГПК України, у разі наявності у суду сумніву у достовірності, достатності та належності доказів стосовно повноважень особи, що її підписала, надавши заявнику строк для усунення відповідних недоліків. Аналогічна правова позиція зазначена в постанову Верховного Суду від 02 травня 2024 року у cправі № 915/1754/23.

У протилежному випадку, зокрема за відсутності доказів повноважень особи, що підписала позовну заяву/заяву/скаргу, у суду відсутні підстави для залишення її без руху відповідно до положень частини першої статті 174 ГПК України, а суддя у цьому випадку, відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 174 цього Кодексу, повертає позовну заяву і додані до неї документи.

Верховний Суд у постанові від 25.11.2021 у справі №910/8486/21 дійшов подібних висновків щодо застосування ч.2, п.1 ч.5 ст.260 ГПК під час вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою. Суд касаційної інстанції у вказаній постанові зазначив таке: "Водночас, повертаючи апеляційну скаргу на підставі п. 1 ч. 5 ст. 260 ГПК України, апеляційний господарський суд не врахував, що зазначена норма підлягає застосуванню в разі, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

А тому суд першої інстанції, встановивши особу, яка фактично звернулась до суду з позовом від позивача, повинен був залишити позовну заяву без руху, відповідно до частини першої статті 174 ГПК України, враховуючи наявність сумніву у достовірності, достатності та належності доказів стосовно повноважень особи, що її підписала, надавши заявнику строк для усунення відповідних недоліків. Тоді як помилково одразу повернув подану позовну заяву.

Таким чином, суд апеляційної інстанції враховує доводи апеляційної скарги про помилковість висновку суду першої інстанції про необхідність повернення позовної заяви. А тому порушення норм процесуального права в даному випадку (п. 1 ч. 5 ст. 174 ГПК України) - є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи на розгляд до суду першої інстанції.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Положеннями частини 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

За змістом пункту 6 статті 275 Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що наведені місцевим судом обґрунтування оскарженої ухвали не можуть бути достатніми підставами для повернення позовної заяви, відтак апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а ухвала місцевого суду - скасуванню з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції.

8. Судові витрати

З огляду на передачу справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, підлягають розподілу за результатами вирішення спору.

Керуючись ст. 2, 56, 174, 269, 270, 271 ст. 275-277, ст. 281-282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального некомерційного товариства "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф" Дніпропетровської обласної ради" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2026 у справі № 910/330/26 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.01.2026 у справі № 910/330/26 - скасувати, справу передати на розгляд суду першої інстанції.

3. Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст. 287 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді А.Г. Майданевич

О.М. Гаврилюк