УХВАЛА

м. Київ

23.02.2026Справа № 910/7869/25

За заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Містопроектбуд»
проухвалення додаткового рішення
у справі№ 910/7869/25
За позовомПриватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Містопроектбуд»
простягнення 20 738, 62 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:

не викликалися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/7869/25 за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» (далі також - позивач, ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі») до Товариства з обмеженою відповідальністю «Містопроектбуд» (далі також - відповідач, ТОВ «Містопроектбуд») про стягнення інфляційної складової боргу в розмірі 17 890,89 грн, 3% річних в розмірі 2 847,73 грн за невиконання рішення суду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.01.2026 у задоволенні позову відмовлено.

10.02.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Містопроектбуд» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення та про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

За результатами розгляду заяви відповідача та з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів, суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ч.ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

За таких обставин, враховуючи, що справа розглядалася в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити питання щодо розподілу витрат без виклику/повідомлення учасників справи. Відповідачем до заяви долучено докази її направлення позивачу.

Як вбачається із відзиву, ТОВ «Містопроектбуд» зазначало, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу, які відповідач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді першої інстанції, становить 5 000,00 гривень. Остаточний розрахунок та докази понесення відповідачем судових витрат будуть подані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення по справі.

Справу № 910/7869/25 розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення складено та підписано 16.01.2026. Довідкою про доставлення процесуального документу до електронного кабінету підтверджується, що ТОВ «Містопроектбуд» одержало рішення суду 19.01.2026. Таким чином, відповідач у порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України мав подати докази понесених витрат до 26.01.2026 (включно).

Натомість, всупереч вимог ст. 129 ГПК України, докази понесених витрат подані до суду 03.02.2026 (згідно зі штампом на конверті».

Тобто, відповідачем не дотримано п`ятиденного строку для подання доказів понесення судових витрат та не наведено жодних поважних причин неможливості подати такі докази своєчасно.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Докази на підтвердження розміру витрат сторони на професійну правничу допомогу можуть бути подані у такому порядку:

1) докази можуть бути подані до закінчення судових дебатів у справі;

2) або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву.

Вирішуючи питання темпоральних меж подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, а також доказів на підтвердження їх фактичного понесення та розміру, суд зауважує, що вказівка у частині 8 статті 129, частині 1 статті 221 ГПК України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останній етап - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.

Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Водночас положення частини восьмої статті 129 ГПК України підлягають застосуванню судом під час дослідження обставин стосовно дотримання стороною порядку та строків подання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, і у разі дотримання стороною цих вимог, суд здійснює розподіл судових витрат. У разі не дотримання стороною порядку та строків на подання таких доказів суд залишає таку заяву без розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2024 у справі № 910/9714/22.

Клопотань про поновлення строку відповідачем надано не було, а відтак суд доходить до висновку, що при поданні доказів понесення судових витрат не було дотримано вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України, і, як наслідок, суд залишає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Містопроектбуд» про ухвалення додаткового рішення без розгляду

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 123, 126, 128, 236, 235, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Містопроектбуд» про ухвалення додаткового рішення залишити без розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя Ю.О.Підченко