УХВАЛА

18 березня 2026 року

м. Київ

cправа № 910/15881/24

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І. М. (головуючого), Власова Ю. Л., Малашенкової Т. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Комунального підприємства "Водоканал"

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2025

та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025

у справі за позовом Комунального підприємства "Водоканал"

до Антимонопольного комітету України в особі Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Водоканал" (далі - КП "Водоканал", скаржник) 02.02.2026 через підсистему "Електронний суд" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою (зареєстровано судом та передано судді-доповідачу 03.02.2026), в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 у справі №910/15881/24 скасувати; ухвалити у справі нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Касаційного господарського суду від 18.02.2026 касаційну скаргу КП "Водоканал" залишено без руху, оскільки у порушення вимог статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скаржником не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з посиланням на відповідний пункт частини другої статті 287 ГПК України та не додано доказів сплати судового збору; надано скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали; роз`яснено, що у разі невиконання вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

На виконання вимог ухвали від 18.02.2026 про залишення касаційної скарги без руху від КП "Водоканал" 02.03.2026 через підсистему "Електронний суд" до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 у справі №910/15881/24. До вказаної заяви додана, зокрема, касаційна скарга (нова редакція) та платіжна інструкція про сплату судового збору.

У касаційній скарзі (нова редакція) скаржник цитує положення частини другої статті 287 ГПК України, викладає обставини справи, зазначає про те, що: Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції - застосовуючи норму права "щодо того, що рекомендування вимогами ДСТУ ЗВТ комерційного та розподільного обліку ХПВ з показниками "Q3/Q1>160", не робить їх обов`язковими" апеляційний суд не послався в оскаржуваному рішенні від 10.12.2025 на відповідний висновок Верховного Суду, що визначив би правомірною можливість вибору споживачем ЗВТ комерційного та розподільного обліку ХПВ з технічними показниками "Q3/Q1" більшими за "R160". Наразі відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (якщо "Q3/Q1>160", то відповідно до умови "в" підпункту 6.1.4. мінімально/рівним є ЗВТ R>160). Серед підстав касаційного оскарження судових рішень нижчих судів у цій справі є пункти 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України.

В ухвалі від 18.02.2026 Суд роз`яснював, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 ГПК України, є вичерпним, зокрема, якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, касаційна скарга має містити висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладений у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (із зазначенням в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах); якщо підставою для відкриття касаційного провадження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України то, пославшись на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та, конкретизувавши зміст правовідносин, скаржник має зазначити відповідну норму права, щодо якої відсутній висновок та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи.

При цьому, перевіривши матеріали вказаної касаційної скарги (нова редакція) Суд зазначає, що скаржник, вказавши підстави звернення з касаційною скаргою (пункти 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України), не зазначив жодної норми права у подібних правовідносинах, що не була врахована в оскаржуваному судовому рішенні апеляційної інстанції та не навів відповідної норми права, щодо якої відсутній такий висновок з обґрунтуванням необхідності формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи № 910/15881/24; навіть не обґрунтував того, в чому, на думку скаржника, полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права під час ухвалення спірних судових рішень.

Отже подана касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України, оскільки в ній належним чином не обґрунтовано підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Приписами частини другої статті 292 ГПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Частиною четвертою статті 174 ГПК України встановлено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 292 ГПК України питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків; про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.

З огляду на те, що КП "Водоканал" не усунуто недоліки касаційної скарги в частині обґрунтування підстав касаційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку про повернення касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 у справі № 910/15881/24.

Водночас Суд звертає увагу, що відповідно до змісту частини восьмої статті 174 ГПК України скаржник не позбавлений права повторно звернутися з касаційною скаргою в загальному порядку після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 234, 235, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Водоканал" на рішення Господарського суду міста Києва від 21.07.2025 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2025 у справі № 910/15881/24 повернути скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Ю. Власов

Суддя Т. Малашенкова