ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16 лютого 2026 року Справа № 903/1030/25

Господарський суд Волинської області у складі головуючої судді Бідюк С.В., за участі секретаря судового засідання Бортнюк М.В., розглянувши матеріали по справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Дебет, м. Київ

до відповідача: Підгайцівської сільської ради, с. Підгайці, Луцький р-н, Волинська обл.

про стягнення 434 373,97 грн,

В засіданні приймали участь:

від позивача: Добросько Л.В.,

від відповідача: Кухарська Т.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.11.2025 через підсистему Електронний суд надійшла позовна заява (сформована 04.11.2025) Товариства з обмеженою відповідальністю Дебет до Підгайцівської сільської ради про стягнення заборгованості у розмірі 434 373,97 грн, з яких: 262 684,38 грн сума боргу, 142 376,22 грн інфляційні втрати, 29 313,37 грн 3% річних.

Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо повної та своєчасної оплати за спожиту електроенергію, в результаті чого утворилась заборгованість.

Ухвалою суду від 10.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 03 грудня 2025 року о 12:00 год.

Відповідач ухвалу суду отримав 11.11.2025.

Строк для подання відзиву по 26.11.2025.

20.11.2025 надійшов відзив відповідача, згідно якого у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що пред`явлені ТОВ Дебет суми боргу були нараховані ще до моменту ухвалення рішення господарським судом Волинської області від 30.03.2023 по справі № 903/1043/22 за позовом першого заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Підгайцівської сільської ради до ДП Евода Трейд КП Луцькводоканал про визнання додаткових угод до договору про постачання електричної енергії споживачу недійсними та стягнення коштів за завищеною ціною на підставі ще дійсних на той момент Додаткових угод до Договору № 25 від 28.01.2021, а тому є безпідставними та не підлягають до задоволення. Враховуючи обсяг спожитої електричної енергії 43440,591 кВт/год х 2,70454 грн (початкова вартість електричної енергії) заборгованість становить 117486,81 грн, які Підгайцівська сільська рада не заперечує. Просить відмовити в повному обсязі ТОВ Дебет в стягненні з 142 376,22 грн. інфляційних втрат та 29 313,37 грн штрафних санкцій у вигляді 3 % річних.

Позивач відзив відповідача отримав 20.11.2025, строк для подання відповіді на відзив по 25.11.2025.

20.11.2025 надійшла відповідь позивача на відзив, згідно якої вказує, що відповідач не заперечує про існування заборгованості за електроенергію, однак, чомусь пише у відзиві на позовну заяву прохання до суду про відмову в позові, хоча наявний борг не було погашено, а штрафні санкції, та інфляційні витрати були нараховані відповідачу правомірно, беручи за основу укладений Договір № 25 від 28.01.2021 та чинне законодавство.

Відповідач відповідь на відзив отримав 20.11.2025, строк для подання заперечень на відповідь на відзив по 25.11.2025.

У повідомленні від 26.11.2025 позивач зазначає про подання заяви про стягнення судових витрат з відповідача після ухвалення судом рішення по суті справи.

У клопотанні від 28.11.2025 відповідач зазначає, що заявлені представником позивача ТОВ Дебет витрати на професійну правничу допомогу в сумі 60 000 грн. є передчасними, не відповідають критеріям реальності, розумності, є необґрунтованими, завищеними, а тому просимо суд, зменшити їх розмір.

У судовому засіданні 13.12.205 оголошено перерву до 16.12.2025 о 10:30 год.

У судовому засіданні 16.12.2025 представник відповідача зазначив про часткове визнання позову в сумі 117486,81 грн. Обсяги споживання електроенергії, вказані позивачем, не заперечив.

Заслухавши пояснення учасників справи, відсутність не розглянутих заяв/клопотань, виконання мети підготовчого провадження, суд протокольною ухвалою від 16.12.2025 закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 08.01.2026 о 14:30 год.

07.01.2026, 08.01.2026 надійшли заява та клопотання відповідача про долучення таблиці розрахунку суми боргу. Розгляд справи просить відкласти, у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання через складні погодні умови.

У судовому засіданні представник позивача заяву відповідача про долучення таблиці розрахунку суми боргу не заперечив. Клопотання про відкладення заперечив як необґрунтоване.

Заслухавши пояснення представника позивача, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд протокольною ухвалою від 08.01.2026 долучив до матеріалів справи подану відповідачем таблицю розрахунку суми боргу, з метою забезпечення принципу рівності та змагальності, розгляд справи по суті відклав на 21.01.2026 о 15:00 год.

У судовому засіданні 21.01.2026 суд постановив оголосити перерву до 05.02.2025 об 11:00 год з метою надання можливості представникам сторін підготуватися до судових дебатів.

У судовому засіданні 05.02.2026 представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позов визнає частково, в решті позовних вимог просить відмовити.

Після стадії судових дебатів, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення.

На підставі вищевикладеного, протокольною ухвалою від 05.02.2026 суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення у справі на 16.02.2026 о 14:00 год.

16.02.2026 судом ухвалено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд,

в с т а н о в и в:

28 січня 2021 року мiж Підгайцівською сільською радою (далі Споживач) та Дочірнім підприємством «ЕВОДА ТРЕЙД» Комунального підприємства «Луцькводоканал» (далі Постачальник) був укладений договір №25 про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору передбачено, що умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 N 312 (далі - ПРРЕЕ) та є однаковими для всіх споживачів.

Вiдповiдно до п. 2.1 Договору Постачальник продає електричну енергiю «код ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» - 09310000-5 Електрична енергія» Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, включно з тарифом на послуги з передачі електричної енергії, а Споживач оплачує Постачальнику вapтість використаної (купованої) електричної енергiї та здiйснює iншi платежi згiдно з умовами цього Договору.

Споживач має право вільно змінювати постачальника відповідно до процедури, визначеної ПРРЕЕ та умов цього Договору (п. 3.2).

Згідно п. 3.3. Договору Постачальник за цим Договором не має права вимагати від Споживача будь-якої іншої плати за електричну енергію, що не визначена у комерційній (тендерній) пропозиції, яка є додатком №2 до цього Договору.

Місце поставки: Підгайцівська сільська рада. Загальний обсяг постачання електричної енергії : 628571 кВт/год (п.3.4, 3.5 Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору, загальна ціна (сума) Договору становить 885330,24 грн.

Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії згідно з комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору. Загальна сума Договору становить 1699999 грн., в тому числі ПДВ 283333,17 грн (п.5.1 Договору).

Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається у комерційній пропозиції Постачальника (п. 5.2 Договору).

Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п.5.4).

У відповідності до п.5.6 Договору оплата рахунку Постачальника за цим Договором має бути здійсненна Споживачем у строк, визначений у рахунку, який становить 7 (сім) робочих днів з моменту отримання його Споживачем, але не пізніше 20-го числа місяця, що слідує за розрахунковим.

Договір набирає чинності з дати його підписання і діє в частині постачання електричної енергії з дати, вказаної у цьому Договорі та в цілому до 31.12.2021, а в частині взятих на себе зобов`язань Сторонами - до їх повного виконання (п. 13.1).

Також до Договору сторонами була підписана Комерційна пропозиція (додаток 2) до Договору, відповідно до якої сторони погодили ціну (тариф) електричної енергії за 1 кВт/год 2,25379 грн без ПДВ, 2,70454 грн з ПДВ.

Згідно п.4 Порядку зміни умов договору (додаток 3) до Договору, зміну умов Договору сторони оформлюють шляхом підписання додаткової угоди, яка набуває чинності з моменту її підписання сторонами (якщо сторони не погодять інший термін (строк) набрання чинності додатковою угодою) та є невід`ємною частиною Договору.

В ході виконання Договору сторонами було укладено додаткову угоду №01 від 20.04.2021, якою збільшено ціну електроенергії до 2,97499 грн за 1 кВ/год.

Надалі сторонами укладено додаткові угоди в частині збільшення ціни електроенергії: від 06.05.2021 до 3,27248 грн (додаткова угода №02), від 12.07.2021 до 3,3640 грн (додаткова угода №03), від 31.08.2021 до 3,70 грн (додаткова угода №04); від 18.10.2021 до 4,06 грн (додаткова угода №05), від 18.10.2021 до 4,143 грн (додаткова угода №06), від 20.10.2021 до 4,45 грн (додаткова угода №07), від 15.11.2021 до 4,894 грн (додаткова угода №08), від 15.11.2021 до 5 грн (додаткова угода №09), від 17.12.2021 до 5,49 грн (додаткова угода № 10), від 20.12.2021 до 5,62114 грн (додаткова угода № 11).

Також, 30.12.2021 між сторонами укладено додаткові угоди №12 та №13.

Згідно додаткової угоди №12 сторони встановили, що загальна сума Договору становить 1151427,23 грн.

Додатковою угодою №13 сторони домовилися продовжити дію Договору №25 від 28 січня 2021 року до 28.02.2022 року включно, а в частині взятих на себе зобов`язань до їх повного виконання. Також встановили, що загальна вартість товарів, що будуть закуплені в період з 01.01.2022 по 28.02.2022 визначається окремою додатковою угодою між сторонами та не може перевищувати 20% від суми Договору №25 від 28.01.2021, якщо видатки на цю мету затверджену в установленому порядку.

Крім того, 24.01.2022 сторони підписали додаткову угоду №14 до Договору №25 від 28.01.2021, згідно якої у п.1 погодили, про те, що Постачальник зобов`язується поставити товар в порядку та за ціною, визначеною в Договорі №25 від 28.01.2021 у період з 01.01.2022 по 28.02.2022 включно. Враховуючи затверджені видатки на 2022 рік з розрахунку 20% від суми початкового договору про закупівлю, обсяг фінансування у 2022 році складає 230285,44 грн (п.3). Дана Додаткова угода набирає чинності з дня її підписання сторонами і діє до 31.12.2022 (п.6).

Договір з додатками до нього та додаткові угоди підписані сторонами та завірені їх печатками.

Позивач зазначає, що відповідачем зобов`язання по Договору № 25 від 28 січня 2021 року щодо оплати ДП «ЕВОДА ТРЕЙД» КП «Луцькводоканал» за надані послуги належним чином та у повному обсязі не виконано, що призвело до утворення заборгованості.

19.08.2021 ДП «ЕВОДА Трейд» КП «Луцькводоканал» виставило Підгайцівській сільській раді рахунок №47/7/1 від 19.08.2021 за спожиту електричну енергію та акт приймання-передачі № 47/7/1 за липень 2021 року на загальну суму 61 795,69 грн із кількістю споживання 15 826 кВт електричної енергії. Споживачем було підписано вказаний акт, проте оплата за спожиту електричну енергії була здійснена не в повному обсязі. Згідно платіжних доручень №885 від 25 серпня 2021 року та №886 від 25 серпня 2021 року відповідачем було проведено оплату за поставлену електричну енергію у липні 2021 року на суму 53 239,21 грн. в зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість за надані послуги з постачання електричної енергії за

липень 2021 р. в сумі 8 556,48 грн.

30.12.2021 ДП «ЕВОДА Трейд» КП «Луцькводоканал» у відповідності до умов договору було виставлено рахунок на оплату №364, № 4 за грудень 2021 року та акти-приймання передачі обсягу реалізованої електричної енергії №958 від 30.12.2021 на суму 193609,20 грн та №964 на суму 5969,66 грн, всього на загальну суму 199 578,86 грн. із кількістю споживання 35 505 кВт електричної енергії. Споживач оплату за спожиту електричну енергію у грудні 2021 року здійснив не в повному обсязі. Згідно платіжного доручення №1534 від 30.12.2021 відповідачем було оплачено 193 609,20грн, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за надані послуги з постачання електричної енергії за грудень 2021 року в сумі 5 969,66 грн.

08.02.2022 ДП «ЕВОДА Трейд» КП «Луцькводоканал» отримало від оператора системи розподілу (ПрАТ «Волиньобленерго») реєстр №22 щодо фактичного (звітного) обсягу купівлі електричної енергії постачальником електричної енергії. Згідно даних оператора Підгайцівська сільська рада у січні 2022 року спожила 83 752 кВт. електричної енергії.

ДП «ЕВОДА Трейд» КП «Луцькводоканал» було виставлено відповідачу рахунки на оплату №55 та №56 за спожиту електричну енергію та акти приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії №181 від 31.12.2022 на суму 230285,44 грн та №88 від 31.12.2022 на суму 248158,24 грн, всього на суму 478 443,68 грн. Відповідно до платіжних доручень №205 від 07.04.2022 та №206 від 07.04.2022 Споживач здійснив оплату на суму 230285,44 грн. (40 000 +190 285,44,) в зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість за надані послуги з постачання електричної енергії за січень 2022 року у розмірі 248 158,24 грн.

У листопаді 2022 року ДП «ЕВОДА Трейд» КП «Луцькводоканал» звернулося до господарського суду з позовною заявою до Підгайцівської сільської ради про стягнення 262684,38грн.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 28.11.2022 за вказаним позовом було відкрито провадження у справі №903/906/22.

Ухвалою суду від 22.04.2024 у справі № 903/1244/23 (903/906/22) позовну заяву ДП "ЕВОДА ТРЕЙД" КП "Луцькводоканал" залишено без розгляду.

20.05.2024 згідно постанови Господарського суду Волинської області у справі №903/1244/23 ДП «ЕВОДА Трейд» КП «Луцькводоканал» було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

15.02.2025 ДП «ЕВОДА Трейд» КП «Луцькводоканал» в особі арбітражного керуючого (ліквідатора) Григор`єва В.В. (Продавець) та ТОВ «ДЕБЕТ» (Покупець), склали Акт №2 про придбання майна на аукціоні у справі про банкрутство (неплатоспроможність).

Згідно п.5 Акту погоджено, що підписанням даного акту підтверджується фактична передача/відступлення Продавцем Покупцю наступного майна: права вимоги ДП «ЕВОДА ТРЕЙД» Комунального підприємства «Луцькводоканал» на загальну суму 2200502,49 грн, що виникла з договорів про постачання електричної енергії та договорів постачання природного газу, укладених між ДП «ЕВОДА ТРЕЙД» КП «Луцькводоканал» в якості Постачальника та юридичними особами, фізичною особою в якості Споживачів, зокрема щодо заборгованості на суму 262684,38 грн за договором № 25 про постачання електричної енергії споживачу від 28.01.2021, укладеним між ДП «ЕВОДА ТРЕЙД» КП «Луцькводоканал» та Підгайцівською сільською радою.

Відповідно до платіжного доручення №103 від 11.02.2025 ТОВ «ДЕБЕТ» було оплачено ДП «ЕВОДА Трейд» КП «Луцькводоканал» кошти за лот.

18.02.2025 ТОВ «ДЕБЕТ» зверталося до відповідача з повідомленням про відступлення права вимоги за результатами аукціону, в якому повідомив відповідача про те, що право вимоги ДП «ЕВОДА ТРЕЙД» КП «Луцькводоканал» відступлено за Актом № 2 про придбання майна на аукціоні в справі про банкрутство (неплатоспроможність) від 15.02.2025 на користь ТОВ «ДЕБЕТ», який набув нового статусу кредитора та запропонував погасити заборгованість. Однак відповіді на повідомлення від відповідача не надійшло.

Таким чином, позивач доводить, що загальна вартість електричної енергії, яка була поставлена ДП «ЕВОДА Трейд» КП «Луцькводоканал» та спожита Підгайцівською сільською радою, однак не оплачена відповідачем становить 262 684,38 грн., з яких 8 556,48 (липень 2021) +5 969,66 (грудень 2021) +248 158,24 (січень 2022). Сума заборгованості 262684,38 грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За змістом статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Частинами першою та другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 664 Цивільного кодексу України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

Згідно ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У відповідності до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За частиною першою статті 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, у Цивільному кодексі України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається.

Правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.

Відповідач частково заперечує позовні вимоги та зазначає, що Підгайцівською сільською радою не в повному обсязі виконані зобов`язання щодо оплати за електроенергію на суму 117 486,81 грн. Повідомляє, що рішенням Господарського суду Волинської області від 30.03.2023 у справі № 903/1043/22 визнано недійсними додаткові угоди № 01 від 20.04.2021р., № 02 від 06.05.2021р., № 03 від 12.07.2021р.№ 04 від 31.08.2021р., № 05 від 18.10.2021р., № 06 від 18.10.2021р. № 07 від 20.10.2021р., № 08 від 15.11.2021р., № 09 від 15.11.2021р., № 10 від 17.12.2021р., № 11 від 20.12.2021р. до Договору № 25 від 28.01.2021р, укладені між Підгайцівською сільською та ДП «Евода Трейд» КП «Луцькводоканал» та Підгайцівській сільській раді повернуто кошти в сумі 476 449,92 грн.

Вважає, що у даному випадку зобов`язання сторін регулюються виключно договором, а тому поставка електричної енергії та її оплата мали здійснюватися сторонами у відповідності до умов укладеного 28.01.2021 договору № 25, за первісною ціною у розмірі 2,70454 грн. за 1 кВт/год. Пред`явлені ТОВ «Дебет» суми боргу були нараховані ще до моменту ухвалення зазначеного рішення за завищеною ціною.

Наголошує, що у зв`язку з тим, що Підгайцівська сільська рада не погоджувалась та не погоджується із пред`явленим розміром боргу в розмірі 262684,38 грн., вона була позбавлена можливості його сплати в позасудовому порядку.

Також у відзиві на позов Підгайцівська сільська рада не заперечила щодо наявності заборгованості у розмірі 117486,81 грн.

Згідно ч.4 ст.191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд зазначає, що він не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову.

Судом встановлено, що згідно рішення Господарського суду Волинської області від 30.03.2023, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.08.2023 у справі №903/1043/22 (рішення набрало законної сили 01.08.2023), за позовом першого заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Підгайцівської сільської ради до Дочірнього підприємства Евода Трейд Комунального підприємства Луцькводоканал про визнання додаткових угод до договору про постачання електричної енергії споживачу недійсними та стягнення коштів до бюджету ухвалено: визнати недійсними додаткові угоди №01 від 20.04.2021, №02 від 06.05.2021, №03 від 12.07.2021,№04 від 31.08.2021, №05 від 18.10.2021, №06 від 18.10.2021, №07 від 20.10.2021, №08 від 15.11.2021, №09 від 15.11.2021, №10 від 17.12.2021, №11 від 20.12.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.01.2021 №25, укладені між Підгайцівською сільською радою та Дочірнім підприємством Евода Трейд Комунального підприємства Луцькводоканал. Окрім того, вказаним судовим рішенням стягнуто із відповідача на користь позивача кошти в сумі 476449, 92 коп.

Зазначені угоди були визнані судом недійсними, оскільки останні укладені з порушенням вимог ч. 5 ст. 41 Закону України Про публічні закупівлі.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційність - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні суду, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив у законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29.04.2025 у справі № 902/1518/23, від 16.04.2024 у справі № 921/186/23, від 30.01.2024 у справі № 916/542/18, від 30.04.2024 у справі № 918/775/23.

Згідно із частиною першою статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Недійсність додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються виключно договором. Таким чином, і поставка електричної енергії, і її оплата мали здійснюватися сторонами у відповідності до умов укладеного 28.01.2021 договору за №25.

Оскільки, додаткові угоди №01 від 20.04.2021, №02 від 06.05.2021, №03 від 12.07.2021,№04 від 31.08.2021, №05 від 18.10.2021, №06 від 18.10.2021, №07 від 20.10.2021, №08 від 15.11.2021, №09 від 15.11.2021, №10 від 17.12.2021, №11 від 20.12.2021 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 28.01.2021 №25 є недійсними та такими, що не породжують правових наслідків, розрахунок за товар (електричну енергію) повинен здійснюватися за ціною, визначеною Договором, а саме вартість 1 кВт/год електроенергії згідно додатку №2 «Комерційна пропозиція» становить 2,70454 грн .

Позивач зазначає, що за липень 2021 року у відповідача існує заборгованість у розмірі 8556,48 грн.

Згідно акту № 47/7/1 приймання передавання товарної продукції за липень 2021 від 31.07.2021 відповідачу передано 15826 кВт електроенергії на суму 61795,69 грн. Сільською радою 25.08.2021 здійснено оплату за актом № 47/7/1 в сумі 53239,21 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 886 на суму 45710,49 грн. та № 885 на суму 7528,72 грн. Вказаний розрахунок здійснено за ціною визначеною у додатковій угоді № 3 від 12.07.2021 3,3640 грн., тобто за ціною, яка була чинною в липні 2021 року.

Враховуючи ціну електричної енергії, визначеної Договором, її вартість за липень 2021 року має становити (15 826 кВт х 2,70454 грн) 42 802,05 грн. Таким чином, у відповідача відсутня заборгованість за відпущену електричну енергію за липень 2021 року.

У грудні 2021 року згідно актів-приймання передачі обсягу реалізованої електричної енергії №958 від 30.12.2021 на суму 193609,20 грн та №964 на суму 5969,66 грн, всього на загальну суму 199 578,86 грн відповідачу було передано 35 505 кВт електричної енергії, яка була оплачена відповідачем відповідно до платіжного доручення №1534 від 30.12.2021 у розмірі 193 609,20грн. Позивач нарахував відповідачу заборгованість за надані послуги за грудень 2021 року в сумі 5 969,66 грн.

Враховуючи ціну електричної енергії, визначеної Договором, вартість за грудень 2021 року має становити (35 505 кВт х 2,70454 грн) 96 024,55 грн. Таким чином, у відповідача відсутня заборгованість за відпущену електричну енергію за грудень 2021 року.

Крім того, п.2 додаткової угоди №12 від 30.12.2021 сторонами було визначено, що вони підтверджують, що станом на день укладення цієї Угоди Постачальник надав, а Споживач прийняв відповідну кількість електричної енергії, яка оплачена Споживачем своєчасно та в повному обсязі.

Щодо заборгованості за січень 2022 року суд зазначає наступне.

Як вбачається із актів приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії №181 від 31.12.2022 на суму 230285,44 грн та №88 від 31.12.2022 на суму 248158,24 грн Підгайцівська сільська рада у січні 2022 року спожила 83 752 кВт електричної енергії (за ціною, вказаною у актах - 4,76052 кВт/год), всього на суму 478 443,68 грн.

Відповідно до платіжних доручень №205 від 07.04.2022 та №206 від 07.04.2022 відповідачем було оплачено електричну енергію за січень 2022 року на суму 230 285,44 грн. (40 000 +190 285,44). Призначення платежу за електричну енергію за 01.2022 р.

Позивач нарахував відповідачу заборгованість за надані послуги з постачання електричної енергії за січень 2022 року у розмірі 248 158,24 грн за ціною 4,76052 кВт/год.

Спору між сторонами щодо об`ємів споживання електроенергії немає.

Як вбачається з умов додаткової угоди №13 від 31.12.2021, яка є чинною, сторони домовилися продовжити дію Договору №25 від 28 січня 2021 року до 28.02.2022 року включно, а в частині взятих на себе зобов`язань до їх повного виконання та встановили, що загальна вартість товарів, що будуть закуплені в період з 01.01.2022 по 28.02.2022 визначається окремою додатковою угодою між сторонами та не може перевищувати 20% від суми Договору №25 від 28.01.2021, якщо видатки на цю мету затверджену в установленому порядку.

Додатковою угодою №14 від 24.01.2022, яка є чинною, сторони погодили, що Постачальник зобов`язується поставити товар в порядку та за ціною, визначеною в Договорі №25 від 28.01.2021 у період з 01.01.2022 по 28.02.2022 включно. Враховуючи затверджені видатки на 2022 рік з розрахунку 20% від суми початкового договору про закупівлю, обсяг фінансування у 2022 році складає 230285,44 грн (пункти 1,3).

Додатком 3 до Договору «Порядку зміни умов договору» було визначено, що зміну умов Договору сторони оформлюють шляхом підписання додаткової угоди, яка набуває чинності з моменту її підписання сторонами (якщо сторони не погодять інший термін (строк) набрання чинності додатковою угодою) та є невід`ємною частиною Договору.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що підтверджують укладання між ДП «Евода Трейд», КП «Луцькводоканал» та Підгайцівською сільською радою додаткових угод до Договору щодо встановлення ціни за одиницю товару у розмірі 4,76052 кВт/год за поставлену електроенергію у січні 2022 року.

Тобто позивачем, всупереч частині першій статті 74, статей 76, 77 ГПК України, не обґрунтовано на якій підставі здійснювалося нарахування за електричну енергію у січні 2022 року по ціні, вказаною у рахунках та актах приймання-передачі обсягу реалізованої електричної енергії (4,76052 кВт/год).

Частиною 1 ст. 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно ч.1, 2 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Таким чином, враховуючи положення укладеної додаткової угоди №14 від 24.01.2022, вартість 1 кВт електричної енергії у січні 2022 року має становити 2,70454 грн.

У січні 2022 року відповідачем було спожито 83 752 кВт, отже загальна вартість спожитої електроенергії за цей період (83 752 кВт х 2,70454 грн) 226510,30 грн. Водночас відповідачем сплачено 230285,44 грн. А тому заборгованість відповідача за відпущену електричну енергію за січень 2022 року відсутня.

Таким чином позивачем не обґрунтовано та не доведено наявність у відповідача заборгованості за спірний період (липень 2021 року, грудень 2021 року та січень 2022 року), а тому суд дійшов висновку про відмову в позові в частині стягнення 262684,38 грн заборгованості.

У зв`язку із порушенням строків здійснення оплати відповідачем за електричну енергію, позивач на рахував 142 376,22 грн інфляційних втрат за період вересень 2021 року вересень 2025 року та 29 313,37 грн 3% річних за період з 21.08.2021 по 03.11.2025.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз змісту частини другої статті 625 ЦК України свідчить, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц, від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц, від 19.06.2018 у справі № 646/14523/15-ц зауважує, що приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02.06.2022р. у справі №916/3626/20.

Як установлено умовами Договору №25 про постачання електричної енергії споживачу від 28.01.2021, оплата рахунку Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який становить 7 (сім) робочих днів з моменту отримання його Споживачем, але не пізніше 20-го числа місяця, що слідує за розрахунковим (п. 5.6).

Беручи до уваги те, що оплата за поставлену електричну енергію відповідачем здійснювалася з порушенням строків плати, враховуючи наданий позивачем розрахунок, здійснивши власний розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 10 192,96 грн інфляційних втрат та 840,59 грн 3% річних. У позові в частині стягнення 132 183,26 грн інфляційних втрат та 28 472,78 грн - 3% річних слід відмовити.

З огляду на зазначене позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно із ч.ч. 2-4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 74, 76-80, 86, 129, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Підгайцівської сільської ради (45602, Волинська обл., Луцький р-н, с. Підгайці, вул. Шкільна, буд.30, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дебет (03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, буд. 4; ) 10 192,96 грн інфляційних втрат, 840,59 грн 3% річних та 132,40 грн витрат по сплаті судового збору, а всього: 11165,95 грн (одинадцять тисяч сто шістдесят п`ять грн 95 коп).

3. В решті позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено 25.02.2026.

Суддя С. В. Бідюк