УХВАЛА

м. Київ

09.03.2026Справа № 910/16013/25

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого судді Князькова В.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» про відвід судді від розгляду справи

за позовом ОСОБА_1 , м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня», м. Київ

про стягнення 17 273 893,38 грн,

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» про стягнення вартості частки учасника в сумі 16 834 100 грн, інфляційних втрат в розмірі 236 400,56 грн та 3% річних в сумі 203 392,82 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» всупереч вимог чинного законодавства статуту товариства не було здійснено виплату вартості учасника товариства за наслідками його виходу.

Ухвалою від 26.12.2025 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору; залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 ; надано позивачу строк для усунення недоліків, який становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху; встановлено позивачу спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом надання доказів сплати ОСОБА_1 судового збору в сумі 207 286,72 грн.

26.12.2025 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про забезпечення позову у справі шляхом накладення арешту на усе належне Товариству з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти, що обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитнофінансових установах, в межах суми позовних вимог та попередньо понесених позивачем судових витрат під час розгляду цієї справи у суді першої інстанції у загальному 17 709 271,18 грн та заборони Державній організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" здійснювати перереєстрацію торгових марок № 219549 від 25.11.2016 та 219548 від 25.11.2016 на будь яку іншу особу, (в тому числі на Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕРША ЧАРІВНА СКРИНЯ ЮА» (ід.код 45404601)), крім як на Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» (ід.код 35791225).

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилається на те, що відповідач створює усі умови та дії, спрямовані на виведення активів на свої пов`язані особи та на порушення прав позивача на отримання справедливої ринкової вартості частки Товариства. Позивач об`єктивно позбавлений можливості контролювати процес відчуження відповідачем свого майна, оскільки, по-перше, учасниками відповідача створене аналогічне товариство на яке вже переведено активи, натомість на відповідачеві залишились зобов`язання, а по-друге, інформація про рух коштів з його банківського рахунку відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" становить банківську таємницю. Наголошуємо, що вжиття заявлених Позивачем заходів забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів Відповідача, а лише запровадить тимчасові обмеження щодо розпорядження його майном, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Окрім цього, такі заходи забезпечення позову сприятимуть виконанню судового рішення та забезпечать справедливий баланс інтересів обох сторін у ситуації, що склалася.

Ухвалою від 26.12.2025 задоволено частково заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову; вжито заходи забезпечення позову у справі №910/16013/25 шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня » в межах ціни позову на суму 17 481 180,10 грн, та знаходяться й обліковуються на банківських рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня » до вирішення спору у справі по суті та набрання рішення у справі законної сили.

31.12.2025 позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 06.01.2026 відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.02.2026.

09.01.2026 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» про застосування заходів зустрічного забезпечення шляхом зобов`язання ОСОБА_1 надати зустрічне забезпечення шляхом внесення на депозитний рахунок Господарського суду міста Києва грошових коштів у розмірі 3 018 374,72 грн протягом п`яти днів з дня постановлення ухвали про зустрічне забезпечення.

В обґрунтування вказаної заяви відповідач посилається на те, що з огляду на те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2025 у справі №910/16013/25 про забезпечення позову не вирішено питання щодо зустрічного забезпечення, а також з огляду на можливі збитки, що будуть завдані відповідачеві внаслідок застосування заходів забезпечення позову. Зокрема, відповідачем наголошено, що з огляду на накладений 29.12.2025 на рахунки відповідача арешт, останній був позбавлений можливості виконати зобов`язання з повернення грошових коштів у встановлений договором №2ф-10/24 від 07.10.2024 про поворотну фінансову допомогу, укладеним з ОСОБА_3 , строк, що призвело до прострочення боржника у зобов`язанні. Розмір можливих збитків відповідача за договором № 2ф-10/24 становить 1 781 900 грн з них: 1 262 900 грн пені та 519 000 штрафу. Також обґрунтовуючи подану заяву відповідач посилається на те, що 22.12.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня», як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛВТ ІНЖИНІРИНГ», як покупцем, укладено договір поставки № ОП_П_22/12/2025-10. Задля виконання своїх зобов`язань за Договором поставки Відповідач має придбати відповідний товар у виробника - нерезидента та імпортувати його. З огляду на накладений 29.12.2025 на рахунки Відповідача арешт, Відповідач був позбавлений можливості придбати іноземну валюту та здійснити замовлення товару у виробника, що в подальшому призведе до неналежного виконання договору поставки Відповідачем, а саме неможливості поставки товару у передбачений договором строк. З огляду на зазначене, відповідач очікує понести збитки, пов`язані з неможливістю виконання зобов`язання за договором, а саме штраф у розмірі 1 236 474,72 грн. Відтак, за твердженнями позивача, сукупний розмір можливих збитків у зв`язку з вжиттям заходів забезпечення позову складає 3 018 374, 72 грн.

09.01.2026 позивачем було подано заперечення проти задоволення заяви відповідача. У вказаній заяві позивачем наголошено, що відповідач не довів, що станом на сьогодні позика - не повернена, не надано виписок по усім рахункам, які б підтвердили факт неповернення коштів. Також позивачем вказано, що ОСОБА_3 є співвласником бізнесу, комерційним директором відповідача. Також позивачем вказано, що учасниками Відповідача є ОСОБА_4 (50%), яка є є матір`ю ОСОБА_3 , та ОСОБА_5 (50%). ОСОБА_3 є учасником афілійованого товариства ТОВ «ПЕРША ЧАРІВНА СКРИНЯ ЮА» створене через декілька днів (07.02.2024) після отримання відправленого позивачем (26.01.2024) запиту на інформацію з метою оцінки ринкової вартості її частки та його отримання відповідачем. У цьому товаристві він є співвласником кожен по 50% із ОСОБА_5 , який є співвласником відповідача. Також позивачем наголошено, що на момент арешту на рахунках відповідача обліковувалося всього 750 тис грн., а отже, виконання останнім зобов`язань за рахунок цих коштів не вбачалось за можливе. Щодо посилання відповідача на договір поставки позивачем наголошено, що заявником не надано жодного контракту з іноземним постачальником на поставку товарів, який би було укладено з метою виконання договору поставки № ОП_П_22/12/2025-10. Також позивачем наголошено, що відповідно до фінансових звітностей - баланси відповідача, останній завжди має на складах обладнання для реалізації (код рядка 1103). Зокрема згідно балансу на 30.06.2024- запаси становлять понад 93 млн.грн., на 30.09.2025- запаси становлять понад 61 млн.грн.

Ухвалою від 26.01.2026 відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» про застосування заходів зустрічного забезпечення.

21.01.2026 до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідачем вказано на обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення вартості частки учасника в розмірі 5 364 000 грн. Як вказує відповідач, наведена вартість частки обґрунтовується проведеною на замовлення товариства експертизою.

27.01.2026 до суду надійшла відповідь на відзив разом із клопотанням про поновлення строку на її подання. Судом з метою уникнення надлишкового формалізму та дотримання принципів рівності та змагальності учасників судового процесу, клопотання позивача було задоволено, відповідь на відзив долучено до матеріалів справи.

30.01.2026 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» про зміну заходу забезпечення позову.

В обґрунтування вказаної заяви відповідач посилається на те, що на момент застосування судом заходу забезпечення у виді арешту грошових коштів відповідача залишок коштів підприємства на його рахунках становив всього 754 205, 75 грн. Оскільки залишок коштів на рахунку підприємства є суттєво меншим за суму, у межах якої судом накладено арешт, господарська діяльність підприємства повністю заблокована. У заяві зазначено, що відповідач має у власності нерухоме майно та транспорті засоби, які можуть бути використані для забезпечення позову. Накладення арешту на це майно, замість арешту коштів на рахунках підприємства, мало б для господарської діяльності відповідача значно менший негативний вплив, ніж той, що зумовлений арештом коштів.

04.02.2026 судове засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Князькова В.В. на лікарняному.

Ухвалою від 09.02.2026 призначено розгляд заяви на 11.02.2026.

Ухвалою від 09.02.2026 призначено підготовче засідання у справі на 04.03.2026.

Ухвалою від 11.02.2026 відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» про зміну заходів забезпечення позову.

При підготовці справи до підготовчого засідання, судом було встановлено, що 01.02.2026 позивачем було подано клопотання про витребування доказів у відповідача.

03.03.2026 відповідачем було подано письмові заперечення з приводу вказаного клопотання.

Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів було задоволено, про що сторін повідмолено у судовому засіданні 04.03.2026.

Представником відповідача після повідомлення судом про задоволення клопотання позивача було наголошено на наявності наміру заявити відвід судді, у зв`язку із наведеним, судом було оголошено перерву у судовому засіданні до 25.03.2026.

09.03.2026 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» про відвід судді Князькова В.В. від розгляду справи.

В обґрунтування вказаної заяви позивач посилався на те, що після з`ясування явки сторін та наявності підстав для відводів, суд відразу почав перераховувати клопотання позивача, які надійшли для розгляду та відразу, без надання слова учасникам справи, проголошувати своє рішення про їх задоволення. Спершу суд повідомив про надходження клопотання позивача про поновлення строку на подання відповіді на відзив та відразу ж повідомив, що клопотання судом задоволено, а відповідь на відзив долучено. Після цього суд повідомив про вирішення клопотання позивача про витребування доказів. Зазначені дії суду, на думку відповідача, грубо порушили принцип змагальності сторін та викликають у останнього обґрунтовані сумніви, що суд діє неупереджено та об`єктивно під час розгляду справи №910/16013/25. У заяві про відвід вказано, що також, обґрунтовану підозру в упередженості суду викликає та обставина, що суд при вирішенні клопотання позивача не взяв до уваги, що його подано з пропуском строку, питання про поновлення позивачу строку судом не вирішувалося. Також обґрунтовуючи подану заяву відповідач посилається на те,що суддя не обґрунтовує рішення, які ним приймаються у справі щодо заяв та клопотань відповідача, а саме відмови в задоволенні заяв про застосування зустрічного забезпечення та зміну способу забезпечення доказів.

Розглянувши у нарадчій кімнаті подану представником відповідача заяву про відвід судді Князькова В.В. від розгляду справи №910/16013/25, суд дійшов висновку щодо необґрунтованості заявленого відводу та наявність підстав для вирішення питання про відвід у відповідності до ч.3 ст.39 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Підстави для відводу (самовідводу) судді встановлені положеннями ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Зі змісту ч.3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України полягає, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч.ч.7, 8, 11 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, за висновками суду, обставини, які повідомлено представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня», не є підставою для відводу судді Князькова В.В. від розгляду справи №910/16013/25.

В контексті означеного суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у ч.1 ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вказано, що суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Одночасно, ст.15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

У ч.1 ст.6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» вказано, що суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Частиною 3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Слід зазначити, що згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст.9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Згідно Європейської Хартії «Про закон «Про статус суддів» судді при виконанні своїх обов`язків повинні бути доступними та виявляти повагу по відношенню до осіб, які до них звертаються; повинні турбуватися про підтримання високого рівні компетентності, необхідного рівня вирішення справ в кожному конкретному випадку, оскільки від рішень судді залежить гарантія прав особи.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Одночасно, ст.15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23 від 19.05.2006р., незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно п.п.2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Наразі, суд звертає увагу на те, що згідно приписів ч.4 ст.35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Дослідивши зміст розглядуваної заяви, суд дійшов висновку, що її обґрунтування зводиться лише до непогодження із процесуальними рішеннями судді та відмовою в задоволенні клопотань, які подавались відповідачем.

Виходячи з вищевикладеного у сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» про відвід судді Князькова В.В. від розгляду справи №910/16013/25, оскільки наведені заявником доводи в її обґрунтування не можуть бути, в розумінні процесуального закону, підставою для відводу судді від розгляду справи.

Одночасно, ст.15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Частиною 3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст.9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

При розгляді справ суддя керується саме нормами чинного господарського процесуального законодавства, засадами здійснення господарського судочинства та дотримується вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого розгляду спору.

За таких обставин, виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про безпідставність, доказову необґрунтованість та юридичну неспроможність заявленого відповідачем відводу, та необхідність передачі заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» про відвід судді Князькова В.В. від розгляду справи №910/16013/25 для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України

Керуючись ст.ст. 35-39, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Чарівна Скриня» про відвід судді Князькова В.В. від розгляду справи №910/16013/25 передати для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

2. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст складено 09.03.2026.

Суддя В. В. Князьков