ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року

м. Київ

cправа № 922/1740/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Зуєва В.А.,

за участю секретаря судового засідання - Кравченко О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвол А»

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2025 (головуючий - Крестьянінов О. О., судді: Лакіза В. В., Мартюхіна Н. О.) і рішення Господарського суду Харківської області від 26.08.2025 (суддя Аріт К. В.) у справі

за позовом Харківської обласної ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвол А»

про стягнення 370 507,94 грн та зобов`язання вчинити певні дії,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвол А»

до Харківської обласної ради

про зобов`язання вчинити певні дії

(за участю представників: позивача - Шевчук В.В., відповідача - Доценко Н.В.)

Історія справи

Обставини справи, встановлені судами

1. 04.03.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвол А» (далі - ТОВ «Інвол А», відповідач, орендар) та Харківська обласна рада (далі - Рада, позивач, орендодавець) уклали договір оренди № 366Н (далі - договір №366Н) комунального майна, а саме: частини покрівлі площею 33,0 м.кв. будівлі літ. «А-2» по вул. Сумській, 37 у м. Харків (далі - орендоване майно), що знаходиться на балансі Комунального закладу «Харківський обласний палац дитячої та юнацької творчості» (балансоутримувач) для розміщення зовнішньої реклами строком на 5 років з 04.03.2019 по 03.03.2024 включно.

2. 03.11.2022 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення у справі №922/3354/21, яким задовольнив позов ТОВ «Інвол А» до Ради про внесення змін, зокрема до договору № 366Н, визнав укладеним з дати набрання рішенням законної сили договір про внесення змін № 1 до договору №366Н.

3. За умовами договору №366Н:

- місячна орендна плата складає 4406,63 грн та підлягає сплаті щомісяця: до 15 числа, що настає за поточним місяцем оренди;

- у разі припинення договору орендар зобов`язаний, зокрема звільнити протягом трьох робочих днів орендоване майно від належних орендарю речей і повернути його відповідно до акту повернення з оренди орендованого майна; сплатити орендну плату, нараховану до дати, що передує даті повернення майна з оренди, пеню (за наявності), сплатити балансоутримувачу платежі за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю, нараховану до дати, що передує даті повернення майна з оренди; підписати три примірники акту повернення з оренди орендованого майна не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з моменту їх отримання від балансоутримувача і одночасно повернути балансоутримувачу два примірники підписаних орендарем актів; звільнити майно одночасно із поверненням підписаних орендарем актів;

- договір може бути достроково припиненим на вимогу орендодавця або Ради якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців або сумарна заборгованість з орендної плати більша, ніж плата за три місяці;

- про наявність однієї з підстав для дострокового припинення договору з ініціативи орендодавця або Ради орендодавець повідомляє орендареві договору листом. Лист пересилається на адресу електронної пошти орендаря і поштовим відправленням із повідомленням про вручення і описом вкладення за адресою місцезнаходження орендаря, а також за адресою орендованого майна. Якщо протягом встановленого у приписі часу орендар не усунув порушення, орендодавець надсилає орендарю лист, у якому повідомляє орендареві про дострокове припинення договору на вимогу орендодавця. Договір вважається припиненим на п`ятий робочий день після надіслання орендодавцем або балансоутримувачем орендарю листа про дострокове припинення цього договору. Орендодавець надсилає орендарю лист про дострокове припинення цього договору електронною поштою, а також поштовим відправленням із повідомленням про вручення і описом вкладення за адресою місцезнаходження орендаря, а також за адресою орендованого майна. Дата дострокового припинення цього договору на вимогу орендодавця встановлюється на підставі штемпеля поштового відділення на поштовому відправленні орендодавця;

- майно вважається повернутим з оренди з моменту підписання балансоутримувачем та орендарем акта повернення з оренди орендованого майна;

- якщо орендар не повертає майно після отримання від балансоутримувача примірників акта повернення з оренди орендованого майна, орендар сплачує до обласного бюджету неустойку у розмірі подвійної орендної плати за кожний день користування майном після дати припинення цього договору.

4. 28.08.2023 ТОВ «Інвол А» звернулося до Ради з проханням надати акт звіряння взаєморозрахунків по орендній платі, зокрема, по договору №366Н.

5. У відповідь Рада повідомила, що заборгованість з орендної плати за вказаним договором з лютого 2022 по липень 2023 року перед обласним бюджетом становить 80 830,39 грн.

6. 26.09.2023 позивач направив відповідачу повідомлення про дострокове припинення договору.

7. Листом №352/01-20 від 05.12.2023 балансоутримувач повідомив Раду про те, що акти повернення з оренди нерухомого майна, які були направлені за на адресу відповідача, 04.12.2023 повернулися без вручення.

Узагальнений зміст первісних та зустрічних позовних вимог та підстав позову

8. Рада звернулася до суду з позовом до ТОВ «Інвол А» про: зобов`язання звільнити орендоване майно та повернути це майно Раді за актом приймання-передачі; стягнення 90 847,52 грн заборгованість з орендної плати, 279 660,42 грн неустойки.

9. Позов мотивований припиненням дії договору №366Н 03.10.2023 на вимогу орендодавця у зв`язку з несплатою орендарем орендної плати більше 3 місяців підряд. Проте відповідач не повернув орендоване майно після припинення договору оренди та не сплатив заборгованість з орендної плати.

10. ТОВ «Інвол А» звернулося до Ради із зустрічним позовом про зобов`язання звільнити орендаря від сплати орендної плати до припинення воєнного стану.

11. Зустрічний позов мотивований положеннями частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), змістом постанов Кабінету Міністрів України № 483 від 03.06.2020 та № 634 від 27.05.2022 (далі - постанова КМУ № 634).

Узагальнений зміст та обґрунтування оскаржуваних судових рішень

12. Господарський суд Харківської області рішенням від 26.08.2025, яке залишив без змін Східний апеляційний господарський суд постановою від 11.11.2025, первісний позов задовольнив. Зобов`язав відповідача звільнити орендоване майно та повернути це майно Раді за актом приймання-передачі; стягнув з відповідача на користь позивача 90 847,52 грн заборгованість з орендної плати, 279 660,42 грн неустойки. У задоволенні зустрічного позову відмовив.

13. Суди встановили обставину дострокового припинення договору №366Н на вимогу орендодавця, внаслідок чого орендар був зобов`язаний повернути орендоване майно Раді. Оскільки відповідний обов`язок орендар не виконав, обгрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідача неустойки на підставі частини 2 статті 785 ЦК України. Також суди зазначили про відсутність підстав для звільнення відповідача від сплати орендної плати у спірний період з лютого 2022 року по жовтень 2023 року, оскільки: (1) до спірних орендних правовідносин щодо комунального майна, розташованого у м. Харків, не підлягають застосуванню приписи пунктів 1, 2 постанови КМУ №634; відповідач не довів неможливість користування орендованим майном внаслідок дії форс-мажорних обставин, пов`язаних з військовою агресією російської федерації проти України.

14. Щодо зустрічного позову, то відповідач не довів неможливість використовувати орендоване майно за призначенням у спірний період, а у спірний період ТОВ «Інвол А» за положеннями чинного законодавства не було звільнено від орендної плати за користування комунальним майном.

Касаційна скарга

15. Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати з підстави, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, справу передати на новий розгляд.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи касаційної скарги

16. На думку скаржника, зважаючи на положення підпункту 1-1 пункту 1 постанови КМУ № 634 (в редакції постанови від 07.05.2024 № 512), орендарів державного та комунального майна, що розташоване на території Харківської міської територіальної громади, звільнено від нарахування орендної плати на період з 01.02.2022 (перше число місяця, з якого Харківська міська територіальна громада перебувала в статусі території активних бойових дій) по 01.01.2023 (по перше число, що настає через три місяці після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації на відповідній території). Перелік адміністративно-територіальних одиниць, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції України, в умовах воєнного стану визначений в самому підпункті 1 пункту 1 Постанови КМУ №634. Таким чином нарахування позивачем орендної плати ґрунтується на помилковому (несистемному) тлумаченні нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини.

17. Також відповідач має право на звільнення від сплати орендної плати відповідно до частини 6 статті 762 ЦК України, як такий, що здійснював господарську діяльність у спірних правовідносинах в період дії форс-мажорних обставин, пов`язаних із введенням в Україні воєнного стану. Наявність таких обставин засвідчується листом Торгово-промислової палати України (далі - ТПП України) від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1.

18. 25.12.2025 від скаржника надійшли додаткові пояснення, які за своїм змістом є доповненнями касаційної скарги, поданими після закінчення строку на касаційне оскарження, у зв`язку з чим Суд залишив їх без розгляду на підставі статей 118, 298 ГПК України.

Позиція позивача у відзиві на касаційну скаргу

19. Проти доводів касаційної скарги заперечує, вважає оскаржувані судові рішення законними та обґрунтованими, погоджується з викладеними в судових рішеннях мотивами судів попередніх інстанцій, які узгоджуються з усталеними правовими висновками Верховного Суду у подібних правовідносинах.

Позиція Верховного Суду

20. Відповідно до частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

21. Заперечуючи висновки судів попередніх інстанції про стягнення заборгованості з орендної плати, відповідач стверджує про те, що у спірний період його було звільнено від сплати орендної плати за договором на підставі підпункту 1-1 пункту 1 постанови КМУ № 634 у редакції постанови від 07.05.2024 № 512. Крім того, відповідач має право на звільнення від орендної плати в силу частини 6 статті 762 ЦК України, оскільки не міг користуватись орендованим майном в силу форс-мажорних обставин, пов`язаних із введенням в Україні воєнного стану.

22. Верховний Суд такі аргументи відповідача відхиляє з огляду на таке.

23. Суди встановили, що позивач заявив до стягнення заборгованість зі сплати орендної плати в період з березня 2022 року по жовтень 2023 року; місцем розташування орендованого відповідачем за договором комунального майна є місто Харків.

24. Так, згідно з підпунктом 1 пункту 1 постанови КМУ №634 (у редакції, чинній у період нарахування орендної плати) на період воєнного стану і протягом трьох місяців після його припинення чи скасування, але у будь-якому разі до 31 грудня 2022 року, за договорами оренди державного і комунального майна, чинними станом на 24 лютого 2022 року або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24 лютого 2022 року або раніше, звільняються від орендної плати орендарі державного і комунального майна, які використовують майно, розташоване в адміністративно-територіальних одиницях, в межах яких припиняється доступ користувачів до єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану, зокрема у Харківській області в межах Богодухівського району (крім мм. Валків, Богодухова, смт Краснокутськ), Ізюмського району, Куп`янського і Харківського районів (крім м. Мерефи, смт Нова Водолага, м. Харкова), Чугуївського району (крім м. Змієва).

25. Отже, відповідно до наведених положень місто Харків не входить до переліку адміністративно-територіальних одиниць, в яких орендарі звільняються від сплати орендної плати за користування комунальним майном.

26. Безпідставними є також посилання відповідача на постанову КМУ від 07.05.2024 №512 (набрала чинності 08.05.2024), якою пункт 1 постанови КМУ №634 від 27.05.2022 доповнено підпунктом 1-1 такого змісту: орендарям державного та комунального майна, розташованого на територіях активних бойових дій, територіях активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси або на тимчасово окупованих російською федерацією територіях України, які включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, не нараховується орендна плата за період з 1 числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку бойових дій або тимчасової окупації, по 1 число місяця, що настає через три місяці після дати завершення бойових дій або тимчасової окупації, що визначаються відповідно до зазначеного переліку.

27. Пунктом 2 наведеної постанови установлено, що нарахування орендної плати орендарям, визначеним підпунктом 1-1 пункту 1 постанови КМУ № 634, здійснюється з урахуванням змін, затверджених цією постановою, починаючи з 1 січня 2024 року.

28. Оскільки предметом спору у справі, що переглядається, є стягнення заборгованості з орендної плати за період до 01.01.2024, то зміни до постанови КМУ №634, внесені постановою №512, не розповсюджуються на спірні правовідносини.

29. За наведеного законними та обгрунтованими є висновки судів про те, що ТОВ «Інвол А» не звільнено від сплати орендних платежів за договором на підставі пункту 1 постанови КМУ №634 (в редакції постанови КМУ №512).

30. Щодо посилань скаржника на звільнення від сплати орендної плати на підставі частини 6 статті 762 ЦК України, то за усталеними висновками Верховного Суду форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Сторона, яка посилається на форс-мажор, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-можором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.

31. Той факт, що ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини - військову агресію російської федерації проти України, сам по собі не є підставою для звільнення або зменшення відповідальності за невиконання/неналежне виконання договірних зобов`язань (постанови від 14.03.2023 у справі № 923/878/21, від 07.06.2023 у справі № 912/750/22, від 15.06.2023 у справі № 910/8580/22, від 29.06.2023 у справі № 922/999/22, від 12.10.2023 у справі № 908/1620/22, від 04.09.2024 у справі № 910/5550/23).

32. Отже, сама по собі наявність форс-мажорних обставин, зокрема ведення воєнного стану на території України, не є безумовною підставою ні для припинення зобов`язань, ні для звільнення від їх виконання. Судом має бути з`ясовано й перевірено причинно-наслідковий зв`язок між такими обставинами і неналежним виконанням зобов`язання у конкретному випадку.

33. У постанові від 07.06.2023 у справі № 906/540/22 Верховний Суд зазначив, що ТПП України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили); вказаний лист ТПП України адресований необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні; лист ТПП України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без винятку суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

34. Разом з тим у справі, що переглядається, суди встановили, що відповідач в якості підстави для звільнення від виконання зобов`язань за договором послідовно посилався виключно на наведений лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, не довівши при цьому наявності для нього форс-мажорних обставин саме у спірних правовідносинах, що виключає можливість вирішення судом питання звільнення відповідача від сплати орендної плати з цих підстав.

35. За наведеного Суд дійшов висновку, що під час касаційного розгляду не було виявлено неправильного застосування судами норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, тому і підстав для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень у касаційному провадженні, яке відкрито з підстави, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, немає.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

36. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

37. За змістом частини 1 статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

38. Беручи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів залишає оскаржувані судові рішення без змін. У зв`язку з чим касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Розподіл судових витрат

39. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвол А» залишити без задоволення.

2. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.11.2025 і рішення Господарського суду Харківської області від 26.08.2025 у справі № 922/1740/25 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Зуєв В.А.