ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2026 р. Справа№ 910/13756/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Алданової С.О.

за участю:

секретаря судового засідання Лукінчук І.А.,

представників сторін:

від позивача: не з`явились,

від відповідача: Берестовенко О.М. (поза межами приміщення суду),

розглянувши апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Атомтеплоенерго"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 (повний текст складено 03.12.2025)

у справі № 910/13756/22 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Атомтеплоенерго"

до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 1 266 316,66 грн,

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

27.06.2025 Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - Компанія) подало до Господарського суду міста Києва звіт про виконання рішення суду на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 29.05.2025.

Ухвалою від 28.07.2025 Господарський суд міста Києва прийняв звіт Компанії про виконання рішення суду у справі №910/13756/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Атомтеплоенерго" (далі - Товариство) до Компанії про стягнення 1 266 316,66 грн та зобов`язав керівника Компанії в строк до 20.10.2025 надати суду звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2024, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2024 та постановою Верховного Суду від 10.10.2024 у справі № 910/13756/22.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 апеляційну скаргу Товариства на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 року у справі №910/13756/22 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 року у справі №910/13756/22 залишено без змін.

17.10.2025 Компанія подала до Господарського суду міста Києва звіт про виконання рішення суду на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 28.07.2025.

У поданому звіті Компанія зазначила, що Господарський суд міста Києва в ухвалі від 28.07.2025 взяв до уваги обставини, викладені у поданому 27.06.2025 звіті, та визнав їх такими, що ускладнюють виконання судового рішення боржником, зокрема: криза неплатежів на ринку електричної енергії; виконання Компанією спеціальних обов`язків на ринку електричної енергії із забезпечення доступності електричної енергії для побутових споживачів (далі - ПСО), покладених на неї державою; відсутність механізму покриття економічно обґрунтованих витрат виробника на виконання ПСО; тимчасова окупація філії «ВП «Запорізька АЕС» та втрата її виробничих потужностей; господарська та фінансова діяльність відповідача в умовах воєнного стану має першочергове спрямування на забезпечення потреб обороноздатності держави та енергетичної стабільності.

Компанія наголошує на тому, що обставини, викладені у звіті про виконання рішення від 20.03.2024, який прийнятий судом, на жаль, не змінилися та продовжують існувати на теперішній час.

Разом з тим, на виконання вимог ухвали суду від 28.07.2025 Компанія подає новий звіт та зазначає відомості про інші обставини, що ускладнюють виконання судового рішення боржником; яких заходів вжито та яких вживає боржник для їх усунення; орієнтовні строки виконання рішення та їх обґрунтування.

Компанія зазначає, що є підтримання безпечної та стабільної роботи станцій має першочергові фінансові витрати, які не можуть підлягати скороченню з огляду на їхню суспільно важливу мету.

Компанія повідомляє, що крім зазначеного вище, пріоритетом у її діяльності є не тільки забезпечення безпечної експлуатації установок, а й їх фізичний захист.

Іншим загальновідомим фактом, що також ускладнює виконання судового рішення у справі № 910/13756/22, Компанія визначає втрати виробничих потужностей через окупацію країною-агресором.

Також Компанія зазначає, що лише сплата податків до бюджетів усіх рівнів разом зі сплатою послуги із забезпечення доступності електроенергії для побутових споживачів становить більше 70% грошових надходжень від реалізації продукції.

Окремо Компанія зауважує на тому, що в органах примусового виконання рішень перебувають понад 700 виконавчих проваджень, стягувачем у яких вона є, на суму близько 20,4 млрд гривень. При цьому внаслідок законодавчих обмежень зупинено виконання в межах 55 виконавчих проваджень на загальну суму понад 20 млрд гривень. Компанія констатує, що, маючи велику непогашену дебіторську заборгованість за судовими рішеннями, вона не може повною мірою здійснити погашення своєї кредиторської заборгованості, а невиконання судових рішень, постановлених на користь Компанії, має прямий причинно-наслідковий зв`язок з можливістю товариства виконати судові рішення, постановлені на користь кредиторів.

Саме кошти, які надійдуть у рахунок погашення дебіторської заборгованості, можливо спрямувати на задоволення вимог кредиторів без негативних наслідків (шкоди) для діяльності підприємства критичної інфраструктури в умовах війни. У такий спосіб, на думку Компанії, можливо зберегти баланс інтересів сторін при задоволенні вимог кредиторів і забезпеченні фінансування Компанії усіх необхідних першочергових витрат, спрямованих на забезпечення безпеки станцій, проведення планово-попереджувальних ремонтів блоків та забезпечення їх фізичного захисту, забезпечення доступності продукції для побутових споживачів шляхом виконання зобов`язань товариства зі сплати ПСО.

Компанія повідомляє, що з метою отримання коштів продовжує вживати й інших активних заходів, спрямованих на отримання коштів для погашення кредиторської заборгованості, зокрема, шляхом оскарження неправомірних дій та/або бездіяльності посадових осіб органів ДВС у результаті примусового виконання судових рішень, постановлених на користь Компанії.

Компанія резюмує, що вживає усіх можливих заходів з метою отримання фінансових ресурсів (звернення до судових органів, органів примусового виконання рішень, органів державної влади) для погашення своєї кредиторської заборгованості, а усі вище зазначені обставини мають об`єктивний характер та свідчать про обґрунтовану неможливість негайного виконання судових рішень, у т. ч. у справі № 910/13756/22.

Позиції учасників справи.

07.07.2025 Товариство подало заперечення на поданий Компанією звіт про виконання рішення суду.

На думку Товариства, доводи Боржника зводяться до значних фінансових витрат, як то на податки, ремонт устаткування, купівлі основних засобів, обладнання тощо. Товариство зауважує, що всі витрати, про які боржник зазначає в звіті безпосередньо пов`язані з його діяльністю. Товариство вважає, що витрати, на які посилається Компанія, для неї є очікуваними та неминучими.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 прийнято звіт від 17.10.2025 Компанія про виконання рішення суду у справі №910/13756/22 за позовом Товариства до Компанії про стягнення 1 266 316,66 грн. Зобов`язано керівника Компанії в строк до 17.02.2026 надати суду звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2024, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2024 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.10.2024 у справі №910/13756/22. Попереджено керівника Компанії про застосування заходів процесуального примусу у виді штрафу у разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту.

Заслухавши пояснення представників стягувача та боржника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується звіт від 17.10.2025 Компанії про виконання рішення суду у справі, суд дійшов висновку, що цей звіт підлягає прийняттю з встановлення нового строку для подання звіту відповідно до ч. 3 ст. 345-2 ГПК України.

Суд погодився з доводами про те, що господарська та фінансова діяльність відповідача в умовах воєнного стану має першочергове спрямування на забезпечення потреб обороноздатності держави, що значною мірою перешкоджає виконувати, зокрема, грошові зобов`язання підприємства.

За висновком суду, вказані обставини носять об`єктивний характер неможливості виконання рішень суду у даній справі і є обґрунтованими, ускладнюють його виконання, а враховуючи наявні в матеріалах справи докази на підтвердження дій відповідача щодо намагання сплати існуючого заборгованості, що також не заперечується позивачем, відсутні підстави для відмови у прийнятті звіту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2025, Товариство звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нову, якою відмовити у прийнятті звіту від 17.10.2025 Компанії про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.06.2024 у справі №910/13756/22 та застосувати до керівника Компанії заходи процесуального примусу у виді штрафу.

Скаржник вважає, що Компанія у повторному звіті не навела обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 у справі №910/13756/22, а також заходи, які вживаються нею для виконання судового рішення. Також Компанія не зазначила орієнтовні строки виконання рішення суду та їх обґрунтування. За таких підстав Товариство вважає, що поданий Компанією до суду звіт не відповідає п. 6 ч. 2 ст. 345-3 ГПК України.

Позиції учасників справи.

Компанія надала відзив на апеляційну скаргу, у якому проти її доводів та вимог заперечує, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін як законну та обґрунтовану.

Інші заяви.

06.02.2026 Товариство у системі «Електронний суд» сформувало заяву, у якій зазначило, що станом на дату подання ним апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 у справі №910/13756/22, якою було прийнято звіт від 17.10.2025 Компанії про виконання рішення суду у справі №910/13756/22 за позовом Товариства до Компанія «Енергоатом» про стягнення 1 266 316,66 грн, це судове рішення було не виконано боржником.

Товариство повідомило, що станом на дату подання цієї заяви рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 у справі №910/13756/22 виконано у повному обсязі в межах виконавчого провадження. На підтвердження цієї інформації Товариство надало Облікову картку на зведене виконавче провадження Компанії від 21.01.2026 та Виписку за рахунком за період з 28.01.2026 по 04.02.2026.

У цій же заяві Товариство просило провести судове засідання без участі його представника за наявними матеріалами судової справи №910/13756/22.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2025 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Корсак В.А., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/13756/22 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Товариства на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 до надходження матеріалів справи №910/13756/22.

25.12.2025 матеріали справи №910/13756/25 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.12.2025 апеляційну скаргу Товариства на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 у справі №910/13756/22 залишено без руху.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.01.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариствана ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 у справі №910/13756/22. Розгляд справи призначено на 16.02.2026.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 задоволено заяву представника Компанії Берестовенко О.М. про участь у судовому засіданні, призначеному на 16.02.2026, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Статтею 269 ГПК України встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1).

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2).

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ч. 5).

Згідно з ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 позов задоволено частково, стягнуто з Компанії на користь Товариства 1 005 600,00 грн основного боргу, 25 456,83 грн 3% річних, 233 772,09 грн інфляційних втрат, а також 18 972,09 грн витрат по сплаті судового збору за подання позову. Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 у справі №910/13756/22, в порядку ч. 10 ст. 238 ГПК України нараховувати 3% річних на суму основного боргу в розмірі 1 005 600,00 грн, починаючи з 09.12.2022 до моменту повної оплати основного боргу за такою формулою: (СОБ*3*КДП)/КДР/100 = сума процентів річних, де СОБ - сума основного боргу, 3 - три відсотки річних, КДП - кількість днів прострочення, КДР - кількість днів у році, а також стягнути вказану суму нарахованих процентів з Компанії на користь Товариства, в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2024 апеляційну скаргу Компанії на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 у справі №910/13756/22 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 у справі №910/13756/22 залишено без змін.

15.07.2025 на виконання вказаного рішення та постанови суду видано відповідний наказ.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.10.2024 касаційну скаргу Компанії залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2024 у справі №910/13756/22 залишено без змін.

27.05.2025 Товариство подало заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, у якій просило суд в порядку ст. 345-1, 345-2 ГПК України зобов`язати керівника Компанії Котіна П.Б. подати до суду звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2024 у справі №910/13756/22.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2025 заяву Товариства задоволено, зобов`язано керівника Компанії Котіна П.Б. у тридцятиденний строк з дня отримання даної ухвали надати суду звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2024, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2024 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.10.2024 у справі №910/13756/22.

27.06.2025 Компанія на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 29.05.2025 подала звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою від 28.07.2025 суд прийняв звіт Компанії про виконання рішення суду у справі № 910/13756/22 за позовом Товариства до Компанія про стягнення 1 266 316,66 грн та зобов`язав керівника Компанії в строк до 20.10.2025 надати суду звіт про виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2024, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2024 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 10.10.2024 у справі №910/13756/22.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.09.2025 апеляційну скаргу Товариства на ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 у справі №910/13756/22 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 у справі №910/13756/22 залишено без змін.

17.10.2025 Компанія на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 28.07.2025 подала звіт про виконання рішення суду.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (ст. 129-1 Конституції України).

Згідно з ч. 1 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (ч. 1 ст. 326 ГПК України).

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з гарантій доступу до суду та ефективного захисту прав і законних інтересів сторони у справі, що передбачено п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В силу ст. 339 ГПК України судовий контроль за виконанням судових рішень у господарських справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому цим розділом.

Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому розділом VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ГПК України.

Отже, чинним процесуальним Законом встановлено право суду встановити судовий контроль за виконанням судових рішень.

При цьому, такий контроль встановлюється в разі, якщо судове рішення не виконується зобов`язаною стороною тривалий час без поважних на те підстав.

Водночас, застосування інституту судового контролю є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

З метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в господарському судочинстві створено інститут судового контролю за виконанням судового рішення.

Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в господасрькому судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішення нового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такого рішення суду та відновленню порушених прав особи - заявника.

Згідно з ч. 1-4 ст. 342-2 ГПК України суд розглядає заяву про зобов`язання боржника подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої ч. 5 статті 345-1 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні за правилами ст. 342 цього Кодексу.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання боржником відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника боржника, якщо боржник є юридичною особою.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 343-3 ГПК України звіт боржника про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання боржником судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про те, чи існують обставини, які ускладнюють виконання судового рішення боржником, які заходи вжито та вживаються боржником для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.

До звіту додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися; 2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень ст. 42 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 345-4 ГПК України за наслідками розгляду звіту боржника суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами ч. 5 ст. 345-2 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо боржником не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються боржником для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення. Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 345-3 цього Кодексу (ч. 2 ст. 345-4 ГПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 345-4 ГПК України якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але боржником судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 345-2 цього Кодексу.

Суд встановив, що Компанія на виконання ухвали суду подала звіт про виконання рішення, який є предметом розгляду.

Обґрунтування звіту наведено вище за текстом цієї постанови.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги щодо невідповдіності поданого Компанією звіту вимогам ГПК України спростовуються встановленими вище обставинами, в т. ч. щодо змісту цього звіту. Наведені Компанією у звіті обставини носять об`єктивний характер неможливості виконання рішень суду у даній справі і є обґрунтованими, такі обставини ускладнюють виконання рішення; з огляду на наявні у матеріалах справи докази на підтвердження дій відповідача щодо намагання сплати існуючого заборгованості, що також не заперечується позивачем, у суду відсутні підстави для відмови у прийнятті звіту.

Доводи апеляційної скарги зазначеного не спростовують.

Крім того, апеляційний суд враховує повідомлення Товариства про повне виконання Компанією рішення у виконавчому провадженні.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за її подання відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 271, 275-277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Атомтеплоенерго" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 у справі №910/13756/22 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.11.2025 у справі №910/13756/22 залишити без змін.

3. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на скаржника.

4. Справу повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 25.02.2026.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

С.О. Алданова