ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" лютого 2026 р.м. Одеса Справа № 923/1804/14(916/3106/24)

Господарський суд Одеської області у складі судді Найфлейш В.Д.,

при секретарі судового засідання Дурович А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви (за вх.№2-111/26 від 28.01.2026р.) ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення

в межах справи № 923/1804/14 (916/3106/24)

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача: Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" (73011, м. Херсон, вул. Адмірала Макарова, 203, )

про стягнення

в межах справи про банкрутство №916/1804/14

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Метизний завод "Шплінт.УА" (місцезнаходження - м.Кам`янське (раніше Дніпродзержинськ), 3-й Баглійський провулок, буд. 1-Ж, )

до боржника: Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" (місцезнаходження - м. Херсон, вул. Адмірала Макарова, 203, )

про визнання банкрутом

Представники сторін:

Скаржник - ОСОБА_2 (зал 2)

Державний виконавець - Попилястий А.Б.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.10.2024р. позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" (73011, м. Херсон, вул. Адмірала Макарова, 203, ) про стягнення задоволено в повному обсязі, стягнуто з Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" (73011, м. Херсон, вул. Адмірала Макарова, 203, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) заборгованість в сумі 432 365 грн. (чотириста тридцять дві тисячі триста шістдесят п`ять гривень) 91 коп., з яких: середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 08.06.2021 по 19.06.2024р. в сумі 352 365 (триста п`ятдесят дві тисячі триста шістдесят п`ять) грн. 91 коп.; відшкодування моральної шкоди в сумі 80 000 (вісімдесят тисяч) грн., стягнуто з Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" (73011, м.Херсон, вул. Адмірала Макарова, 203, ) на користь Державного бюджету України (рахунок № UA0026001 в ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код ЄДРПОУ отримувача - 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у сумі 6485 (шість тисяч чотириста вісімдесят п`ять) грн. 49 коп.

18.11.2024р. видано накази на примусове виконання Рішення Господарського суду Одеської області від 22.10.2024р. по справі №923/1804/14(916/3106/24).

На примусовому виконаннi у ВПВР УЗПВР у Миколаївськiй, Херсонськiй областях, в АР Крим та мiстi Севастополi Одеського МУ МЮ України перебуває наказ від 18.11.2024 року Господарського суду Одеської області про стягнення з АТ Таврійська будівельна компанія на користь ОСОБА_1 заборгованості в сумі 432 365,91 грн., з яких середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 08 червня 2021 року по 19 червня 2024 року в сумі 352 365,91 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 80 000 грн. (виконавче провадження № 76703605).

26.02.2025року ВП №76703605 приєднано до зведеного виконавчого провадження ВП №44731026.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 24.12.2024 стягнуто з Акціонерного товариства Таврійська будівельна компанія на користь ОСОБА_1 середньоденну заробітну плату 395,77 грн, починаючи з 20.06.2024 по день повного фактичного розрахунку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні з урахуванням податків, зборів та обов`язкових платежів, а також матеріальну компенсацію (індексацію) майнових втрат за період з 08.06.2021 по 19.06.2024 та з 20.06.2024 за кожен день до повного фактичного розрахунку на підставі даних Національного банку України про середньозважені ставки за кредитами в річному обчисленні.

17.01.2025 видано накази на примусове виконання додаткового рішення Господарського суду Одеської області від 24.12.2024 по справі № 923/1804/14(916/3106/24).

За виданими Господарським судом Одеської області наказами від 17.01.2025р. відкрито виконавчі провадження № 79713513 та № № 79713385, що перебувають на виконанні у ВПВР УЗПВР у Миколаївській, Херсонській областях, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Одеського МУ Міністерства юстиції України.

Заявник зазначає, що на дату звернення із вказаною заявою рiшення Господарського суду Одеської області вiд 22.10.2024р. по справі №923/1804/14(916/3106/24) не виконано, ВП №76703605 не завершено, ВП №76703605 та ВП №79713385, а також ВП №79713513 не об`єднані мiж собою, передбачені ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії державним виконавцем не вчиняються, що істотно ускладнює виконання рішення суду та робить його виконання практично неможливим.

16.02.2026р. від Заявника надійшли додаткові пояснення по справі.

17.02.2026р. в судовому засіданні проголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвалу.

Розглянувши матеріали заяви, заслухавши правову позицію заявника, судом встановлено наступне.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частини 1 статті 327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1-3, 7 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Отже, під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб. Зміна способу виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. Зокрема, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми виконання (грошової чи майнової), тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу виконання рішення, ухвали, постанови, вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом на гарантування виконання рішення (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2015 №11-рп/2012).

Суд зазначає, що зміна способу або порядку виконання рішення, здійснена судом в порядку, визначеному статтею 331 ГПК України, не є прийняттям нового рішення, яке підлягає окремому виконанню, але означає прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб встановлений у рішенні та припинення здійснення тих заходів, які були визначені рішенням та здійснення їх у спосіб, встановлений ухвалою, винесеною відповідно до норм процесуального права. Отже, така ухвала є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення та спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного судового наказу.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України. Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 713/1062/17 та постанові Верховного Суду України від 25.11.2015 року у справі № 6-1829цс15.

Таким чином, в основу судового акту про зміну способу і порядку виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Як свідчать матеріали справи №923/1804/14(916/3106/24), ОСОБА_1 подано позов до Акціонерного товариства "Таврійська будівельна компанія" про стягнення заборгованості в сумі 432 365 грн. (чотириста тридцять дві тисячі триста шістдесят п`ять гривень) 91 коп., з яких: середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 08.06.2021 по 19.06.2024р. в сумі 352 365 (триста п`ятдесят дві тисячі триста шістдесят п`ять) грн. 91 коп.; відшкодування моральної шкоди в сумі 80 000 (вісімдесят тисяч) грн., яке і брало участь у справі №923/1804/14(916/3106/24). При цьому, жодних вимог позивачем до Державного бюджету України у даній справі не заявлялось, останній участі у справі в якості третьої особи або у будь-якому процесуальному статусі не брав, боржником, що прострочив виконання грошового зобов`язання, є відповідач - АТ «Таврійська будівельна компанія».

Зміна способу виконання рішення суду у даній справі шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України (ДКСУ) з державного бюджету коштів фактично призведе до зміни змісту рішення суду, оскільки фактично має на меті заміну відповідача у справі, що врегульовано іншою процедурою, ніж процедура зміни способу виконання судового рішення. Крім того, зміна способу виконання рішення у заявлений спосіб взагалі призведе до зміни резолютивної частини рішення.

Висновки судового рішення щодо способу і порядку його виконання чітко визначені та не можуть бути змінені іншим судовим рішенням без відповідного обґрунтування виняткової необхідності застосування такої зміни рішення.

З аналізу приписів зазначених вище статей вбачається, що чинним законодавством не не передбачено можливості зміни способу виконання рішення суду про стягнення грошових коштів шляхом стягнення таких коштів з іншого суб`єкта лише на підставі відсутності у відповідача грошових коштів.

З урахуванням наведених вище обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення Господарського суду Одеської області від 22.10.2024 у справі №923/1804/14(916/3106/24).

Керуючись ст. ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Одеської області від 22.10.2024 у справі №923/1804/14(916/3106/24).

Повну ухвалу складено та підписано 23.02.2026р.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя Найфлейш Володимир Давидович