номер провадження справи 5/226/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2026 Справа № 912/3030/25

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Комунального закладу «Гайворонський міжшкільний ресурсний центр Гайворонської міської ради Кіровоградської області (вул. Центральна, буд. 78, м. Гайворон, Кіровоградська область, 26300; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкам Фінанс» (вул. Каховська, буд. 11-А, каб. 8, м. Запоріжжя, 69096; )

про стягнення 3 785,60 грн.,

Без участі представників сторін

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 03.12.2025 № 912/3030/25 на підставі п. 1 ч. 1 статті 31 ГПК України передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до господарського суду Запорізької області позовну заяву Комунального закладу Гайворонський міжшкільний ресурсний центр Гайворонської міської ради Кіровоградської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкам Фінанс» про стягнення 3 785,60 грн., з додатками.

23.12.2025 автоматизованою системою документообігу господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 26.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 912/3030/25 в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи. Вирішено розгляд справи по суті розпочати з 20.01.2026, запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії та подати усі наявні в них докази, які стосуються предмету спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Хід судового процесу фіксувався шляхом складання протоколу судового засідання, який долучений до матеріалів справи.

Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Статтею 248 ГПК України визначено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Як вбачається з позовної заяви в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 20.11.2024 між Комунальним закладом Гайворонський міжшкільний ресурсний центр Гайворонської міської ради Кіровоградської області (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкам Фінанс» (Постачальник) укладений Договір № 46 (Договір) за умовами п. 1.1. якого Постачальник зобов`язався передати Покупцеві, а Покупець оплатити та прийняти Бензин А-95 та Дизельне паливо (в талонах), що відповідає ДК 021:20-9 Нафта і дистиляти, в подальшому іменовані Товар по бланках внутрішнього обліку постачальника (надалі - Талони), в асортименті, кількості та за цінами, зазначеними у рахунку, видатковій накладній та Специфікації. Специфікація є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1 до договору). Одиниця виміру Товару літр. Пунктом 2.2. договору визначено, що загальна ціна цього договору 49 173,20 грн., в т.ч. ПДВ 8 195,53 грн. Відповідно до Додатку № 1 до договору, загальна вартість товару 49 173,20 грн., в т.ч. 760 л дизельного палива на суму 38 357,20 грн. та 200 л бензину А-95 на суму 10 816,00 грн. Відпуск товару покупцю здійснюється за талонами. 28.11.2024 та 03.12.2024 Позивачем проведено оплату видаткових накладних Відповідача на загальну суму 31 689,20 грн., в т.ч. № 0008/0002340 від 25.11.2024 на суму 9 084,60 грн. та № 0008/0002323 від 22.11.2024 на суму 22 604,60 грн. відповідно. Протягом періоду листопад 2024 січень 2025 було отоварено на АЗС 360 літрів дизельного пального та 180 літрів бензину А-95. В порушення умов договору, постачання Товару Позивачу на визначених Договором АЗС станом на час звернення до суду з вказаною позовною заявою Відповідачем не відновлено та недопоставлено Позивачу по Договору Товар "Бензин А-95" номіналом 15 літрів 2 шт. та номіналом 20 літрів 2 шт. на загальну суму 3 785,60 грн. У зв`язку з відсутністю товару на АЗС, покупець звертався до постачальника з листом про виконання умов договору та забезпечення палива. Проте, вказаний лист залишився ТОВ «Інкам Фінанс» без відповіді та задоволення. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 11, 509, 525, 530, 693 Цивільного кодексу України, позивач просить суд позов задовольнити та стягнути з ТОВ Інкам Фінанс на користь позивача суму у розмірі 3 785,60 грн.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до даних Діловодство спеціалізованого суду Господарського суду Запорізької області у Товариства з обмеженою відповідальністю Інкам Фінанс () наявний зареєстрований електронний кабінет в підсистемі Електронний суд ЄСІКС.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 26.12.2025 про відкриття провадження у справі № 912/3030/25 направлена до електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІКС ТОВ Інкам Фінанс та відповідач отримав вказану ухвалу 26.12.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи № 912/3030/25 в суді.

Станом на 24.02.2026 відповідач відзив на позовну заяву, запропонований надати ухвалою від 26.12.2025 до суду не направив, клопотань про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін суду не надав.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

24.02.2026 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

20.11.2024 між Комунальним закладом Гайворонський міжшкільний ресурсний центр Гайворонської міської ради Кіровоградської області (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інкам Фінанс» (Постачальник) укладений Договір № 46 (Договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, Постачальник зобов`язався передати Покупцеві, а Покупець оплатити та прийняти Бензин А-95 та Дизельне паливо (в талонах), що відповідає ДК 021:20-9 Нафта і дистиляти, в подальшому іменовані Товар по бланках внутрішнього обліку постачальника (надалі - Талони), в асортименті, кількості та за цінами, зазначеними у рахунку, видатковій накладній та Специфікації. Специфікація є невід`ємною частиною цього договору (додаток № 1 до договору). Одиниця виміру Товару літр.

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання видаткової накладної. Ризик випадкової загибелі товару переходить до покупця з моменту одержання товару на АЗС по талонах (п. 1.3. договору)

Передача товару по цьому договору здійснюється партіями: асортимент, кількість яких визначена в талоні (п. 1.4. договру).

Пунктом 2.2. договору визначено, що загальна ціна цього договору 49 173,20 грн., в т.ч. ПДВ 8 195,53 грн.

Згідно з п. 2.3. договору, ціна товару не є постійною і може коливатись протягом дії договору, виходячи зі змін кон`юнктури ринку (зміни цін на нафту на світовому та внутрішньому ринку, зміни у митному законодавстві, тощо). У випадку зміни ринкових цін на товар або прийняття відповідними державними органами законодавчих актів тощо, що впливають на формування договірної ціни, а також впливу інфляції на ціну, такі зміни узгоджуються сторонами додатковими угодами.

Відповідно до п. 3.1. договору, покупець зобов`язався здійснити оплату вартості товару, визначеної в рахунку та видатковій накладній, шляхом банківського перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 20 (двадцяти) банківських днів з дати підписання сторонами видаткової накладної за умови своєчасного надходження коштів на розрахунковий рахунок покупця. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок здійснюється протягом 20 (двадцяти) банківських днів з дня надходження коштів на реєстраційний рахунок покупця на відповідне цільове призначення.

Датою оплати вважається день зарахування перерахованих коштів на поточний рахунок постачальника (п. 3.2. договору).

Строк поставки товару: до 31 грудня 2024 року (п. 3.3. договору).

Умовами п. 3.4. договору сторони визначили, що передача товару здійснюється покупцю на АЗС або мережі автозаправних станцій, що розташовані в межах м. Гайворон Кіровоградської області по талонах постачальника, що є документом обов`язкової звітності і підставою для відвантаження товару з АЗС, що обслуговують талони постачальника. Адреси АЗС надаються додатково згідно карти-схеми, що є додатком № 2 до цього договору.

Згідно з п. 4.1. договору, постачальник прийняв на себе зобов`язання по зберіганню проданого товару (вартість якого включена у раніше погоджену в п. 2.2. договору ціну) та його передачі покупцю. Постачальник зобов`язаний передати нафтопродукти по талонах на момент їх подання через АЗС постачальника.

Відповідно до п. 4.4. договору, покупець зобов`язався прийняти й оплатити товар відповідно до цін, зазначених у видатковій накладній, рахунку у встановлений цим договором термін (п. 3.1).

У разі невиконання або неналежного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором останні мають право стягнути одна з одної матеріальні збитки (п. 4.5. договору).

Пунктом 5.6. договору, закінчення строку дії договору не звільняє сторін від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Даний договір набирає сили з моменту його підписання і діє до 31.12.2024, а в частині розрахунків до повного їх виконання (п. 8.1. договору).

Відповідно до Додатку № 1 до договору (Специфікація), загальна вартість товару 49 173,20 грн., в т.ч. 760 л дизельного палива на суму 38 357,20 грн. та 200 л бензину А-95 на суму 10 816,00 грн.

На виконання умов договору, Комунальним закладом Гайворонський міжшкільний ресурсний центр Гайворонської міської ради Кіровоградської області на користь та Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкам Фінанс» перераховані грошові кошти на загальну суму 31 689,20 грн. за придбання товару за видатковою накладною № 0008/0002323 від 22.11.2024 на суму 22 604,60 грн., в т.ч. Бензин А-95 у кількості 250 літрів на суму 13 520,00 грн. та Дизельне паливо у кількості 180 літрів на суму 9 084,60 грн. та за видатковою накладною № 0008/0002340 від 25.11.2024 на суму 9 084,60 грн., в т.ч. Дизельне паливо у кількості 180 літрів на суму 9 084,60 грн. згідно платіжних інструкцій № 302 від 28.11.2024 на суму 9 084,60 грн. та № 62 від 03.12.2024 на суму 22 604,60 грн.

Як зазначає позивач, протягом листопада 2024 січня 2025 на АЗС за адресою: м. Гайворон, вул. Гайворонська, 2б було отоварено 360 літрів дизельного пального та 180 літрів бензину А-95. З початку 2024 на заправній станції «Авіас плюс» почалися перебої з наявністю пального, водіям неодноразово відмовлено в заправці пальним автомобілів позивача по талонам, виданим на підставі договору.

Через неодноразову відмову позивачу в заправці пальним автомобілів позивача за талонами, виданим відповідно до договору, у позивача залишилися не отовареними талони на бензин А-95, а саме: номіналом 15 літрів 2 шт. (30 л.) та номіналом 20 літрів 2 шт. (40 л.) на загальну суму 3 785,60 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 04.03.2025 представником ТОВ «Інкам Фінанс» Смирновою за довіреністю отриманий лист КЗ Гайворонський міжшкільний ресурсний центр ГМР Кіровоградської області № 01-16/10 від 21.02.2025, в якому зазначено що станом на лютий 2025 залишок палива в талонах становить 70 літрів. Однак, з листопада 2024 пального на заправці немає, що унеможливлює виконання договору в повному обсязі. На підставі викладеного, позивач звернувся до відповідача з проханням забезпечити наявність палива для виконання умов договору в повному обсязі (а.с. 15).

Однак, відповіді на вищевказану вимогу та доказів відпуску товару або повернення коштів матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, предметом розгляду справи є стягнення з ТОВ Інкам Фінанс на користь Комунального закладу «Гайворонський міжшкільний ресурсний центр Гайворонської міської ради Кіровоградської області грошових коштів у розмірі 3 785,60 грн.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, додаткові пояснення, проаналізувавши норми чинного законодавства суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно вимог ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладання договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (частина перша ст.656 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором, або законом. Передання майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки. До передання прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно (частина 2 цієї статті).

Згідно зі ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Судом встановлено, що на виконання умов вказаного договору Комунальним закладом «Гайворонський міжшкільний ресурсний центр Гайворонської міської ради Кіровоградської області перераховано на рахунок Відповідача грошові кошти на загальну суму 31 689,20 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 302 від 28.11.2024 на суму 9 084,60 грн. та № 62 від 03.12.2024 на суму 22 604,60 грн.

Однак, ТОВ «Інкам Фінанс» здійснив відпуск КЗ «Гайворонський міжшкільний ресурсний центр ГМР Кіровоградської області бензину та дизпалива частково на суму 27 903,60 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та зазначено позивачем у позовній заяві.

Постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 20.12.1997 затверджені Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами, згідно яких торгівля нафтопродуктами, призначеними для відпуску споживачам, здійснюється через мережу автозаправних станцій, автогазозаправних станцій та автогазозаправних пунктів (надалі - АЗС) (абзац 2 п.3 Правил).

Згідно з п.9 Правил, розрахунки за реалізовані нафтопродукти здійснюються готівкою та/або у безготівковій формі (із використанням електронних платіжних засобів, паливних карток, талонів, відомостей на відпуск пального тощо) в установленому законодавством порядку. Разом з продукцією споживачеві в обов`язковому порядку видається розрахунковий документ установленої форми на повну суму проведеної операції, який підтверджує факт купівлі товару.

Спільним наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 20 травня 2008 року №281/171/578/155 затверджена Інструкція про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України (далі - Інструкція).

Згідно з п.3 Інструкції, талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Порядок відпуску нафтопродуктів за талонами визначений у п.п.10.3.3 Інструкції, а саме: форму, зміст та ступінь захисту бланків талонів установлює емітент талона.

Тож, талон є документом, який засвідчує право його власника отримати пальне на АЗС.

Отже, відпускання пального здійснюється за фактом пред`явлення віртуальної паливної карти віртуального особливого рахунку Покупця, за видами палива, на якому обліковується передплачений обсяг пального у літрах, що надає право отримати пальне за допомогою Терміналу або Мобільного додатку, на АЗС Продавця, що зазначені на Вебсайті.

Пальне обліковується на Паливній віртуальній картці в літрах. Паливна картка не є платіжним засобом.

Тобто, віртуальна картка є достатнім підтвердженням факту укладання договору купівлі-продажу пального і дає право Позивачеві на його отримання, а Відповідача зобов`язує відпустити пальне. Останній має право на заміну талонів, але ця заміна не повинна позбавляти споживача права власності та не повинна призводити іншу сторону до безпідставного збагачення за рахунок споживачів.

Як встановлено судом, лист КЗ Гайворонський міжшкільний ресурсний центр ГМР Кіровоградської області № 01-16/10 від 21.02.2025 про забезпечення наявності палива для виконання умов договору в повному обсязі отримані представником ТОВ «Інкам Фінанс» Смирновою за довіреністю 04.03.2025.

Однак, станом на час звернення до суду з вказаною позовною заявою (23.12.2025) та прийняття рішення (24.02.2026) відповідач не здійснив поставку товару на суму 3 785,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, відповідно до частини другої статті 693 ЦК України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.10.2013 у справі № 5011-42/13539-2012/3-30гс13.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Визначене зазначеною нормою право покупця вимагати від продавця повернення суми попередньої оплати є за своїм змістом правом покупця на односторонню відмову від зобов`язання, внаслідок якої припиняється зобов`язання продавця перед покупцем по поставці товару і виникає нове грошове зобов`язання.

Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 ЦК України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року по справі №918/631/19.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2).

Відповідач своїм правом щодо надання заперечень на позов не скористався, письмовий відзив суду не направив, доказів погашення заборгованості не представив як і заперечень на вищевказану претензію позивача.

Контррозрахунку спірної суми як і доказів сплати суми боргу у повному обсязі або частково відповідачем суду не надано.

За таких обставин, на час розгляду справи в суді сума основної заборгованості складає 3 785,60 грн., яка підтверджена матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, заявлені позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 3 785,60 грн. є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно із ст. 1291 Конституції України, ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна Сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на Сторони. Кожна Сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не Стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які Сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Підсумовуючи викладене, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності Сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними, достатніми та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 3 028,00 грн.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкам Фінанс» (вул. Каховська, буд. 11-А, каб. 8, м. Запоріжжя, 69096; ) на користь Комунального закладу «Гайворонський міжшкільний ресурсний центр Гайворонської міської ради Кіровоградської області (вул. Центральна, буд. 78, м. Гайворон, Кіровоградська область, 26300; ) основну заборгованість у розмірі 3 785 (три тисячі сімсот вісімдесят п`ять) грн. 60 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

У зв`язку із запровадженням графіків обмеження електропостачання у м. Запоріжжі, повний текст рішення складено та підписано 13.03.2026.

Суддя К.В.Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.