ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" березня 2026 р. Cправа № 902/1608/14(902/1209/25)

Господарський суд Вінницької області у складі: головуючий суддя Тісецький С.С., судді Яремчук Ю.О. та Лабунська Т.І., секретар судового засідання Шарко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в режимі відеоконференції матеріали у справі

за позовом: ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільські цукроварні" () арбітражного керуючого Козирицького А.С. (вул. Проскурівська, 53, 4 поверх, м. Хмельницький, 29001)

до: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 331 340,00 грн.

в межах справи № 902/1608/14

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Цант+" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД Хімекс"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільські цукроварні"

про визнання банкрутом

представники сторін:

арбітражний керуючий (ліквідатор ТОВ "Подільські цукроварні"): Козирицький А.С.

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа №902/1608/14 за заявою ТОВ "ЦАНТ+" та ТОВ "ТД ХІМЕКС" до ТОВ "Подільські цукроварні" про банкрутство.

Провадження у даній справі перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

Так, постановою суду від 29.08.2017 року визнано боржника - ТОВ "Подільські цукроварні" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою від 28.05.2020 року призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Козирицького А.С.

Водночас, в межах вказаної справи про банкрутство розглядається справа № 902/1608/14(902/1209/25) за позовом ліквідатора ТОВ "Подільські цукроварні" арбітражного керуючого Козирицького А.С. до ОСОБА_1 про стягнення 331 340,00 грн. вартості безпідставно набутого майна.

Так, 01.09.2025 року, під час перебування головуючого судді Тісецького С.С. та судді Лабунської Т.І. у відпустці, до суду від ліквідатора ТОВ "Подільські цукроварні" арбітражного керуючого Козирицького А.С. надійшла позовна заява № 02-21/831 від 29.08.2025 року (вх.№ 1288/25, сформовано в системі "Електронний суд" 31.08.2025 року) до ОСОБА_1 про стягнення 331 340,00 грн. вартості безпідставно набутого майна.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/1608/14(902/1209/25) від 01.09.2025 року, вказану позовну заяву передано на розгляд колегії в складі: головуючий суддя Тісецький С.С., судді Міліціанов Р.В. та Лабунська Т.І.

08.09.2025 року головуючий суддя Тісецький С.С. та суддя Лабунська Т.І. приступили до роботи.

08.09.2025 року судом здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру щодо місця реєстрації відповідача - ОСОБА_1

08.09.2025 року судом було отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру № 1745222 від 08.09.2025 року щодо місця реєстрації відповідача - ОСОБА_1 , згідно якої адресою реєстрації відповідача є: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 08.09.2025 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, що міститься в прохальній частині позовної заяви. Позовну заяву ліквідатора ТОВ "Подільські цукроварні" арбітражного керуючого Козирицького А.С. № 02-21/831 від 29.08.2025 року (вх.№ 1288/25) до ОСОБА_1 про стягнення 331 340,00 грн. вартості безпідставно набутого майна у справі № 902/1608/14(902/1209/25), в межах справи № 902/1608/14 про банкрутство ТОВ "Подільські цукроварні", залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху. Встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом: надання до суду доказів на підтвердження сплати судового збору у розмірі встановленому Законом (в розмірі 3 976,08 грн.); надання до суду доказів на підтвердження надіслання відповідачу копії позовної заяви разом з додатками за адресою його реєстрації.

16.09.2025 року до суду від позивача надійшла заява № 02-21/918 від 15.09.2025 року про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 22.09.2025 року відкрито провадження у справі №902/1608/14(902/1209/25) за позовом ліквідатора ТОВ "Подільські цукроварні" арбітражного керуючого Козирицького А.С. до ОСОБА_1 про стягнення 331 340,00 грн. вартості безпідставно набутого майна, в межах справи № 902/1608/14 про банкрутство ТОВ "Подільські цукроварні". Ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 04.11.2025 року.

Ухвалою від 04.11.2025 року судове засідання у справі призначено на 17.12.2025 року - 14:30 год. Ухвалено забезпечити участь арбітражного керуючого Козирицького А.С. у судовому засіданні, яке призначено на 17.12.2025 року - 14:30 год. та у всіх наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі № 902/1608/14(902/1209/25), в приміщенні Господарського суду Вінницької області з використання підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

Водночас, відповідно до указу Президента України №944/2025 від 13.12.2025 року, суддя Міліціанов Р.В. призначений на посаду судді Західного апеляційного господарського суду.

16.12.2025 року головуючим суддею Тісецьким С.С. подано заяву про заміну члена колегії судді Міліціанова Р.В., оскільки розгляд справи № 902/1608/14(902/1209/25) в даному складі колегії неможливий.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 17.12.2025 року, здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 902/1608/14(902/1209/25) для заміни члена колегії судді Міліціанова Р.В., за результатами якого визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Тісецький С.С., судді Яремчук Ю.О. та Лабунська Т.І.

Ухвалою від 19.12.2025 року прийнято справу №902/1608/14(902/1209/25) за позовом ліквідатора ТОВ "Подільські цукроварні" арбітражного керуючого Козирицького А.С. до ОСОБА_1 про стягнення 331 340,00 грн. вартості безпідставно набутого майна, в межах справи № 902/1608/14 про банкрутство ТОВ "Подільські цукроварні", до свого провадження. Судове засідання у справі призначено на 03.03.2026 року.

В судове засідання на визначену дату з`явився позивач. Відповідач в судове засідання не з`явився, повноважного представника для участі в судовому засіданні не направив, відзиву на позовну заяву не надав.

Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, ухвалою суду від 19.12.2025 року, копія якої була надіслана засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_1 та вручена одержувачу 26.12.2025 року, про що свідчить роздруківка з сайту АТ "Укрпошта".

Згідно із ч.1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представників сторін.

Будь-яких письмових заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи на день розгляду справи від учасників справи до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд дійшов висновку, що відповідач належним чином був повідомлений про дане судове засідання. Неявка сторін є підставою до розгляду справи за їх відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст. 202 ГПК України.

В ході розгляду справи, позивач надав пояснення щодо обставин справи, підтримав позовні вимоги та просив їх задоволити.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, дійшов наступного висновку з огляду на таке.

Так, за змістом позовної заяви та наявних матеріалів справи, вбачається наступне.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 27.07.2022р. позов ТОВ "Подільські цукроварні" в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Козирицького А.С. № 02-21/972 від 18.02.2022 року (вх. № 01-36/171/22) до Фізичної особи-підприємця Любовського В.І., ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС (філія ГСЦ МВС) у Вінницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні третього відповідача: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів та застосування наслідків їх недійсності у справі № 902/1608/14(902/177/22), в межах справи № 902/1608/14 про банкрутство ТОВ "Подільські цукроварні" задоволено повністю.

Крім іншого:

- визнано недійсними з моменту їх укладення наступні договори комісії, укладені між ТОВ "Подільські цукроварні" та Фізичною особою-підприємцем Любовським В.І.:

договір комісії №1194 від 27.02.2020 року про продаж автомобіля марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_2 , попередній номерний знак: НОМЕР_3 , номер двигуна: НОМЕР_4 , об`єм двигуна: 1690; рік випуску: 2011, колір: зелений;

договір комісії №1193 від 27.02.2020 року про продаж автомобіля марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_5 , попередній номерний знак: НОМЕР_6 , номер двигуна: НОМЕР_7 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений;

договір комісії №1192 від 27.02.2020 року про продаж автомобіля марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_8 , попередній номерний знак: НОМЕР_9 , номер двигуна: НОМЕР_10 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений;

договір комісії №0833 від 15.02.2020 року про продаж автомобіля марки Renault модель: Logan, номер кузова: НОМЕР_11 , попередній номерний знак: НОМЕР_12 , номер двигуна: НОМЕР_13 , об`єм двигуна: 1390, рік випуску: 2012, колір: сірий.

- визнано недійсними з моменту їх укладення наступні договори купівлі-продажу, укладені Фізичною особою-підприємцем Любовським В.І., зокрема:

договір купівлі-продажу транспортного засобу №7594/20/1193 від 27.02.2020 року, укладений з ОСОБА_1 ;

договір купівлі-продажу транспортного засобу №7594/20/1192 від 27.02.2020 року, укладений з ОСОБА_1 ;

відновлено право власності ТОВ "Подільські цукроварні" на наступні транспортні засоби:

автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_2 , попередній номерний знак: НОМЕР_3 , номер двигуна: НОМЕР_4 , об`єм двигуна: 1690; рік випуску: 2011, колір: зелений;

автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_5 , попередній номерний знак: НОМЕР_6 , номер двигуна: НОМЕР_7 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений;

автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_8 , попередній номерний знак: НОМЕР_9 , номер двигуна: НОМЕР_10 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений;

автомобіль марки Renault модель: Logan, номер кузова: НОМЕР_11 , попередній номерний знак: НОМЕР_12 , номер двигуна: НОМЕР_13 , об`єм двигуна: 1390, рік випуску: 2012, колір: сірий.

зобов`язано ОСОБА_1 повернути у натурі:

автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_5 , попередній номерний знак: НОМЕР_6 , номер двигуна: НОМЕР_7 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений,

автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_8 , попередній номерний знак: НОМЕР_9 , номер двигуна: НОМЕР_10 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений - до складу ліквідаційної маси Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільські цукроварні" (; вул.Чкалова, 16-Б, смт. Крижопіль, Вінницька область, 24600).

Стягнуто зі ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України 1 240,50 грн. судового збору.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2022р. рішення Господарського суду Вінницької області від 27.07.2022 року у справі №902/1608/14(902/177/22) в частині позовних вимог про відновлення права власності ТОВ "Подільські цукроварні" на транспортні засоби: автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_5 , попередній номерний знак: НОМЕР_6 , номер двигуна: НОМЕР_7 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений; автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_8 , попередній номерний знак: НОМЕР_9 , номер двигуна: НОМЕР_10 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений; та зобов`язання ОСОБА_1 повернути їх у натурі до складу ліквідаційної маси Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільські цукроварні" скасовано, дійшовши висновку про те, що набувач - ОСОБА_1 , який набув майно за недійсним правочином, здійснив наступне відчуження даного майна третім особам.

Прийнято в цій частині нове рішення про відмову в позові.

В решті рішення залишено без змін.

19.08.2022р. судом було видано наказ про виконання рішення господарського суду від 27.07.2022 р. у справі №902/1608/14(902/177/22), згідно якого зобов`язано ОСОБА_1 повернути у натурі: автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_5 , попередній номерний знак: НОМЕР_6 , номер двигуна: НОМЕР_7 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений; автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_8 , попередній номерний знак: НОМЕР_9 , номер двигуна: НОМЕР_10 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений, до складу ліквідаційної маси ТОВ "Подільські цукроварні".

Ліквідатором ТОВ "Подільські цукроварні" до приватного виконавця Собчука В.В. була направлена заява вих.№02-21/2307 від 24.10.2023р. про примусове виконання наказу від 19.08.2022р. Господарського суду Вінницької області у справі №902/1608/14(902/177/22), в якій ліквідатор просив суд прийняти вказану заяву та відкрити виконавче провадження щодо примусового виконання наказу від 19.08.2022р. Господарського суду Вінницької області у справі №902/1608/14(902/177/22).

Крім цього, ліквідатор звертався до приватного виконавця з листом від 05.12.2023р., в якому повідомив про те, що боржником ОСОБА_1 вимоги наказу від 19.08.2022р. не виконані, транспортні засоби не передано.

Приватним виконавцем Собчуком В.В. постановою ВП № 73256251 від 07.11.2023р. було відкрито виконавче провадження з виконання наказу про виконання рішення господарського суду у справі № 902/1608/14(902/177/22) від 19.08.2022р.

07.11.2023р. приватним виконавцем Собчуком В.В. винесено постанову ВП № 73256251 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, при примусовому виконанні наказу про виконання рішення господарського суду у справі №902/1608/14(902/177/22) від 19.08.2022р.

15.12.2023р. приватним виконавцем Собчуком В.В., на підставі статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову ВП № 73256251 про накладення штрафу на боржника за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, у розмірі 1700 грн.

09.01.2024р. приватним виконавцем Собчуком В.В. винесено постанову ВП № 73256251 про накладення штрафу за повторне невиконання рішення боржником без поважних причин на ОСОБА_1 , у розмірі 3400 грн.

19.01.2024р. приватним виконавцем Собчуком В.В. винесено постанову ВП № 73256251 про закінчення виконавчого провадження, згідно якої виконавцем встановлено, що боржником вимоги виконавчого документа не виконано.

Керуючись вимогами п.11 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України "Про виконавче провадження", приватний виконавець Собчук В.В. постановив, що виконавче провадження з примусового виконання наказу про виконання рішення господарського суду № 902/1608/14(902/177/22), виданого19.08.2022, необхідно закінчити.

Як вже було зазначено вище, рішенням господарського суду Вінницької області від 27.07.2022р. було визнано недійсними з моменту їх укладення наступні договори купівлі-продажу, укладені Фізичною особою-підприємцем Любовським В.І., зокрема:

договір купівлі-продажу транспортного засобу №7594/20/1193 від 27.02.2020 року, укладений з ОСОБА_1 ;

договір купівлі-продажу транспортного засобу №7594/20/1192 від 27.02.2020 року, укладений з ОСОБА_1 ;

зобов`язано ОСОБА_1 повернути у натурі:

- автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_5 , попередній номерний знак: НОМЕР_6 , номер двигуна: НОМЕР_7 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений;

- автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_8 , попередній номерний знак: НОМЕР_9 , номер двигуна: НОМЕР_10 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений, до складу ліквідаційної маси Товариством з обмеженою відповідальністю "Подільські цукроварні" (; вул. Чкалова, 16-Б, смт. Крижопіль, Вінницька область, 24600).

Господарським судом Вінницької області були видані відповідні накази від 19.08.2022р.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, в силу положень ч.1 ст.216 та ч.1 ст.236 ЦК України, вказані вище договори купівлі-продажу транспортного засобу, є такими правочинами, що не породжують жодних правових наслідків з моменту їх вчинення.

Отже, наразі спірні транспортні засоби безпідставно перебувають у відповідача та мають бути повернуті позивачу.

Повернення вказаного рухомого майна до ліквідаційної маси ТОВ "Подільські цукроварні" та його реалізація в процесі ліквідаційної процедури надало б можливість спрямувати одержані від реалізації кошти на задоволення вимог кредиторів у справі № 902/1608/14.

Матеріали справи свідчать, що станом на даний час рішення суду від 27.07.2022р. у справі №902/1608/14(902/177/22) відповідачем не виконано, визначені судом транспортні засоби, що були отримані за договорами купівлі-продажу транспортного засобу № 7594/20/1193 від 27.02.2020 року, № 7594/20/1192 від 27.02.2020 року позивачу до теперішнього часу не повернуті (не передані), а заходи щодо розшуку цих транспортних засобів в досудовому порядку та в межах справи про банкрутство, вжиті приватним виконавцем заходи в межах виконавчого провадження №73256251, не призвели до його повернення законному власнику - ТОВ "Подільські цукроварні".

На підтвердження обставин щодо вжитих заходів, позивачем надаються наступні докази, згідно яких вбачається таке.

Так, ліквідатором були отримані відомості та вжито таких заходів:

- встановлено, що ліквідатором ТОВ "Подільські цукроварні" арбітражним керуючим Бойко О.В. була подана заява про кримінальне правопорушення по факту розтрати майна;

- згідно з листом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №329/20-03-2017 від 30.01.2017р., підтверджено та повідомлено, що транспортні засоби, в тому числі й ВАЗ 212140, номерний знак НОМЕР_9 , та ВАЗ 212140, номерний знак НОМЕР_6 , які зареєстровані за ТОВ "Подільські цукроварні", перебувають у розшуку та у разі затримання зазначених транспортних засобів буде повідомлено додатково;

- довідкою Головного управління Національної поліції у Вінницькій області вих. №4188/24/2017 від 19.06.2017р. про прийняття та реєстрацію заяви повідомлено ліквідатора, що вказана заява прийнята до прокуратур Вінницької області та 27.05.2017р. слідчим управління ГУНП у Вінницькій області відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 2 КК України;

- запит вих.№02-21/246 від 19.11.2020р. про стан розшуку майна банкрута до Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, згідно якого просив:

надати інформацію про стан розгляду кримінального провадження за №0000187 від 27.05.2017 р. що порушено за ознаками кримінального правопорушення ч.2 ст. 191 КК України;

надати актуальну інформацію про стан та результати розшуку транспортних засобів, які належить ТОВ "Подільські цукроварні";

надати інформацію чи здійснювалися заходи щодо розшуку майна, в тому числі транспортних засобів:

автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_5 , попередній номерний знак: НОМЕР_6 , номер двигуна: НОМЕР_7 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений;

автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_8 , попередній номерний знак: НОМЕР_9 , номер двигуна: НОМЕР_10 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений

Головне управління Національної поліції у Вінницькій області листом №10393/24-2020 від 30.11.2020 р. направило запит за належністю.

Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у Вінницькій області листом №4154/20/03-2020 від 16.12.2020 р. повідомило про скерування орієнтування на виявлення та розшук вказаних у запиті транспортних засобів, та в разі виявлення таких буде повідомлено окремо.

Доказами на підтвердження вчинення приватним виконавцем заходів щодо встановлення факту відсутності спірного майна, в ході примусового виконання рішення суду у справі №902/1608/14(902/177/22), є:

акт приватного виконавця Собчука В.В. від 22.11.2023р. виїзду за адресою проживання боржника: ОСОБА_1 (с.Радянське, Літинський р- н, Вінницька обл., 22345), згідно якого транспортні засоби, які підлягають поверненню не виявлені;

Приватним виконавцем Собчуком В.В. було закрито виконавче провадження ВП № 73256251, про що винесена відповідна постанова ВП № 73256251 від 19.01.2024р.

Прийняті приватним виконавцем, в межах вказаного виконавчого провадження рішення у формі постанов чинні, ніким не оскаржувались та в судовому порядку не скасовані.

Однак, наведені вище обставини та надані на їх підтвердження письмові докази в їх сукупності, не призвели до повернення майна (транспортних засобів) позивачу.

У контексті наведених обставин ліквідатор зазначає, що застосування правил, передбачених ч. 2 ст. 1213 ЦК України, у цій справі є безпосереднім наслідком обставин неможливості виконання судового рішення.

При цьому, позивачем на підтвердження вартості транспортних засобів ТОВ "Подільські цукроварні", на підставі договору про надання послуг №194/08/25 від 14.08.2025р., у суб`єкта оціночної діяльності Приватного підприємства "Габ`яно", що діє на підставі сертифіката №359/2024 від 01.08.2024р., було замовлено проведення незалежної оцінки майна.

На виконання чого, ліквідатором отриманий Звіт №194/08/25 про оцінку майна від 14.08.2025р.: транспортних засобів в кількості 2 одиниць: автомобіль марки ВАЗ 212140, 2011 року випуску, попередній номерний знак: НОМЕР_6 ; автомобіль марки ВАЗ 212140, 2011 року випуску, попередній номерний знак: НОМЕР_9 .

Згідно з висновками Звіту, ринкова вартість об`єкта оцінки станом на дату оцінки, становить 331 340 гривень без урахування ПДВ, в тому числі: автомобіль марки ВАЗ 212140, 2011 року випуску, попередній номерний знак: НОМЕР_6 - ринкова вартість без ПДВ - 165 670,00 грн.; автомобіль марки ВАЗ 212140, 2011 року випуску, попередній номерний знак: НОМЕР_9 - ринкова вартість без ПДВ - 165 670,00 грн.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, ліквідатор вважає, що Звіт №194/08/25 про оцінку майна: транспортних засобів в кількості 2 одиниць, від 14.08.2025р., складений на підставі договору №194/08/25 від 14.08.2025р. - є належним та таким, що має статус письмових доказів відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 11.02.2025р. у справі № 5023/4477/12 позивач зазначає:

ОСОБА_1 було укладено договори купівлі-продажу транспортного засобу №7594/20/1192, №7594/20/1193 від 27.02.2020 року, на підставі яких у власність відповідача передані транспортні засоби: номерний знак НОМЕР_6 та номерний знак НОМЕР_9 .

Однак, ці транспортні засоби вже перебували у розшуку, що підтверджується вищенаведеними обставинами та документами.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 27.07.2022р. у справі № 902/1608/14(902/177/22) визнані недійсними з моменту їх укладення наступні договори купівлі-продажу, укладені Фізичною особою-підприємцем Любовським В.І., в тому числі:

договір купівлі-продажу транспортного засобу №7594/20/1193 від 27.02.2020 року, укладений з ОСОБА_1 ;

договір купівлі-продажу транспортного засобу №7594/20/1192 від 27.02.2020 року, укладений з ОСОБА_1 ;

В подальшому, Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2022р. рішення Господарського суду Вінницької області від 27.07.2022 року у справі №902/1608/14(902/177/22) в цій частині позовних вимог залишено без змін.

Таким чином, відповідач є таким, що безпідставно набув у власність вказані транспортні засоби, поза підставою, передбаченою правочином.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС (філія ГСЦ МВС) у Вінницькій області №31/2/0541-207 від 28.01.2021р., автомобіль марки ВАЗ 212140, номерний знак НОМЕР_6 , та автомобіль марки ВАЗ 212140, номерний знак НОМЕР_9 , були зареєстровані відповідачем на нових власників, тобто передані третім особам.

Факт відчуження (передання транспортних засобів: автомобіль марки ВАЗ 212140, номерний знак НОМЕР_6 , та автомобіль марки ВАЗ 212140, номерний знак НОМЕР_9 , також підтверджений постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2022р. у справі №902/1608/14(902/177/22).

Тобто, наразі неможливо повернути позивачу безпідставно набуте майно, внаслідок його передачі його набувачем третій особі.

Позивачем на підтвердження вартості транспортних засобів ТОВ "Подільські цукроварні", на підставі договору про надання послуг №194/08/25 від 14.08.2025р., у суб`єкта оціночної діяльності Приватного підприємства "Габ`яно", що діє на підставі сертифіката №359/2024 від 01.08.2024р., було замовлено проведення незалежної оцінки майна станом на момент розгляду судом справи.

Отже, на підставі викладеного, оскільки договори купівлі-продажу транспортних засобів №7594/20/1193 від 27.02.2020 року, №7594/20/1192 від 27.02.2020 року, укладені зі ОСОБА_1 , визнано недійсними, відповідач є таким, що безпідставно набув у власність транспортні засоби, які неможливо повернути в натурі потерпілому, у зв`язку з їх відчуженням третім особам, а позивачем надані всі підтверджуючі докази цього, тому наразі існують всі правові підставі для відшкодування вартості майна позивачу в силу ч. 2 ст. 1213 ЦК України.

Ліквідатор зазначає, що з підстав викладених вище, вимушений був звернутись до господарського суду Вінницької області із заявою про зміну способу виконання рішення господарського суду Вінницької області від 27.07.2022р. у справі №902/1608/14(902/177/22), в якій просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Подільські цукроварні" 378 630 грн. вартості неповернутих у натурі транспортних засобів:

- автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_5 , попередній номерний знак: НОМЕР_6 , номер двигуна: НОМЕР_7 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений,

- автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_8 , попередній номерний знак: НОМЕР_9 , номер двигуна: НОМЕР_10 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений.

Однак, ухвалою господарського суду Вінницької області від 31.10.2024 року у справі № 902/1608/14(902/177/22), яка залишена в силі постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2025р., у задоволенні заяви ліквідатора ТОВ "Подільські цукроварні" Козирицького А.С. про зміну способу виконання рішення було відмовлено.

Ліквідатором було проаналізовано вищевказані судові рішення, в яких суд зауважив, що "у даному випадку способом відновлення порушених прав позивача буде слугувати пред`явлення ним окремого позову про відшкодування вартості безпідставно збереженого майна, у зв`язку з неможливістю його повернення в натурі".

З урахуванням викладених обставин, у даному випадку поновлення порушених прав позивача має відбуватись шляхом покладення відповідальності на особу, яка безпідставно отримала майно боржника та не повернула таке майно за рішенням суду, що набрало законної сили.

Таким чином, обраний ліквідатором спосіб захисту порушених прав боржника не суперечить ст.ст.16, 1212, 1213 ЦК України, не виходить за нормативно встановлені межі реалізації прав особи та не порушує прав інших осіб. Такий спосіб захисту шляхом стягнення з відповідача вартості безпідставно збереженого майна, спрямований на відновлення справедливої рівноваги між правами та обов`язками сторін спору.

Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд стягнути зі ОСОБА_1 на користь ТОВ "Подільські цукроварні" 331 340,00 грн. без урахування ПДВ - вартість безпідставно набутого майна, а саме: автомобіль марки ВАЗ 212140, 2011 року випуску, попередній номерний знак: НОМЕР_6 - ринкова вартість без ПДВ - 165 670,00 грн.; автомобіль марки ВАЗ 212140, 2011 року випуску, попередній номерний знак: НОМЕР_9 - ринкова вартість без ПДВ - 165 670,00 грн.

Відповідач відзиву на позов не подав.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 7 КУзПБ, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Заяви (позовні заяви) учасників провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) або інших осіб у спорах, стороною в яких є боржник, розглядаються в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України, визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.10.2023 року у справі № 910/7514/21, оцінка доказів - це визначення їх об`єктивної дійсності, правдивості та достовірності. Способи перевірки і дослідження доказів залежать від конкретного виду засобів доказування, що використовуються. Метою оцінки доказів з огляду на їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності - є усунення суперечностей між доказами, сумнівів у достовірності висновків, що випливають з отримуваної доказової інформації. Від повноти встановлення відповідних обставин справи та правильної оцінки доказів залежить обґрунтованість висновків суду при ухваленні судом рішення по суті спору. При цьому суд у кожному випадку повинен навести мотиви, з яких він приймає одні докази та відхиляє інші.

Приймаючи або відхиляючи будь-які доводи сторін суди повинні у мотивувальній частині судового рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи взято або не взято до уваги судом.

Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Обов`язок (тягар) доказування обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.02.2019 у справі №922/1163/18, від 23.12.2020 у справі №910/2284/20).

Згідно правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.07.2021 у справі № 917/549/20, стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що ця стаття покладає на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. Аналогічний висновок Верховного Суду викладений у пункті 7.44. постанови від 16.02.2021 року у справі № 927/645/19.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі № 902/761/18, від 4 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується і з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.пня 2016 року у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Виходячи з наведеного, Верховний Суд зазначив про те, що суд зобов`язаній надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах № 910/13407/17, № 915/370/16 та № 916/3545/15.

Так, судом встановлено, що в межах справи № 902/1608/14 про банкрутство ТОВ "Подільські цукроварні", розглядалась справа № 902/1608/14(902/177/22) за позовом ТОВ "Подільські цукроварні" в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Козирицького А.С. № 02-21/972 від 18.02.2022 року (вх. № 01-36/171/22) до Фізичної особи-підприємця Любовського Владислава Ігоровича, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС (філія ГСЦ МВС) у Вінницькій області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні третього відповідача: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсними договорів та застосування наслідків їх недійсності.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 27.07.2022 року було задоволено позов у справі №902/1608/14(902/177/22), в межах справи № 902/1608/14 про банкрутство ТОВ "Подільські цукроварні", повністю.

Визнано недійсними з моменту їх укладення наступні договори комісії, укладені між ТОВ "Подільські цукроварні" та Фізичною особою-підприємцем Любовським Владиславом Ігоровичем:

договір комісії №1194 від 27.02.2020 року про продаж автомобіля марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_2 , попередній номерний знак: НОМЕР_3 , номер двигуна: НОМЕР_4 , об`єм двигуна: 1690; рік випуску: 2011, колір: зелений;

договір комісії №1193 від 27.02.2020 року про продаж автомобіля марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_5 , попередній номерний знак: НОМЕР_6 , номер двигуна: НОМЕР_7 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений;

договір комісії №1192 від 27.02.2020 року про продаж автомобіля марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_8 , попередній номерний знак: НОМЕР_9 , номер двигуна: НОМЕР_10 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений;

договір комісії №0833 від 15.02.2020 року про продаж автомобіля марки Renault модель: Logan, номер кузова: НОМЕР_11 , попередній номерний знак: НОМЕР_12 , номер двигуна: НОМЕР_13 , об`єм двигуна: 1390, рік випуску: 2012, колір: сірий.

Визнано недійсними з моменту їх укладення наступні договори купівлі-продажу, укладені Фізичною особою-підприємцем Любовським Владиславом Ігоровичем, зокрема:

договір купівлі-продажу транспортного засобу №7594/20/1193 від 27.02.2020 року, укладений з ОСОБА_1 ;

договір купівлі-продажу транспортного засобу №7594/20/1192 від 27.02.2020 року, укладений з ОСОБА_1 ;

Відновлено право власності ТОВ "Подільські цукроварні" на наступні транспортні засоби:

автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_2 , попередній номерний знак: НОМЕР_3 , номер двигуна: НОМЕР_4 , об`єм двигуна: 1690; рік випуску: 2011, колір: зелений;

автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_5 , попередній номерний знак: НОМЕР_6 , номер двигуна: НОМЕР_7 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений;

автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_8 , попередній номерний знак: НОМЕР_9 , номер двигуна: НОМЕР_10 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений;

автомобіль марки Renault модель: Logan, номер кузова: НОМЕР_11 , попередній номерний знак: НОМЕР_12 , номер двигуна: НОМЕР_13 , об`єм двигуна: 1390, рік випуску: 2012, колір: сірий.

Зобов`язано, зокрема, ОСОБА_1 повернути у натурі: автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_5 , попередній номерний знак: НОМЕР_6 , номер двигуна: НОМЕР_7 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений; автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_8 , попередній номерний знак: НОМЕР_9 , номер двигуна: НОМЕР_10 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений - до складу ліквідаційної маси Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільські цукроварні" (; вул.Чкалова, 16-Б, смт. Крижопіль, Вінницька область, 24600).

19.08.2022 року на виконання вказаного рішення суду видано відповідні накази, зокрема, щодо зобов`язання ОСОБА_1 повернути у натурі: автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_5 , попередній номерний знак: НОМЕР_6 , номер двигуна: НОМЕР_7 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений; автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_8 , попередній номерний знак: НОМЕР_9 , номер двигуна: НОМЕР_10 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений - до складу ліквідаційної маси Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільські цукроварні".

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2022 року, рішення Господарського суду Вінницької області від 27.07.2022 року у справі №902/1608/14(902/177/22) в частині позовних вимог про відновлення права власності ТОВ "Подільські цукроварні" на транспортні засоби: автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_5 , попередній номерний знак: НОМЕР_6 , номер двигуна: НОМЕР_7 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений; автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_8 , попередній номерний знак: НОМЕР_9 , номер двигуна: НОМЕР_10 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений; та зобов`язання ОСОБА_1 повернути їх у натурі до складу ліквідаційної маси ТОВ "Подільські цукроварні" скасовано. Прийнято в цій частині нове рішення про відмову в позові. В решті рішення залишено без змін.

Приватним виконавцем Собчуком В.В. постановою ВП № 73256251 від 07.11.2023р. було відкрито виконавче провадження з виконання наказу про виконання рішення господарського суду у справі № 902/1608/14(902/177/22) від 19.08.2022р.

07.11.2023р. приватним виконавцем Собчуком В.В. винесено постанову ВП № 73256251 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, при примусовому виконанні наказу про виконання рішення господарського суду у справі №902/1608/14(902/177/22) від 19.08.2022р.

15.12.2023р. приватним виконавцем Собчуком В.В., на підставі статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову ВП № 73256251 про накладення штрафу на боржника за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, у розмірі 1700 грн.

09.01.2024р. приватним виконавцем Собчуком В.В. винесено постанову ВП № 73256251 про накладення штрафу за повторне невиконання рішення боржником без поважних причин на ОСОБА_1, у розмірі 3400 грн.

19.01.2024р. приватним виконавцем Собчуком В.В. винесено постанову ВП № 73256251 про закінчення виконавчого провадження, згідно якої виконавцем встановлено, що боржником вимоги виконавчого документа не виконано.

Керуючись вимогами п.11 частини першої статті 39, статтею 40 Закону України "Про виконавче провадження", приватний виконавець Собчук В.В. постановив, що виконавче провадження з примусового виконання наказу про виконання рішення господарського суду № 902/1608/14(902/177/22), виданого19.08.2022, необхідно закінчити.

В силу положень ч.1 ст.216 та ч.1 ст.236 ЦК України, вказані вище договори купівлі-продажу транспортного засобу, є такими правочинами, що не породжують жодних правових наслідків з моменту їх вчинення.

Отже, наразі спірні транспортні засоби безпідставно перебувають у відповідача та мають бути повернуті позивачу.

Повернення вказаного рухомого майна до ліквідаційної маси ТОВ "Подільські цукроварні" та його реалізація в процесі ліквідаційної процедури надало б можливість спрямувати одержані від реалізації кошти на задоволення вимог кредиторів у справі № 902/1608/14.

Матеріали справи свідчать, що станом на даний час рішення суду від 27.07.2022р. у справі №902/1608/14(902/177/22) відповідачем не виконано, визначені судом транспортні засоби, що були отримані за договорами купівлі-продажу транспортного засобу № 7594/20/1193 від 27.02.2020 року, № 7594/20/1192 від 27.02.2020 року позивачу до теперішнього часу не повернуті (не передані), а заходи щодо розшуку цих транспортних засобів в досудовому порядку та в межах справи про банкрутство, вжиті приватним виконавцем заходи в межах виконавчого провадження №73256251, не призвели до його повернення законному власнику - ТОВ "Подільські цукроварні".

На підтвердження обставин щодо вжитих заходів, позивачем надано наступні докази, з яких слідує, що:

ліквідатором ТОВ "Подільські цукроварні" арбітражним керуючим Бойко О.В. була подана заява про кримінальне правопорушення по факту розтрати майна;

згідно з листом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області №329/20-03-2017 від 30.01.2017р., підтверджено та повідомлено, що транспортні засоби, в тому числі й ВАЗ 212140, номерний знак НОМЕР_9 , та ВАЗ 212140, номерний знак НОМЕР_6 , які зареєстровані за ТОВ "Подільські цукроварні", перебувають у розшуку та у разі затримання зазначених транспортних засобів буде повідомлено додатково;

довідкою Головного управління Національної поліції у Вінницькій області вих. №4188/24/2017 від 19.06.2017р. про прийняття та реєстрацію заяви повідомлено ліквідатора, що вказана заява прийнята до прокуратур Вінницької області та 27.05.2017р. слідчим управління ГУНП у Вінницькій області відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 2 КК України;

згідно запиту вих.№02-21/246 від 19.11.2020р. про стан розшуку майна банкрута до Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області та Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, просив: надати інформацію про стан розгляду кримінального провадження за №0000187 від 27.05.2017 р. що порушено за ознаками кримінального правопорушення ч.2 ст. 191 КК України; надати актуальну інформацію про стан та результати розшуку транспортних засобів, які належить ТОВ "Подільські цукроварні"; надати інформацію чи здійснювалися заходи щодо розшуку майна, в тому числі транспортних засобів: автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_5 , попередній номерний знак: НОМЕР_6 , номер двигуна: НОМЕР_7 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений; автомобіль марки ВАЗ модель: 212140, номер кузова: НОМЕР_8 , попередній номерний знак: НОМЕР_9 , номер двигуна: НОМЕР_10 , об`єм двигуна: 1690, рік випуску: 2011, колір: зелений.

Головне управління Національної поліції у Вінницькій області листом №10393/24-2020 від 30.11.2020 р. направило запит за належністю.

Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у Вінницькій області листом №4154/20/03-2020 від 16.12.2020 р. повідомило про скерування орієнтування на виявлення та розшук вказаних у запиті транспортних засобів, та в разі виявлення таких буде повідомлено окремо.

Доказами на підтвердження вчинення приватним виконавцем заходів щодо встановлення факту відсутності спірного майна, в ході примусового виконання рішення суду у справі №902/1608/14(902/177/22), є:

акт приватного виконавця Собчука В.В. від 22.11.2023р. виїзду за адресою проживання боржника: ОСОБА_1 (с.Радянське, Літинський р- н, Вінницька обл., 22345), згідно якого транспортні засоби, які підлягають поверненню не виявлені;

приватним виконавцем Собчуком В.В. було закрито виконавче провадження ВП № 73256251, про що винесена відповідна постанова ВП № 73256251 від 19.01.2024р.

Прийняті приватним виконавцем, в межах вказаного виконавчого провадження рішення у формі постанов чинні, ніким не оскаржувались та в судовому порядку не скасовані.

Однак, наведені вище обставини та надані на їх підтвердження письмові докази в їх сукупності, не призвели до повернення майна (транспортних засобів) позивачу.

В зв`язку з чим, позивач звертається з даним позовом про стягнення з відповідача 331 340,00 грн. вартості безпідставно набутого майна згідно ст. 1213 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України.

У разі порушення (невизнання, оспорювання) суб`єктивного цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного способу захисту. Цим правом на застосування певного способу захисту і є права, які існують у рамках захисних правовідносин. Тобто спосіб захисту реалізується через суб`єктивне цивільне право, яке виникає та існує в рамках захисних правовідносин (зобов`язань).

Ефективність захисту цивільного права залежить від характеру вимоги, що висувається до порушника та характеру правовідносин, які існують між позивачем та відповідачем.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Під час оцінки обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Застосування будь-яких засобів правового захисту матиме сенс лише за умови, що обрані суб`єктом порушеного права способи захисту відповідають вимогам закону та є ефективними.

Недійсність договору як приватноправова категорія спрямована на недопущення порушення приватних прав та інтересів або ж їх відновлювати. До правових наслідків недійсності правочину належить те, що він не створює юридичних наслідків. Тобто, правовим наслідком недійсності договору є по своїй суті "нівелювання" правового результату, породженого таким договором (тобто вважається, що не відбулося переходу, набуття, зміни, встановлення або припинення прав взагалі).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (див. висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі №910/3907/18, від 06.04.2021 у справі № 910/10011/19).

Поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" (Doran v. Ireland)).

З огляду на викладене, обраний спосіб захисту позивачем у формі стягнення вартості майна, що вибуло із володіння позивача та не може бути йому повернуте, являється ефективним.

Так, за змістом ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зобов`язання з повернення безпідставно набутого (збереженого) майна випливає із загальної для права заборони безпідставного збагачення: той, хто збагатився за рахунок іншого, без належної на те правової підстави зобов`язаний повернути предмет власного збагачення.

Традиційно в доктрині цивільного права зобов`язання, які є наслідком безпідставного збагачення, іменуються кондикційними (з лат. "condictio sine causa" - повернення збагачення, одержаного без правової (справедливої) підстави).

Приписи глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача такого майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України).

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широкий спектр: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних.

Кондикційні зобов`язання виникають тоді, коли дії особи або події призводять до неправового результату у виді юридично безпідставного майнового блага, що перейшло до набувача та сприяло його безпідставному збагаченню.

Безпідставне збагачення може полягати як у так званому "фактичному" збагаченні, коли набувач, не отримуючи права на річ, фактично володіє і користується нею, так і в "юридичному" збагаченні, коли набувач отримує суб`єктивне право на предмет збагачення.

Кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: 1) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) набуття чи збереження майна відбулося без правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (постанова Верховного Суду України від 02 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15).

Конструкція ч. 1 ст. 1212 ЦК України свідчить про необхідність установлення так званої "абсолютної" безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Сутність зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідносин, та передання майна тій потерпілій особі, яка має належний правовий титул на нього (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18).

Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується прямо на законі, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Отже, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (постанови Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного господарського суду від 01 квітня 2019 року у справі № 904/2444/18, від 23 квітня 2019 року у справі № 918/47/18, від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19).

Договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання коштів). Якщо майно набуте на підставі правочину, статтю 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або її не було взагалі. Винятком є випадки, коли майно безпідставно набуте у зв`язку із зобов`язанням (правочином), але не відповідно до його умов.

Підсумовуючи, Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 25.09.2024 року № 201/9127/21 зробила такий висновок, що кондикція у її класичному розумінні є самостійним позадоговірним зобов`язальним способом захисту права власності або іншого майнового права, спрямованим на повернення майна, набутого без достатньої правової підстави, тому учаснику цивільних відносин, за чий рахунок відбулося таке неправомірне збагачення.

Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі №922/3412/17).

Відповідно до ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ч.2 ст.1213 ЦК України).

Отже, у ст. 1213 ЦК України закріплено обов`язок кожного зі сторін недійсного правочину (набувача) повернути другій стороні (потерпілому) безпідставне майно в натурі. Разом із тим, якщо повернути безпідставно набуте майно в натурі неможливо (внаслідок його знищення, загублення або передачі його набувачем третій особі тощо), набувач зобов`язаний відшкодувати іншій стороні договору (потерпілому) вартість такого майна.

Відносини з відшкодування вартості безпідставно збереженого майна за своїм змістом не є суто кондикційними (у вузькому чи широкому значенні), а пов`язані зі вжиттям спеціальних заходів замість повернення безпідставно збереженого майна з огляду на неможливість його повернення в натурі.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.02.2025р. у справі № 5023/4477/12 зробила висновок, що враховуючи, що позивачем заявлені вимоги про стягнення вартості безпідставно набутого майна відповідно до статті 1213 ЦК України, до предмету доказування у цій справі входять: 1) набуття відповідачем майна або його збереження за рахунок іншої особи (позивача); 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали; 3) неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, зокрема, внаслідок його знищення, загублення або передачі його набувачем третій особі тощо; 4) вартість (ринкова) майна, що визначена на момент розгляду судом справи".

Так, як зазначено вище, ОСОБА_1 було укладено договори купівлі-продажу транспортного засобу №7594/20/1192, №7594/20/1193 від 27.02.2020 року, на підставі яких у власність відповідача передані транспортні засоби: номерний знак НОМЕР_6 та номерний знак НОМЕР_9 .

Однак, ці транспортні засоби вже перебували у розшуку, що підтверджується вищенаведеними обставинами та документами.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 27.07.2022р. у справі № 902/1608/14(902/177/22) визнані недійсними з моменту їх укладення наступні договори купівлі-продажу, укладені Фізичною особою-підприємцем Любовським В.І., в тому числі: договір купівлі-продажу транспортного засобу №7594/20/1193 від 27.02.2020 року, укладений з ОСОБА_1 ; договір купівлі-продажу транспортного засобу №7594/20/1192 від 27.02.2020 року, укладений з ОСОБА_1;

В подальшому, Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2022р. рішення Господарського суду Вінницької області від 27.07.2022 року у справі №902/1608/14(902/177/22) в цій частині позовних вимог залишено без змін.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" зазначено, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, відповідач є таким, що безпідставно набув у власність вказані транспортні засоби, поза підставою, передбаченою правочином.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС (філія ГСЦ МВС) у Вінницькій області №31/2/0541-207 від 28.01.2021р., автомобіль марки ВАЗ 212140, номерний знак НОМЕР_6 , та автомобіль марки ВАЗ 212140, номерний знак НОМЕР_9 , були зареєстровані відповідачем на нових власників, тобто передані третім особам.

Факт відчуження (передання транспортних засобів: автомобіль марки ВАЗ 212140, номерний знак НОМЕР_6 , та автомобіль марки ВАЗ 212140, номерний знак НОМЕР_9 , також підтверджений постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.11.2022р. у справі №902/1608/14(902/177/22).

Тобто, наразі неможливо повернути позивачу безпідставно набуте майно, внаслідок його передачі набувачем третій особі.

При цьому, як зазначено раніше, вжиті позивачем та приватним виконавцем заходи щодо повернення транспортних засобів позивачу не призвели до позитивного результату.

Отже, на переконання суду, в даному випадку, враховуючи те, що договори купівлі-продажу транспортних засобів №7594/20/1193 від 27.02.2020 року, №7594/20/1192 від 27.02.2020 року, укладені з відповідачем - ОСОБА_1 , визнано недійсними, відповідач є таким, що безпідставно набув у власність транспортні засоби, які неможливо повернути в натурі потерпілому, у зв`язку з їх відчуженням третім особам, а позивачем надано відповідні докази на підтвердження цих обставин, наразі існують правові підставі для відшкодування вартості майна позивачу, в силу ч. 2 ст. 1213 ЦК України.

Cуд зауважує, що змістом положень ч. ст. 1213 ЦК України, вартість майна, що підлягає відшкодуванню визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Верховним Судом у постанові від 26.05.2022 року у справі № 915/940/18 зазначено, що за вимогами статті 1213 Цивільного кодексу України пріоритетним є повернення потерпілому безпідставно набутого майна в натурі, відшкодування його вартості допускається лише в разі неможливості повернення в натурі. При цьому, така вартість визначається на момент розгляду судом відповідної справи.

Згідно наданого позивачем звіту суб`єкта оціночної діяльності ПП "Габ`яно" №194/08/25 про оцінку майна від 14.08.2025 року про оцінку майна транспортних засобів в кількості 2 одиниць: автомобіль марки ВАЗ 212140, 2011 року випуску, попередній реєстраційний номер: НОМЕР_6 ; автомобіль марки ВАЗ 212140, 2011 року випуску, попередній реєстраційний номер: НОМЕР_9 , ринкова вартість об`єкта оцінки станом на дату оцінки, становить 331 340 грн. без урахування ПДВ, в тому числі: автомобіль марки ВАЗ 212140, 2011 року випуску, попередній номерний знак: НОМЕР_6 - ринкова вартість без ПДВ - 165 670,00 грн.; автомобіль марки ВАЗ 212140, 2011 року випуску, попередній номерний знак: НОМЕР_9 - ринкова вартість без ПДВ - 165 670,00 грн.

Водночас, суд також враховує, що постановою суду від 29.08.2017 року визнано ТОВ "Подільські цукроварні" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру у справі № 902/1608/14.

Основна мета провадження у справі про банкрутство - є відновлення платоспроможності боржника та задоволення сукупного кола його кредиторів, яке передбачає послідовне виконання сторонами та учасниками процесу, арбітражним керуючим обов`язків, що визначені та передбачені положеннями чинного законодавства про банкрутство.

Відповідно до ст. 1 КУзПБ, ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

Згідно ч. 1 ст. 61 КУзПБ, на ліквідатора, зокрема, покладено повноваження щодо формування ліквідаційної маси, вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продажу майна банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 62 КУзПБ, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси. Майно, визначене родовими ознаками, що належить банкруту на праві володіння або користування, включається до складу ліквідаційної маси.

Отже, після ухвалення постанови про визнання боржника банкрутом, призначений судом ліквідатор здійснює ліквідаційну процедуру у порядку, передбаченому чинним законодавством України, з метою, зокрема, формування ліквідаційної маси банкрута та задоволення вимог кредиторів.

Отже, грошові кошти вартості неповерненого транспортного засобу підлягають включенню до складу ліквідаційної маси ТОВ "Подільські цукроварні".

При цьому, на момент розгляду справи до суду не надано доказів відшкодування відповідачем вартості безпідставно набутого майна або ж повернення транспортних засобів.

Зважаючи на наведені приписи законодавства та встановлені обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з мотивів наведених вище.

Обґрунтованість та правомірність заявлених вимог підтверджуються наданими та дослідженими судом письмовими доказами, наявними у матеріалах справи.

Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3 976,08 грн, підлягають віднесенню на відповідача згідно вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 7 КУ з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 3, 12, 73-79, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240-242, 326, 327 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов ліквідатора ТОВ "Подільські цукроварні" арбітражного керуючого Козирицького А.С. до ОСОБА_1 про стягнення 331 340,00 грн. вартості безпідставно набутого майна у справі №902/1608/14(902/1209/25), в межах справи № 902/1608/14 про банкрутство ТОВ "Подільські цукроварні", задоволити у повному обсязі.

2. Стягнути зі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; паспорт серія НОМЕР_14 , виданий Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області 17.03.1997року) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільські цукроварні" (, адреса: 24600, Вінницька обл., смт. Крижопіль, вул. Чкалова, буд. 16 Б) 331 340,00 грн. без урахування ПДВ - вартість безпідставно набутого майна, а саме: автомобіль марки ВАЗ 212140, 2011 року випуску, попередній номерний знак: НОМЕР_6 - ринкова вартість без ПДВ - 165 670,00 грн.; автомобіль марки ВАЗ 212140, 2011 року випуску, попередній номерний знак: НОМЕР_9 - ринкова вартість без ПДВ - 165 670,00 грн.

3. Стягнути зі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; паспорт серія НОМЕР_14 , виданий Літинським РВ УМВС України у Вінницькій області 17.03.1997року) на користь ліквідатора ТОВ "Подільські цукроварні" арбітражного керуючого Козирицького Андрія Сергійовича (РНОКПП НОМЕР_15 ; вул.Проскурівська, 53, м. Хмельницький, 29001) 3 976,08 грн - витрат на сплату судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення надіслати рекомендованим листом згідно переліку; до електронного кабінету ЄСІТС та на адреси електронної пошти: арбітражному керуючому Козирицькому А.С. - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; представнику відповідача, адвокату Мельнику А.П. - ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч. 1 ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку та строки встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України повне рішення складено 05 березня 2026 р.

Головуючий суддя Тісецький С.С.

Суддя Лабунська Т.І.

Суддя Яремчук Ю.О.

Віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).