ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"05" березня 2026 р.м. Одеса Справа № 916/5011/25
Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 19.12.2025 відкрито провадження у справі. Справу прийнято розглядати за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін).
Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.02.2026 року стягнуто з ТОВ «БАНКИР ЛОГІСТІКС» на користь ТОВ «ДК ТРЕЙД 2020» грошові кошти за Договором постачання нафтопродуктів № 521/1-В від 01.08.2024 року у розмірі 59 498,25 грн., з яких: 46 500 грн основний борг, 7 266,74 грн пеня, 4302,41 грн інфляційні втрати, 1 429,10 грн три проценти річних та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

23.02.2026 до суду надійшла заява позивача, в якій останній просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу в сумі 15000,00 грн, до якої позивачем долучено додаткові докази.

Відповідач ТОВ БАНКИР ЛОГІСТІКС правом на подання письмових пояснень, заперечень або інших заяв не скористалося.

Згідно ч.3 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Враховуючи зазначені положення законодавства, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ДК ТРЕЙД 2020" про ухвалення додаткового рішення розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДК ТРЕЙД 2020", суд дійшов наступних висновків.

За змістом частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За змістом ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Суд може попередньо визначити суму судових витрат (крім витрат на професійну правничу допомогу), пов`язаних з розглядом справи або певною процесуальною дією. Така попередньо визначена судом сума не обмежує суд при остаточному визначенні суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч.ч.1, 2, ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ч. 3 - 6 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 5, 6 ст.129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Згідно з ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом наведеної норми адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (Аналогічна за змістом позиція викладена Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зокрема, у постанові від 19.01.2022 у справі № 910/1344/19).

Суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю, водночас, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява № 19336/04).

Судом встановлено, що у позовній заяві, позивачем визначено у попередньому (орієнтованому) розрахунку витрати на правничу допомогу, які складають 15 000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 18.10.2023 між адвокатом Костричем М.П. та ТОВ ДК ТРЕЙД 2020 укладено Договір №61/23 про надання правничої допомоги та в подальшому додаткові угоди до нього.

Згідно з п. 1.1. У порядку на умовах, визначених цим Договором, Адвокат зобов`язується надавати правничу допомогу, а Клієнт зобов`язується прийняти надану правничу допомогу. Вид, зміст та обсяг правничої допомоги за конкретними дорученнями Клієнта конкретизується сторонами у додаткових угодах до договору.

П. 5.1. договору визначено, що необхідність сплати та розмір гонорару визначається сторонами за домовленістю відповідно до чинного законодавства України. Порядок обчислення гонорару (фіксованний розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплатим (авансом, частковою оплатою), умови проведення тощо сторони фіксують у додаткових угодах, що є невід`ємною частиною цього договору. Остаточний розмір гонорару зазначається у акті про надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди №12-12/25 до Договору №61/23 про надання правничої допомоги від 18.10.2023, укладеної 12.12.2025 Адвокат надає Клієнту послуги з представництва інтересів Клієнта у Господарському суді Одеської області у справі за позовом Клієнта до ПП «Банкир Логістікс» про стягнення заборгованості за Договором постачання нафтопродуктів №521/1-в від 01.08.2024 у розмірі 46 500,00, а також штрафних санкцій, інфляційних втрат, 3 відсотків річних.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди №4 вартість правничої допомоги за цією Додатковою угодою встановлюється у фіксованому розмірі 15 000 тисяч гривень, яка має бути сплачена Клієнтом на розрахунковий рахунок Адвоката протягом 20 календарних днів з дати ухвалення судом рішення по суті спору.

Судом досліджено Акт виконаних робіт від 12.12.2025, підписаний сторонами на підтвердження того, що Адвокатом було надано правничу допомогу, зміст якої визначений Додатковою угодою №12-12/25 від 03.03.2025 до Договору про надання правничої допомоги №61/23 від 18.10.2023, а саме надано послуги щодо судового супроводу справи №916/5011/25 у Господарському суді Одеської області.

Згідно з п. 2 Акту підписанням цієї угоди Клієнт підтверджує факт наданих послуг (виконаної роботи) та відсутність претензій до Адвоката щодо строків/обсягу/якості виконаної роботи.

Отже, з аналізу поданих позивачем доказів можна зробити висновок, що заявлені Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК ТРЕЙД 2020» витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи, а тому суд дійшов висновку, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 15000,00 грн підтверджується матеріалами справи.

За цих обставин, приймаючи до уваги надані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом цієї справи, а також враховуючи відсутність в матеріалах справи належних доказів неспівмірності цих витрат та обґрунтованого клопотання відповідача про їх зменшення, суд дійшов висновку, що витрати позивача є доведеними та обґрунтованими, а тому підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

За вищевикладених обставин та керуючись положеннями ч. 9 ст. 129 ГПК України, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у повному обсязі, а саме в розмірі 15000,00 грн.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 221, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ДОДАТКОВО УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК ТРЕЙД 2020» про ухвалення додаткового рішення (вх.№2-428/26 від 05.03.2026р.) у справі № 916/4172/24 задовольнити.

2. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «БАНКИР ЛОГІСТІКС», (, 65003 Одеська обл., місто Одеса, вул. Ганса Германа (раніше - Гефта Миколи), будинок 1/5) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДК ТРЕЙД 2020» (; 65047, м. Одеса, вул. Михайла Грушевського, буд. 39-Д, кабінет 4) витрати на правничу допомогу в сумі 15000,00 грн.

Додаткове рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В. Літвінов