ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2026 року м. Дніпро Справа № 904/3475/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання: Кишкань М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Примак С.А.) від 07.10.2025 р. у справі № 904/3475/25

за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про визнання неплатоспроможним, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2025 р. у справі № 904/3475/25 у відкриті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) - відмовлено.

Не погодившись з цією ухвалою господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_1 , в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2025 р. у справі № 904/3475/25 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема, зазначає наступне:

- вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у врахуванні наданих доказів щодо підтвердження виникнення та розміру грошових зобов`язань. Стверджує, що до заяви було долучено витяг з електронної кредитної історії, сформованої ТОВ "УБКІ" відповідно до Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій", а також відповіді кредиторів на адвокатські запити з копіями договорів та розрахунками заборгованості. На переконання апелянта надані ним матеріали у своїй сукупності містять достатні дані для встановлення кількості кредиторів, існування зобов`язань та їх розміру;

- на думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно визнав проєкт плану реструктуризації боргів таким, що має на меті списання боргів та свідчить про зловживання правом. Апелянт стверджує, що поданий ним план на цій стадії є попереднім та відповідає вимогам статті 116 КУзПБ і наказу Мін`юсту № 325/5 від 24.10.2019, оскільки остаточний план формується після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, за участі арбітражного керуючого та з урахуванням визнаних судом вимог кредиторів. Отже, вважає, що боржник на даному етапі виконав обов`язок щодо подання проєкту плану, зазначив усіх відомих кредиторів та окреслив можливі умови виконання зобов`язань, план не спрямований на повне списання заборгованості, а передбачає погашення тіла кредитів та часткове погашення відсотків, з урахуванням реальних можливостей боржника та необхідності введення мораторію на подальше нарахування надмірних відсотків;

- вказує на те, що місцевим господарським судом в оскаржуваній ухвалі виснувано про наявність обставин, які свідчать про недобросовісність боржника, як на підставу для відмову у відкритті провадження, однак, вказані обставини у сукупності можуть бути підставами для закриття провадження у справі про неплатоспроможність, проте не визначені, як підстави для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.11.2025 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2025 р. у справі № 904/3475/25, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 11.02.2026 р.

Апелянт та його представник у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали у повному обсягу та просили її задовольнити.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2025 р. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

03.07.2025 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність - залишено без руху. Встановлено строк на усунення недоліків 5 (п`ять) днів з дня вручення ухвали про залишення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність без руху.

07.07.2025 до Господарського суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.07.2025 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Призначено підготовче засідання суду на 16.07.2025.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.07.2025 відкладено підготовче засідання на 07.10.2025. Зобов`язано боржника надати до суду до 01.10.2025: на виконання вимог пункту 2 частини 2 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства зазначити номера паспортів членів сім`ї ОСОБА_1 ; письмові відомості щодо розміру щомісячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань перед банківськими установами, перелік яких наданий в заяві; письмові відомості про припинення упродовж двох місяців погашення кредитів чи інших планових платежів що становлять більше 50 відсотків місячних платежів.

30.09.2025 до Господарського суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 надійшло клопотання про долучення матеріалів до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2025 р. у справі № 904/3475/25 у відкриті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) - відмовлено.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у цій справі про неплатоспроможність, суд першої інстанції встановив, що заявником не надано суду оригіналів документів, доданих до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, документальних доказів отримання грошових коштів від кредиторів та рух грошових коштів по рахункам, а також не було надано всіх договорів, на підставі яких виникла заборгованість. Окрім цього, місцевий господарський суд визнав поведінку боржника недобросовісною, такою, що містить ознаки ухилення від виконання зобов`язань, маючи на меті фактичне списання заборгованості перед кредиторами, що може свідчити про зловживання правом на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність.

У зв`язку з наведеним, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав у розумінні ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Проте, судова колегія апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції безпідставними та помилковими, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною шостою статті 12 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.

За частиною першої статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою (стаття 113 КУзПБ).

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника- фізичної особи наведені в частині другій статті 115 КУзПБ, згідно з якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

- боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

- у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

- наявні ознаки загрози неплатоспроможності.

Отже про наявність наведених підстав у кожному конкретному випадку мають свідчити достатні фактичні обставини, які згідно із закріпленими в КУзПБ нормами і вказують на неплатоспроможність фізичної особи або загрозу її неплатоспроможності.

Так, частиною третьою статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються:

1) довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником;

2) документи, що підтверджують наявність (відсутність) у боржника статусу фізичної особи - підприємця;

3) конкретизований список кредиторів і боржників із зазначенням загальної суми грошових вимог кредиторів (боржників), а також щодо кожного кредитора (боржника) - його імені або найменування, його місцезнаходження або місця проживання, ідентифікаційного коду юридичної особи або реєстраційного номера облікової картки платника податків та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором;

4) опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна;

5) копії документів, що підтверджують право власності боржника на майно;

6) перелік майна, що перебуває у заставі (іпотеці) або є обтяженим в інший спосіб, його місцезнаходження, вартість, а також інформація про кожного кредитора, на користь якого вчинено обтяження майна боржника, - ім`я або найменування, місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті), сума грошових вимог, підстава виникнення зобов`язань, а також строк їх виконання згідно із законом або договором;

7) копії документів про вчинені боржником (протягом року до дня подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність) правочини щодо належного йому нерухомого майна, цінних паперів, часток у статутному капіталі, транспортних засобів та угоди на суму не менше 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

8) відомості про всі наявні рахунки/електронні гаманці боржника (у тому числі депозитні рахунки), відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках, електронних гаманцях;

9) копія трудової книжки (за наявності);

10) відомості про роботодавця (роботодавців) боржника;

11) декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства;

12) докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;

13) інформація про наявність (відсутність) непогашеної судимості за економічні злочини;

14) інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм КУзПБ дає можливість дійти висновку, що про наявність наведених підстав у кожному конкретному випадку мають свідчити достатні фактичні обставини з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи або загрозу її неплатоспроможності.

Таким чином, з урахуванням положень частини третьої статті 13, статей 74, 76, 77 ГПК України, розглядаючи заяву боржника у підготовчому засіданні, місцевий суд повинен перевірити відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до статті 116 КУзПБ та з`ясувати на підставі поданих боржником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених частиною другою статті 115 КУзПБ.

Так, у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 наведено підстави, передбачені частиною 2 статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та самостійно визначено суми грошових вимог за правочинами, зобов`язання за якими станом на день подання цієї заяви є простроченими більше двох місяців.

Разом з іншими документами, що передбачені частиною третьою статті 116 КУзПБ, заявником долучено до матеріалів справи копію Витягу з електронної Кредитної історії Боржника, що сформована Українським бюро кредитних історій.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, суд першої інстанції визнав неналежним доказом Кредитну історію боржника та зазначив, що заявником не надано суду оригіналів документів, доданих до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, документальних доказів отримання грошових коштів від кредиторів та рух грошових коштів по рахункам, а також не було надано всіх договорів, на підставі яких виникла заборгованість.

Однак судова колегія зауважує, що наданий заявником витяг з Кредитної історії боржника складений та сформований Українським бюро кредитних історій у відповідності до Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій". Зазначений витяг з кредитної історії належним чином підтверджує суми грошових вимог кредиторів, підстави виникнення зобов`язань, а також строки їх виконання згідно законом або договором. З наданих заявником пояснень вбачається, що оригінали кредитних договорів у нього відсутні, оскільки більшість кредитів було оформлено в електронному вигляді.

Колегія суддів вважає, що кредитна історія є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами та містить повну та достовірну інформацію про заборгованість боржника, в тому числі загальну суму заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням, підстави виникнення зобов`язань, а також строки їх виконання.

Водночас, наданий боржником витяг з Кредитної історії є паперовою копією електронного доказу - Кредитної історії, що була сформована в мережі Інтернет на сайті ТОВ "Українське бюро кредитних історій", що відповідає частині 3 статті 96 ГПК України. Крім того, боржником наданий суду конкретизований список його кредиторів.

Отже з матеріалів справи вбачається, що подані боржником документи вказують на існування підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, які передбачені пунктами 1, 2 частини другої статті 115 КУзПБ.

Колегія суддів погоджується з доводами апелянта, що пунктом 3 частини 3 статті 116 КУзПБ не вимагається від боржника додання до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність копій договорів та інших кредитних документів, а лише список кредиторів із зазначенням в ньому сум заборгованостей. Перевірка цього списку та сум вимог здійснюється судом та арбітражним керуючим після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у порядку, встановленому статтями 47, 113, 122 КУзПБ у попередньому засіданні із затвердженням відповідного реєстру вимог кредиторів.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що відмовляючи ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність на підставі того, що заявником не надано суду всіх договорів, на підставі яких виникла заборгованість, та документальних доказів отримання грошових коштів від кредиторів та рух грошових коштів по рахункам, а також неприйняття судом витягу з Кредитної історії боржника, яка складена та сформована Українським бюро кредитних історій у відповідності до Закону України "Про організацію формування та обігу кредитних історій", за наявності поданих заявником доказів та пояснень, місцевий господарський суд припустився надмірного формалізму, неповною мірою дослідив обставини справи та порушив норми процесуального права.

Окрім цього, судова колегія звертає увагу на необґрунтованість зауважень суду першої інстанції до поданого заявником плану реструктуризації боргів боржника.

Так, згідно з пунктом 7 частини 2 статті 114 КУзПБ одним з обов`язків арбітражного керуючого у справі про неплатоспроможність фізичної особи є участь у розробленні плану реструктуризації боргів боржника, забезпечення його розгляду зборами кредиторів та подання на затвердження до господарського суду.

Також, відповідно до частини п`ятої статті 119 КУзПБ в ухвалі про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника господарський суд, зокрема, зазначає про: призначення керуючого реструктуризацією; строк подання арбітражним керуючим до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів; проведення арбітражним керуючим виявлення, складання опису майна боржника (проведення інвентаризації) та визначення його вартості; строк підготовки та подання до господарського суду плану реструктуризації боргів боржника тощо.

Аналіз наведених норм КУзПБ свідчить про те, що план реструктуризації, що подається боржником до суду на етапі подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, є по суті попереднім, оскільки підготовка остаточного плану реструктуризації боргів боржника здійснюватиметься в процедурі реструктуризації за безпосередньою участі арбітражного керуючого, тобто вже після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Виходячи із системного аналізу положень статей 115, 119 КУзПБ, зазначеними нормами визначено підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника-фізичної особи (частина друга статті 115 КУзПБ), а за відсутності таких підстав - визначено наслідки розгляду заяви боржника та підстави для прийняття судом ухвали про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність (частина четверта статті 119 КУзПБ).

Згідно з частиною четвертою статті 119 КУзПБ господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо:

1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;

2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду;

3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю;

4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років.

Зазначена норма за ступенем визначеності є абсолютно визначеною, що свідчить про встановлення законодавцем вичерпного переліку підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, який розширювальному тлумаченню не підлягає.

Отже, судова колегія констатує, що сукупність наданих заявником доказів підтверджує викладені ним обставини щодо існування заборгованості перед кредиторами та припинення погашення боржником кредитів більш ніж у двомісячний строк, що свідчить про наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи та відсутність підстав для відмови у відкритті такої справи.

За таких обставин судова колегія вважає, що висновки місцевого господарського суду щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність передчасними, оскільки зроблені без надання оцінки всім обставинам справи і доводам боржника та можуть свідчити про формальний підхід щодо наявності/відсутності підстав для відкриття або відмову у відкритті провадження у справі.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, при цьому допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2025 р. у справі № 904/3475/25 і передання справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Оскільки у цьому випадку судом апеляційної інстанції не здійснюється розгляд справи по суті спору, розподіл судових витрат пов`язаних зі сплатою апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги має бути здійснений судом першої інстанції у відповідності до ст. 129 ГПК України за результатами вирішення справи.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2025 р. у справі № 904/3475/25 - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 07.10.2025 р. у справі № 904/3475/25 - скасувати.

Справу № 904/3475/25 передати для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 23.02.2026 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков