ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" лютого 2026 р. Справа № 924/1304/25

м. Хмельницький

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Шевчук О.І., за участі секретаря судового засідання Демчук М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", м. Київ

до Управління культури і туризму Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

про стягнення 11 381,95 грн.

Представники сторін:

від позивача: Семенко О.В. на підставі довіреності №152 від 30.12.2025 (в режимі відеоконференції)

від відповідача: не з`явився

Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення у справі

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін

До Господарського суду Хмельницької області 29.12.2025 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) до Управління культури і туризму Хмельницької міської ради (29000, м.Хмельницький, вул. Проскурівська, б.30, ) про стягнення заборгованості за договором №21-8219/24-БО-Т про постачання природного газу від 30.12.2024 в сумі 11381,95 грн., з яких: основний борг в сумі - 9 821,45 грн, пеня в сумі - 1 351,32 грн, три проценти річних в сумі - 130,77 грн, інфляційні втрати в сумі - 78,41 грн..

Ухвалою суду від 30.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 15.01.2026.

Ухвалою суду від 15.01.2026 судове засідання відкладено на 12.02.2026.

Ухвалою суду від 11.02.2026 судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 19.02.2026.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг ", постачальник, позивач) наполягає на задоволенні позовних вимог, в обґрунтування яких посилається на неналежне виконання Управлінням культури і туризму Хмельницької міської ради укладеного 30.12.2024 між ним, як споживачем, та позивачем, як постачальником, умов договору №21-8219/24-БО-Т постачання природного газу.

Вказує, що за даним договором упродовж січня-квітня 2025 року споживачу здійснено постачання природного газу на суму 75 716,60 грн., що стверджується актами приймання-передачі природного газу. Натомість відповідачем лише частково сплачено за послуги з постачання природного газу, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість за вказаним договором в сумі 9 821,45 грн., що підлягає стягненню з відповідача. Направлені споживачу акти приймання-передачі природного газу за січень-квітень 2025 року не повернуті позивачу з підписом споживача. Також до позивача не надходила вмотивована письмова відмова споживача від підписання зазначених актів.

Крім того, за несвоєчасне виконання зобов`язань з відповідача підлягають стягненню за період з 17.06.2025 по 25.11.2025 пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення 1351,32 грн., інфляційні втрати за час прострочення 78,41 грн. та три проценти річних від простроченої суми 130,77 грн.

Представник позивача під час розгляду справи підтримав позовні вимоги, вважає їх підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач - Управління культури і туризму Хмельницької міської ради (далі - Управління, споживач, відповідач) не скористалось правом участі в судових засіданнях, відзиву на позов не подало, причин неявки в судове засідання не повідомило, причин неподання доказів не вказало; належним чином повідомлене про дати, час та місце розгляду справи шляхом надіслання йому ухвал суду від 30.12.2025, 15.01.2026 та 11.02.2026 до електронного кабінету підсистеми "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС), які доставлені до електронного кабінету відповідача 30.12.2025, 15.01.2026 та 11.02.2026 відповідно, що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками.

Суд враховує положення пункту 2 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відповідно до якого днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи, відтак Управління культури і туризму Хмельницької міської ради належним чином повідомлений про здійснення Господарським судом Хмельницької області судового провадження у справі №924/1304/25, у якій воно є відповідачем.

Відповідно до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується судом при розгляді справ як джерело права, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення у справі "Смірнова проти України" від 08.11.2005). Разом з тим, гарантованому праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення від 07.07.1989 у справі "Uniоn Alimentaria Sanders SA v. Spain").

Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України"). Така позиція кореспондує висновку у рішенні від 16.02.2017 у справі "Каракуця проти України", де, серед іншого, зазначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 ГПК України).

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення Управління культури і туризму Хмельницької міської ради про дати, час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами, а неявка відповідача не призводить до неможливості вирішення спору по суті.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

30.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", як постачальником та Управлінням культури і туризму Хмельницької міської ради (ЕІС-код 56XS000026F8500H), як споживачем, укладено договір №21-8219/24-БО-Т постачання природного газу (далі - Договір), згідно п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 "Газове паливо" (природний газ), а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах даного договору.

Відповідно до п.2.1 Договору постачальник передає споживачеві на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з січня 2025 по 30 квітня 2025 року (включно) в кількості 4,17000 тис. куб. метрів, в т.ч. по місяцях: у січні 2025 року - 1,45000 тис. куб. м; у лютому 2025 року - 1,45000 тис. куб. м; у березні 2025 року - 0,85000 тис. куб. м; у квітні 2025 року - 0,42000 тис. куб. м.

Постачальник передає споживачеві у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природній газ споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природній газ (п.3.1 Договору).

Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п.3.5 Договору).

Споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 5-го (п`ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, завірену належним чином копію відповідного акту надання послуг з розподілу/транспортування газу за такий період, що складений між оператором ГРМ та/або оператором ГТС та споживачем, на підставі даних комерційного вузла обліку споживача, відповідно до вимог Кодексу ГТС/Кодексу ГРМ (п.3.5.1 Договору).

Відповідно до п.3.5.2 Договору на підставі отриманих від споживача даних та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі оператора ГТС постачальник готує та надає споживачеві два примірники акту приймання-передачі за відповідний розрахунковий період (далі акт), підписані уповноваженим представником постачальника.

Споживач протягом двох робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання (п.3.5.3 Договору).

У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі цього договору (п.3.5.4 Договору).

Відповідно до п.4.1 Договору ціна та порядок зміни ціни на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином: ціна природного газу за 1000 куб. м газу без ПДВ - 13 658,33 грн., ціна природного газу за 1000 куб. м з ПДВ - 16 390,00 грн.; крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи 124,16 грн. без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом 136,576 грн., крім того ПДВ 20% - 27,315 грн., всього з ПДВ 163,89 грн. за 100 куб. м. Всього ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед становить 16 553,89 грн.

У разі зміни тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи та/або коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді, вони є обов`язковими для сторін за цим договором з дати набрання чинності відповідних змін (п.4.2 Договору).

Загальна вартість цього договору на дату укладення становить 57 524,77 грн., крім того ПДВ 11 504,95 грн., разом з ПДВ 69 029,72 грн. (п.4.3 Договору).

Відповідно до п.5.1 Договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачами виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту прийманні-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акта приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.

Оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у розділі 14 цього договору. Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватись за поставлений природний газ відповідно до п.5.1 цього договору (п.5.3 Договору).

Споживач зобов`язаний прийняти газ на умовах цього договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором (п.п.4 п.6.2 Договору).

Постачальник має право отримати оплату за переданий за цим договором природний газ в розмірі та в строки, визначені цим договором (п.п.4 п.6.3 Договору).

У разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п.5.1 Договору та/або строків оплати за п.8.4 цього договору, споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення (п.7.2 Договору).

Пунктом 8.4 Договору визначено порядок компенсації споживачем постачальнику вартості послуг з припинення (обмеження) газопостачання.

Даний договір набирає чинності з 01 січня 2024 року і діє в частині поставки газу до 30 квітня 2024 року включно, а в частині розрахунків до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору (п.13.1 Договору).

У пункті 14 Договору сторони зазначили власні адреси та реквізити, зокрема електронні адреси постачальника: та споживача: .

Договір підписаний 30.12.2024 електронними підписами представників сторін та скріплені електронними печатками сторін.

На виконання умов зазначеного договору позивач у період з січня 2025 року по квітень 2025 року включно передав у власність відповідача природний газ в обсязі 4,44018 тис. куб. метрів на загальну суму 75 716,60 грн. з ПДВ, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 12.02.2025 за січень 2025 року в обсязі 1,39834 тис. куб. метрів на суму 23 845,33 грн. з ПДВ; від 11.03.2025 за лютий 2025 року в обсязі 1,56609 тис. куб. метрів на суму 26 705,89 грн. з ПДВ; від 11.04.2025 за березень 2025 року в обсязі 0,89980 тис. куб. метрів на суму 15 343,93 з ПДВ; від 12.05.2025 за квітень 2025 року в обсязі 0,57595 тис. куб. метрів на суму 9 821,45 грн. з ПДВ.

Вказані акти підписані постачальником та кріплені його печаткою, підписів споживача акти не містять.

Підписані постачальником акти приймання-передачі природного газу від 12.02.2025, 11.03.2025, 11.04.2025 та 12.05.2025 надіслані позивачем споживачу на електронну адресу 12.02.2025, 11.03.2025, 11.04.2025 та 12.05.2025 відповідно, що підтверджується наданими позивачем до матеріалів справи електронними листами, а також засобами поштового зв`язку за адресою місцезнаходження, що підтверджується реєстрами поштових відправлень за 20.02.2025, 13.03.2025, 15.04.2025 та 14.05.2025.

Листом Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" від 23.09.2025 №ТОВВИХ-25-14806 надало позивачеві інформацію щодо обсягу природного газу, використаного споживачем з ЕІС-кодом 56XS000026F8500H за період з 01.01.2025 по 30.04.2025 внесеного в алокацію постачальника та становить у січні 2025 року 1398,34 куб. м, у лютому 2025 року 1566,09 куб. м, у березні 2025 року 899,80 куб. м та у квітні 2025 року 575,95 куб.м.

За твердженням позивача на виконання Договору споживачем за отриманий природний газ фактично сплачено 65 895,15 грн., що підтверджується реєстром документів в АТ "Ощадбанк" за період з 30.12.2024 по 25.09.2025.

Інших доказів, що стосуються предмету спору, матеріали справи не містять.

Дослідивши обставини справи та оцінивши надані докази по суті спору, суд бере до уваги таке.

Згідно із ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст.509 ЦК України).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, 30.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг", як постачальником та Управлінням культури і туризму Хмельницької міської ради (ЕІС-код 56XS000026F8500H), як споживачем, укладено договір №21-8219/24-БО-Т постачання природного газу, згідно п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ за ДК 021:2015 код 09120000-6 "Газове паливо" (природний газ), а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах даного договору.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (п.1 ст.656 ЦК України).

Відповідно до ст.ст.663, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлено обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу (п.3.5 Договору).

На виконання умов зазначеного договору позивач у період з січня 2025 року по квітень 2025 року включно передав у власність відповідача природний газ в обсязі 4,44018 тис. куб. метрів на загальну суму 75 716,60 грн. з ПДВ, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 12.02.2025 за січень 2025 року в обсязі 1,39834 тис. куб. метрів на суму 23 845,33 грн. з ПДВ; від 11.03.2025 за лютий 2025 року в обсязі 1,56609 тис. куб. метрів на суму 26 705,89 грн. з ПДВ; від 11.04.2025 за березень 2025 року в обсязі 0,89980 тис. куб. метрів на суму 15 343,93 з ПДВ; від 12.05.2025 за квітень 2025 року в обсязі 0,57595 тис. куб. метрів на суму 9 821,45 грн. з ПДВ, листом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" від 23.09.2025 №ТОВВИХ-25-14806 з інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача.

Частиною 1 ст.691 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Статтею 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до п.5.1 Договору оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється споживачами виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту прийманні-передачі природний газ здійснюється споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем, в якому споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період. У разі відсутності акта приймання-передачі, фактична вартість використаного споживачем газу розраховується відповідно до умов підпункту 3.5.4 пункту 3.5 цього Договору.

Матеріалами справи стверджується скерування позивачем підписаних ним актів приймання-передачі природного газу від 12.02.2025, від 11.03.2025, від 11.04.2025 та від 12.05.2025 споживачу на електронну адресу 12.02.2025, 11.03.2025, 11.04.2025 та 12.05.2025 відповідно та засобами поштового зв`язку за адресою місцезнаходження.

Відомостей про підписання вказаних актів споживачем чи письмової мотивованої відмови від його підписання матеріали справи не містять.

Згідно п.3.5.3 Договору споживач протягом двох робочих днів з дати одержання акту зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником споживача або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання.

У випадку неповернення споживачем підписаного оригіналу акту до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, а також у випадку розбіжностей між даними, отриманими від споживача відповідно до підпункту 3.5.1 цього пункту, та даних щодо остаточної алокації відборів споживача на інформаційній платформі оператора ГТС, обсяг (об`єм) спожитого газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи оператора ГТС та переданим у власність споживачу, а вартість поставленого протягом відповідного розрахункового періоду газу розраховується з урахуванням цін, визначених в розділі цього договору (п.3.5.4 Договору).

Враховуючи викладене, обсяг спожитого Управлінням культури і туризму Хмельницької міської ради природного газу вважається встановленим (узгодженим) відповідно до даних Інформаційної платформи оператора ГТС та переданим у власність споживачу з ЕІС-кодом 56XS000026F8500H за період з 01.01.2025 по 30.04.2025 внесеного в алокацію постачальника та становить у січні 2025 року 1398,34 куб. м, у лютому 2025 року 1566,09 куб. м, у березні 2025 року 899,80 куб. м та у квітні 2025 року 575,95 куб.м згідно листа Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" від 23.09.2025 №ТОВВИХ-25-14806.

Матеріали справи не містять та учасниками справи не надано доказів оплати відповідачем заборгованості за договором постачання природного газу №21-8219/24-БО-Т від 30.12.2024 в сумі 9 821,45 грн.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" про стягнення з Управлінням культури і туризму Хмельницької міської ради 9 821,45 грн боргу за надані послуги згідно договору постачання природного газу №21-8219/24-БО-Т від 30.12.2024.

Окрім того, як слідує з позовних вимог, позивачем заявлено до стягнення з відповідача за період з 17.06.2025 по 25.11.2025 1351,32 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, 78,41 грн. інфляційних втрат за час прострочення та 130,77 грн. трьох процентів річних від простроченої суми згідно поданих розрахунків.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч.1 ст. 611 ЦК України).

Згідно ч.1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч.1 ст.550 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 7.2 Договору сторони узгодили, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно п.5.1 Договору споживач зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Позивачем заявлено до стягнення 1351,32 грн. пені в розмірі в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення за період з 17.06.2025 по 25.11.2025.

Перевіривши розрахунок пені, судом встановлено, що позивачем правомірно здійснено нарахування пені в сумі 1351,32 грн., відтак вказана позовна вимога підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

У пункті 7.2 Договору сторони узгодили, що у разі прострочення споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 споживач зобов`язується сплатити постачальнику 3% річних, інфляційні збитки, розраховані від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Суд враховує, що зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відтак, вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.04.2020 у справі №910/4590/19).

Відповідно до ст.3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р., згідно якого при застосуванні індексу інфляції необхідно брати до уваги, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць; тому умовно необхідно рахувати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця червня.

Щодо заявленої до стягнення суми втрат від інфляції суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19. Так, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 постанови КМУ №1078). Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за увесь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику «дефляція», то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 20.11.2020 року у справі №910/13071/19 роз`яснила, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

У постанові від 04.06.2019 у справі №916/190/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила про те, що, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (зроблений позивачем розрахунок заборгованості, інфляційних втрат та трьох процентів річних), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування.

Відповідач свого розрахунку інфляційних втрат та 3% річних не надав, жодних обґрунтованих заперечень щодо здійсненого розрахунку 3% річних не навів.

Здійснивши перевірку виконаних позивачем розрахунків інфляційних втрат, в межах заявленого позивачем періоду, суд встановив, що він виконаний арифметично правильно, в межах суми допустимої до стягнення, відтак, сума інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 78,41 грн.

Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних, судом встановлено, що заявлена позивачем сума до стягнення в розмірі 130,77 грн. в межах суми допустимої до стягнення, відтак вказана вимога підлягає задоволенню.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із положеннями ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом кожному учаснику справи була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цього учасника в суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

За змістом частин 1-3 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).

Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та їх задоволення в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами, судом зазначається таке.

Згідно ст.ст.123, 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору у зв`язку із задоволенням позову покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 20, 24, 29, 73, 74, 86, 123, 129, 231-233, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Управління культури і туризму Хмельницької міської ради (29000, м.Хмельницький, вул. Проскурівська, 30, ідентифікаційний код 02231293) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ідентифікаційний код 42399676) 11 381 (одинадцять тисяч триста вісімдесят одну) гривню 95 коп. заборгованості за договором №21-8219/24-БО-Т постачання природного газу від 30.12.2024, з яких: 9 821 (дев`ять тисяч вісімсот двадцять одну) гривню 45 коп. основного боргу, 1 351 (одну тисячу триста п`ятдесят одну) гривню 32 коп. пені, 130 (сто тридцять) гривень 77 коп. три проценти річних, 78 (сімдесят вісім) гривень 41 коп. інфляційних втрат, а також 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення Господарського суду Хмельницької області подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (лише вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 23.02.2026.

Суддя О.І. Шевчук