ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.02.2026м. ДніпроСправа № 904/5197/25

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІЯПРУДА"

до Акціонерного товариства "Акціонерний банк "РАДАБАНК"

про визнання договору поруки недійсним

за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "КРИВОРІЗЬКЕ ПРОМЕНЕРГО"

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання Цибульській К.С.

Представники:

Позивача - Тішунін О.А.

Відповідача - Богомаз Н.О.

Третьої особи - не прибув

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить Визнати недійсним договір поруки № 17324/15Г-П3 від 23 серпня 2024р., укладений АТ "Акціонерний банк РАДАБАНК" з ТОВ "ДІЯПРУДА" та ТОВ "КРИВОРІЗЬКЕ ПРОМЕНЕРГО", мотивуючи тим, що поручителю не було надано для

ознайомлення вже підписаного основного договору, а тому відсутні докази того, що Поручитель ознайомлений з основним договором саме з такими умовами, які зазначені в підписаному Основному договорі.

30.09.2025 через систему "Електронний суд" від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог мотивуючи тим, що рішення про надання поруки ТОВ "ДІЯПРУДА" за зобов`язаннями ТОВ "КРИВОРІЗЬКЕ ПРОМЕНЕРГО" перед АТ "АБ "РАДАБАНК" за Генеральним договором про надання банківських гарантій №17324/15Г/0 від 23 серпня 2024р. прийнято уповноваженим органом управління Позивача - його єдиним учасником. Крім того, директор Позивача Голубицька Ольга Григорівна, підписуючи договір поруки №17324/15Г/0-П3 від 23.08.2024р., засвідчила, що поручитель ознайомлений зі змістом Основного договору та обсягом зобов`язань Принципала за Основним договором, повністю з ним згоден, ніяких заперечень, а також не розумінь його положень не має. Крім того, Позивач не визначив на підставі якої норми права договір поруки має бути визнаний недійсним, яке саме його право порушено та в чому полягає порушення. Оспорюваний договір поруки є трьохстороннім, укладеним гарантом АТ "АБ "РАДАБАНК", поручителем ТОВ "ДІЯПРУДА" та приницпалом ТОВ "КРИВОРІЗЬКЕ ПРОМЕНЕРГО".

Позивач відповідь на відзив не надав.

Про вирішення спору Третя особа повідомлялася належно, враховуючи, що Третя особа зареєструвала електронний кабінет, відповідно до ч.7 ст.6 ГПК України ухвала суду вручалася йому в електронній формі шляхом направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Пунктом 2 ч.6 ст. 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи. Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відтак, Третя особа є обізнаною про вирішення спору, що підтверджується Довідкою про доставку електронного листа.

У судовому засіданні досліджено надані сторонами докази.

У судовому засіданні оголошено скорочене рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2024р. АТ "Акціонерний банк РАДАБАНК" (Гарант, Відповідач) з ТОВ "КРИВОРІЗЬКЕ ПРОМЕНЕРГО" (Третя особа) уклали Генеральний договір про надання банківських гарантій № 17324/15Г/0.

В якості забезпечення зобов`язання за Основним договором, АТ "Акціонерний банк РАДАБАНК" (Відповідач) з ТОВ "ДІЯПРУДА" (Поручитель, Позивач) та ТОВ "КРИВОРІЗЬКЕ ПРОМЕНЕРГО" (Принципал, Третя особа) уклали договір Поруки № 17324/15Г-П3 від 23 серпня 2024 р.

Відповідно до умов Договору поруки:

1.1. Предметом Договору є зобов`язання Поручителя перед Гарантом в повному обсязі солідарно відповідати за виконання Принципалом своїх зобов`язань перед Гарантом, які випливають з умов Генерального договору про надання банківських гарантій № 17324/15Г/0 від 23 серпня 2024 року ("Основний договір"), а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Основного договору, в повному обсязі цих зобов`язань. Порукою забезпечуються вимоги Гаранта щодо сплати Принципалом всіх його зобов`язань за Основним договором у такому розмірі, валюті, строку і порядку, як встановлено у Основному договорі.

1.2. Сторони Договору встановлюють, що зобов`язання Поручителя перед Гарантом є безумовними і ні яких інших умов, крім передбачених цим Договором та Основним договором - не потребують.

1.3. Поручитель свідчить, що він ознайомлений зі змістом Основного договору та обсягом зобов`язань Принципала за Основним договором, повністю з ними згоден, ніяких заперечень, а також непорозумінь його положень не має.

1.5. Цей Договір підписано Поручителем у відповідності до статей 553-559 Цивільного кодексу України, та Поручитель має можливість виконувати обов`язки за цим Договором. Поручитель обізнаний з усіма законодавчими актами та нормативними документами, що стосуються введення воєнного стану, та ознайомлений з листом Торгово- промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022р. яким повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). Станом на дату укладання цього договору зазначені обставини не вплинули на можливість виконання Поручителем своїх зобов`язань по договорам, у тому числі з питань своєчасного та повного проведення розрахунків. Поручитель виконує всі взяті на себе зобов`язання та не відмовляється віл виконання своїх зобов`язань за жодним із укладених договорів через форс-мажорні обставини.

2.1. У разі невиконання Принципалом своїх зобов`язань за Основним договором, Поручитель зобов`язаний здійснити виконання Боргових зобов`язань в обсязі, заявленому Гарантом, протягом одного дня з дати отримання відповідної вимоги.

Проте, за твердженнями Позивача, при укладенні договору Поруки Гарант не ознайомив поручителя з обсягом відповідальності за Основним договором, а саме: визначення зобов`язання (сумою яку повинен повернути поручитель у разі невиконання Принципалом умов Основного договору), яке забезпечується порукою, його зміст та розмір (не зазначена сума грошового зобов`язання), зокрема реквізити основного договору, його предмет, строк виконання тощо; обсяг відповідальності поручителя, оскільки згідно з ч. 2 ст. 553 ЦК України порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. В Основному договорі, договорі поруки відсутні посилання та докази ознайомлення Позивача з сумою основного зобов`язання, яку поручитель повинен сплатити у разі невиконання Принципалом умов Основного договору. Відповідач під час підписання та укладення договору поруки не повідомив Позивача про те, що поручитель бере на себе зобов`язання не тільки стосовно погашення заборгованості за договором гарантії, а також зобов`язання з погашення комісійної винагороди, процентів та інших платежів.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору в даній справі.

Предметом доказування є наявність підстав для визнання недійсним правочину, вчиненого Сторонами з підстав відсутності у договорі відомостей про істотні умови, виконання яких забезпечувалося порукою.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Отже, недійсним є правочин, який внаслідок невідповідності вимогам закону не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до вимог частин першої - третьої, п`ятої, шостої статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Отже, двосторонній або багатосторонній правочин є договором.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач позов заперечує з викладених у відзиві підстав.

Перевіривши доводи сторін, проаналізувавши матеріали справи (надані докази), суд не приймає позицію й доводи Позивача.

Так, 23.08.2024 Відповідач з Третьою особою уклали Генеральний Договір про надання банківських гарантій № 17324/15Г/0, за п. 1.1 якого, Банк (Відповідач) бере на себе зобов`язання в межах ліміту, встановленого п.1.2. цього Договору, відповідно до умов цього Договору, надавати Банківські гарантії згідно з цим Договором та Заявою Принципала (Третя особа), які будуть вказані у відповідній письмовій заяві Принципала, а Принципал зобов`язаний відшкодувати Банку всі виплати, здійснені останнім як Банком-гарантом за Гарантіями (якщо такі були здійснені Банком за свій рахунок), а також сплатити Банку винагороду за надання Гарантій, проценти за платіж за Гарантіями в розмірі і порядку, обумовлених цим Договором.

Відповідно до умов Генерального Договору:

1.2. Загальна сума Гарантій, наданих Банком у межах цього Договору та які не припинили строк дії з будь-якої з причин, і Гарантій, сплачених Банком, як Банком-гарантом, всі виплати по яких не відшкодовані Принципалом, на будь-який момент дії цього Договору, не може перевищувати UAH 67 961 386,75 (шістдесят сім мільйонів дев`ятсот шістдесят одна тисяча триста вісімдесят шість) гривень 75 копійок, гарантій платежу, гарантій виконання зобов`язань та інших банківських гарантій .

Банк надає Гарантії в рамках цього Договору зі строком дії не пізніше ніж "22" серпня 2025 року.

2.1. В забезпечення виконання зобов`язань Принципала перед Банком за цим Договором (за Гарантіями, наданими а рамках нього Договору), укладаються такі договори та угоди:

- одночасно з укладенням цього Договору - Договір поруки № 17324/15Г/0-П1 від 23 серпня 2024 р. з ОСОБА_1 ;

- одночасно з укладенням цього Договору - Договір поруки № 1732415Г/0-П2 від 23 серпня 2024 р. з ТОВ "Сучасні Бетонні Рішення";

- одночасно з укладенням цього Договору - Договір поруки № 17324/15Г/ 0-П3 від 23 серпня 2024 р. з ТОВ "ДІЯПРУДА".

Забезпеченням виконання зобов`язань Принципала перед Банком а цим Договором (за Гарантіями, наданими в рамках цього Договору) є Грошове покриття.

У випадку якщо з будь-яких причин Банк не зможе в повному обсязі задовольнити свої вимоги до Принципала за рахунок Грошового покриття (зокрема, але не виключно, якщо з будь-яких причин кошти Грошового покриття будуть недоступні Банку), Банк здійснює звернення стягнення на майно Принципала та або на предмет застави/іпотеки, передані в забезпечення виконання зобов`язань Принципала за цією угодою, з метою задоволення своїх вимог до Принципала за цією угодою, з метою задоволення своїх вимог до Принципала, передбачених цим Договором та звертається до фінансових поручителів з вимогою про погашення заборгованості.

В той же день, 23.08.2024 Позивач, Відповідач та Третя особа підписали Договір поруки № 17324/15Г/0-ПЗ, предметом цього Договору є зобов`язання Поручителя перед Гарантом в повному обсязі солідарно відповідати за виконання Принципалом своїх зобов`язань перед Гарантом, які випливають з умов Генерального договору про надання банківських гарантій № 17324/15Г/0 від 23 серпня 2024 року (Основний договір), а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Основного договору, в повному обсязі цих зобов`язань. Порукою забезпечуються вимоги Гаранта щодо сплати Принципалом всіх його зобов`язань за Основним договором у такому розмірі, валюті, строку і порядку, як встановлено у Основному договорі.

Відповідно до умов Договору поруки:

1.2. Сторони Договору встановлюють, що зобов`язання Поручителя перед Гарантом є безумовними і ніяких інших умов, крім передбачених цим Договором та Основним договором - не потребують.

1.3. Поручитель свідчить, що він ознайомлений зі змістом Основного договору та обсягом зобов`язань Принципала за Основним договором, повністю з ними згоден, ніяких заперечень, а також непорозумінь його положень не має.

1.4. Сторони заявляють, що порука згідно цього договору надана без мети отримання прибутку. Поручитель підтверджує, що він надає поруку безоплатно і ця умова є безумовною і безвідкличною.

1.5. Цей Договір підписано Поручителем у відповідності до статей 553-559 Цивільного кодексу України, та Поручитель має можливість виконувати обов`язки за цим Договором. Поручитель обізнаний з усіма законодавчими актами та нормативними документами, що стосуються введення воєнного стану, та ознайомлений з листом Торгово- промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022р. яким повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). Станом на дату укладання цього договору зазначені обставини не вплинули на можливість виконання Поручителем своїх зобов`язань по договорам, у тому числі з питань своєчасного та повного проведення розрахунків. Поручитель виконує всі взяті на себе зобов`язання та не відмовляється віл виконання своїх зобов`язань за жодним із укладених договорів через форс-мажорні обставини.

2.1. У разі невиконання Принципалом своїх зобов`язань за Основним договором. Поручитель зобов`язаний здійснити виконання боргових зобов`язань в обсязі, заявленому Гарантом, протягом одного дня з дати отримання відповідної вимоги.

2.2. Сторони договору встановлюють, що якщо надійде вимога про погашення суми заборгованості по Основному договору і Поручитель не буде в змозі виконати таку вимогу Гаранта, то Гарант має право задовольнити свої вимоги за рахунок майна Поручителя, в тому числі за рахунок грошових коштів, що знаходяться на поточних та депозитних рахунках Поручителя, що відкриті в АТ "АБ "РАДАБАНК", відповідно до норм чинного законодавства.

2.3. Сторони договору встановлюють, шо Поручитель, після виконання взятих на себе зобов`язань по цьому Договору, у відповідності до ст. 556 Цивільного кодексу України, набуває всіх прав Гаранта як кредитора по виконаному ним зобов`язанню - Основному договору.

3.1.1. Протягом одного робочого дня, від дати отримання письмової вимоги Гаранта про прострочення Принципалом забезпеченого порукою зобов`язання або листа Принципала, виконати відповідне зобов`язання, шляхом перерахування коштів на погашення заборгованості Принципала та Основним договором (відшкодування всіх витрат Гаранту, пов`язаних з виконанням гарантії, сплати комісій, штрафних санкцій та інше) на рахунок Гарант IBAN № НОМЕР_1 в АТ "АБ "РАДАБАНК". Отримувач платежу: АТ "АБ "РАДАБАНК", код отримувача 21322127.

3.1.2 У разі невиконання Принципалом забезпеченого порукою зобов`язання, відповідати перед Гарантом як солідарний боржник всім своїм майном на яке згідно з чинним законодавством України, може бути звернено стягнення.

3.2.1. Поручитель має право: зворотної вимоги до Принципала в межах суми виконаного ним зобов`язання.

3.4.1. У разі невиконання Принципалом та Поручителем забезпеченого порукою зобов`язання звернути стягнення на все майно Поручителя та/або Принципала, як солідарних боржників, згідно з чинним законодавством України.

6.2. Сторони Договору встановлюють, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами та діє до моменту припинення забезпечених ним зобов`язань Також порука припиняється, якщо Гарант в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання зобов`язань за Основним договором не пред`явить вимоги до Поручителя (п. 4 ст. 559 ЦК України).

6.3. Сторони Договору встановлюють, що у тому разі якщо без згоди Поручителя до Основного договору вносяться зміни, що тягнуть за собою збільшення відповідальності Поручителя, обсяг відповідальності Поручителя залишається без змін (попереднім).

Зазначений Договір підписаний Сторонами без заперечень.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

З п.1.3 Договору поруки вбачається, що Позивач, як Поручитель, засвідчив, що він ознайомлений зі змістом Основного договору та обсягом зобов`язань Принципала за Основним договором, повністю з ними згоден, ніяких заперечень, а також непорозумінь його положень не має. Тобто Позивач ознайомлений саме зі змістом укладеного Основного договору, а не з якимось з його попередніх варіантів (проектів).

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину (постанова Верховного Суду від 24.04.2020 у справі №522/25151/14-ц).

У постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 23.05.2022 у справі №393/126/20 зазначено, що під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін.

Як зазначалося вище, Відповідно до п. 1.2. Генерального Договору загальна сума Гарантій, наданих Банком у межах цього Договору та які не припинили строк дії з будь-якої з причин, і Гарантій, сплачених Банком, як Банком-гарантом, всі виплати по яких не відшкодовані Принципалом, на будь-який момент дії цього Договору, не може перевищувати UAH 67 961 386,75 (шістдесят сім мільйонів дев`ятсот шістдесят одна тисяча триста вісімдесят шість) гривень 75 копійок, гарантій платежу, гарантій виконання зобов`язань та інших банківських гарантій.

Пунктом 2.1. Генерального договору Третя особа та Відповідач погодили, що в забезпечення виконання зобов`язань Принципала перед Банком за цим Договором (за Гарантіями, наданими а рамках нього Договору), укладаються такі договори та угоди, в тому числі: одночасно з укладенням цього Договору - Договір поруки № 17324/15Г/ 0-П3 від 23 серпня 2024р. з ТОВ "ДІЯПРУДА".

23.08.2024 Позивач, Відповідач та Третя особа уклали Договір поруки № 17324/15Г/0-ПЗ, предметом якого є зобов`язання Поручителя перед Гарантом в повному обсязі солідарно відповідати за виконання Принципалом своїх зобов`язань перед Гарантом, які випливають з умов Генерального договору про надання банківських гарантій № 17324/15Г/0 від 23 серпня 2024 року (Основний договір), а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Основного договору, в повному обсязі цих зобов`язань. Порукою забезпечуються вимоги Гаранта щодо сплати Принципалом всіх його зобов`язань за Основним договором у такому розмірі, валюті, строку і порядку, як встановлено у Основному договорі.

Отже, оспорюваний договір поруки Сторони уклали з метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "КРИВОРІЗЬКЕ ПРОМЕНЕРГО" перед АТ "АБ "Радабанк", зміст яких визначено у кожному з Договорів, тобто наведені правочини є пов`язаними, умови яких відомі усім учасникам цих правочинів.

До цього ж, за рішенням учасника ТОВ "Діяпруда" від 09.08.2024, Малашинська Є.О. , як директор ТОВ "ТРАВЕРС-КР", що діє на підставі наказу №03 від 10.01.2019 року та відповідно до рішення учасника №07/19 ТОВ "ТРАВЕРС-КР", як учасника , що володіє 100% голосів в статутному капіталі ТОВ "ДІЯПРУДА" вирішила оформити фінансову поруку Товариства в забезпечення зобов`язань позичальника ТОВ "КРИВОРІЗЬКЕ ПРОМЕНЕРГО" () перед АТ "АБ "РАДАБАНК" за Генеральним договором про надання банківських гарантій з лімітом 67 961 386,75 грн. строком на 12 місяців, комісія за надання гарантії 10 000,00 грн, комісія за обслуговування гарантії 2,5% річних, на інших умовах, визначених банком, у повному обсязі та укласти договір поруки. Уповноважити директора ТОВ "ДІЯПРУДА" Голубицьку О.Г. на укладення та підписання з АТ "АБ "РАДАБАНК" договору поруки та додаткових угод до нього від імені ТОВ "ДІЯПРУДА", з визначенням решти істотних умов цього договору та інших супутніх документів на розсуд Голубицької О.Г .

Відтак, позиція Позивача про невизначеність зобов`язань Боржника перед Кредитором, за які поручився Поручитель, спростовується матеріалами справи (доказами).

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на Позивача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволені позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІЯПРУДА" про визнання недійсним договору поруки № 17324/15Г-П3 від 23 серпня 2024р., укладеного Акціонерним товариством "Акціонерний банк РАДАБАНК" з Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІЯПРУДА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "КРИВОРІЗЬКЕ ПРОМЕНЕРГО".

Судові витрати у справі покласти на Позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Повне рішення складено 02.03.2026

Суддя С.Г. Юзіков