ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________УХВАЛА
"26" лютого 2026 р.м. Одеса Справа № 916/3075/24(916/4933/25)
Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., розглянувши заяву (вх. № 2-288/26) Споживчого товариства БУДОВА-МОРЕ про відвід по справі №916/3075/24(916/4933/25):
Відповідач 3: ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
про визнання недійсною Додаткової угоди № 2 від 14.05.2023 про заміну Сторони у Договорі асоційованого членства у споживчому товаристві № 3/301 від 07.03.2019р.
з підстав наявності ознак фраудаторного правочину
яка розглядається в межах справи № 916/3075/24
про визнання банкрутом
Розгляд Господарським судом Одеської області справи № 916/3075/24.
09.07.2024 року Дочірнє підприємство МІРНИЙ. звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Аліяінвестментс у зв`язку із наявністю заборгованості.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.07.2024 прийнято до розгляду заяву ДП МІРНИЙ. про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ Аліяінвестментс.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.07.2024 року відкрито провадження у справі № 916/3075/24 про банкрутство ТОВ Аліяінвестментс, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Колмикову Т. О.
Ухвалою попереднього засідання від 22.10.2024 року визнано вимоги кредиторів до боржника ТОВ Аліяінвестментс: ДП МІРНИЙ. в сумі 14 859 424,80 грн. та 30 280 грн. судового збору; ТОВ ДП Мірний. в сумі 42 147 500 грн. та 6 056 грн. судового збору.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.11.2024 року суд продовжив строк процедури розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю Аліяінвестментс на 2 місяці.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.02.2025 року продовжив строк процедури розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю Аліяінвестментс на 2 місяці.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 03.06.2025 року суд продовжив строк процедури розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю Аліяінвестментс на 6 місяців.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.11.2025 року суд продовжив строк процедури розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю Аліяінвестментс до 03.06.2026 року.
Розгляд справи № 916/3075/24 призначено на "03" березня 2026 р. о 14:40.
Розгляд Господарським судом Одеської області справи №916/3075/24(916/4933/25).
11.12.2025 року через систему Електронний суд за вх. № 5072/25 суд отримав позовну заяву Дочірнього підприємства МІРНИЙ до Товариства з обмеженою відповідальністю АЛІЯІНВЕСТМЕНТС, СПОЖИВЧОГО ТОВАРИСТВА БУДОВА-МОРЕ, ОСОБА_1 про визнання недійсною додаткової угоди, яка заявлена в межах справи № 916/3075/24.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.01.2026р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, присвоєно справі № 916/3075/24(916/4933/25), суд ухвалив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи в змішаній (паперовій та електронній) формі.
Розгляд справи № 916/3075/24(916/4933/25) призначено на "03" березня 2026 р. о 15:00.
10.02.2026 року через систему Електронний суд судом отримано заяву (вх. № 2-219/26) Споживчого товариства БУДОВА-МОРЕ про відвід по справі №916/3075/24(916/4933/25).
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.02.2026 року заявлений Споживчим товариством БУДОВА-МОРЕ відвід судді Демешину О. А. від розгляду справи № 916/3075/24(916/4933/25) визнано завідомо безпідставним та необґрунтованим, а заяву (вх. № 2-219/26) Споживчого товариства БУДОВА-МОРЕ про відвід по справі № 916/3075/24(916/4933/25) передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 ГПК України.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.02.2026 заяву про відвід судді передано на розгляд судді Мусієнко О.О.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.02.2026 року відмовлено у задоволенні заяви від 10.02.2026 (вх. № 2-219/26 від 10.02.2026) представника Споживчого товариства БУДОВА-МОРЕ про відвід судді Демешину О. А. від розгляду справи № 916/3075/24(916/4933/25).
16.02.2026 року через систему «Електронний суд» судом отримано заяву (вх. № 2-257/26) Споживчого товариства БУДОВА-МОРЕ про відвід по справі № 916/3075/24(916/4933/25).
Заявника було повідомлено листом від 16.02.2026 року про перебування судді Демешина О. А. у відпустці з 16.02.2026 року по 20.02.2026 року включно.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.02.2026 року заявлений Споживчим товариством БУДОВА-МОРЕ відвід судді Демешину О. А. від розгляду справи № 916/3075/24(916/4933/25) визнано завідомо безпідставним та необґрунтованим, а заяву (вх. № 2-257/26) Споживчого товариства БУДОВА-МОРЕ про відвід по справі №916/3075/24(916/4933/25) передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 ГПК України.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2026 заяву про відвід судді передано на розгляд судді Демченко Т.І.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.02.2026 року відмовлено у задоволенні заяви від 10.02.2026 (вх. № 2-257/26) від 16.02.2026) представника Споживчого товариства БУДОВА-МОРЕ про відвід судді Демешину О. А. від розгляду справи № 916/3075/24(916/4933/25).
Третій відвід, що є предметом розгляду на цей час, розглядається судом після вирішення питання іншим суддею щодо другого відводу.
Так, 17.02.2026 року через систему «Електронний суд» судом отримано заяву (вх. № 2-288/26) Споживчого товариства БУДОВА-МОРЕ про відвід по справі №916/3075/24(916/4933/25).
Заявника було повідомлено листом від 16.02.2026 року про перебування судді Демешина О. А. у відпустці з 16.02.2026 року по 20.02.2026 року включно.
В даному випадку, суд враховує, що Споживчим товариством БУДОВА-МОРЕ вже було заявлено 2 (два) відводи, які, за прямими приписами ч. 4 ст. 35 ГПК України, були визнані судом завідомо безпідставними та необґрунтованими, оскільки базувались на незгоді сторони з процесуальними рішеннями судді, а в подальшому в їх задоволені було відмовлено.
Натомість, суд звертає увагу заявника на сталу позицію Верховного суду та Європейського Суду з прав людини щодо уникнення надмірного формалізму, який не сприяє досягненню цілей та меті судочинства, тобто ВС та ЄСПЛ систематично наполягають, що основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права, зокрема:
- у постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 757/6159/19 зазначено, що надмірний формалізм не сприяє реальному вирішенню спору та суперечить завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі;
- у рішенні у справі "Белле проти Франції" від 04.12.95 ЄСПЛ зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві;
- суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.98);
- у рішенні від 09.03.2011 у справі "Буланов та Купчик проти України" ЄСПЛ зробив висновок про те, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом;
- застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, (рішення ЄСПЛ у справі "Волчлі проти Франції" від 26.07.2007).
При цьому, суд втретє зазначає, що згідно ч. 4 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Отже, в даному випадку, з боку суду не було допущено будь-якого порушення прав сторін та учасників справи в господарському процесі, тобто будь-яких підстав які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді заявлений відвід не містить, а саме уникаючи надмірного формалізму, суд, сприяв досягненню мети та завданню господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, при цьому, заявлений відвід є незгодою сторони з процесуальним рішенням суду, що за прямими приписами ч. 4 ст. 35 ГПК України не може бути підставою для відводу.
Таким чином, третій відвід заявлений Споживчим товариством БУДОВА-МОРЕ знову базується на незгоді сторони з процесуальними рішеннями судді, а тому, за прямими приписами ч. 4 ст. 35 ГПК України є завідомо безпідставним.
Тобто, в межах одного тижня (з 10.02.2026 року по 17.02.2026 року) Споживче товариство БУДОВА-МОРЕ заявило 3 (три) відводи судді Демешину О. А. від розгляду цієї справи, які, на підставі прямих приписів ч. 4 ст. 35 ГПК України є - завідомо безпідставними, оскільки кожний базувався на незгоді сторони із процесуальними рішенням суду.
Згідно п. 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.
Відповідно п. 5 ч. 5 ст. 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Ст. 43 ГПК України визначено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, а зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно п. 1 ч. 2, 3, 4 ст. 43 ГПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.
Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Також слід враховувати, що і Верховний Суд і Європейський суд з прав людини займають системну та однозначну позицію щодо недопущення зловживання процесуальними правами.
Так, Верховний Суд при розгляді справи № 905/2065/16 вказав, що процесуальні права надані особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей, вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.
Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб. У разі ж коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним (така позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 12.08.2019 у справі № 905/945/18, від 16.10.2019 у справі № 906/936/18 та від 06.05.2021 у справі № 910/6116/20).
Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (Постанова Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/1873/17).
Зловживання процесуальними правами - це процесуальне правопорушення, яке характеризується умисними недобросовісними діями учасників господарського процесу (їх представників), що призводять до порушення процесуальних прав інших учасників процесу, з метою перешкоджання господарському судочинству, що є підставою для застосування судом процесуальних санкцій (позбавлення права на процесуальну дію або застосування судом інших негативних юридичних наслідків, передбачених законом). (Постанова від 05 квітня 2023 року у справі № 922/4278/21).
Зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа реалізує свої процесуальні права і вчиняє передбачені процесуальним законодавством процесуальні, дії, але робить це на шкоду іншим особам, з метою, яка не співпадає з завданням господарського процесу, визначеним у статті 2 ГПК (справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (Постанова від 20 квітня 2023 року у справі 917/527/18).
У ст.17 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 04.11.1950р. № ETS N 005 «Заборона зловживання правами» передбачено, що «Жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції».
Європейський суд з прав людини у справах «Смірнова проти України», «Шульга проти України», «Мусієнко проти України» неодноразово наголошував, що обов`язок забезпечення розумних строків розгляду справ покладається передусім на суди, а неспроможність ефективно протидіяти штучним перепонам є порушенням статті 6 Конвенції.
Окрім того, в ухвалі від 18.12.2018 р. у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зло вживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».
Таким чином, для запобігання зловживанню процесуальними правами у кожному конкретному випадку може бути вжито, зокрема, таких заходів:
- залишення без розгляду або повернення скарг, заяв, клопотань (ч. 3 ст. 43 ГПК України);
- покладення на сторону судових витрат повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 9 ст. 129 ГПК України);
- стягнення в дохід державного бюджету штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 1 ст. 135 ГПК України);
- постановлення окремої ухвали (ч. 2 ст. 246 ГПК України)
Отже, в даному випадку, суд, на підставі ч. 3 ст. 43 ГПК України, залишає заявлений Споживчим товариством БУДОВА-МОРЕ третій відвід без розгляду.
При цьому, суд вважає за необхідне попередити Споживче товариство «БУДОВА- МОРЕ», що за зловживання процесуальними правами та вчинення свідомих та цілеспрямованих дій з метою перешкоджання судочинству шляхом заявлення завідомо безпідставних відводів - суд може застосовати до заявника засоби процесуального примусу, передбачені ч. 1 ст. 135 ГПК України суд, зокрема, - стягнення в дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (від 3328 грн. до 33 280грн.), а у випадку повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, відповідно до ч.2 ст.135 ГПК України від штраф у сумі від п`яти до п`ятидесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (від 16 640 грн. до 166 400 грн.).
Керуючись ст. 2, ст. 13, ст. 132, 234, 235,
Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Визнати дії Споживчого товариства БУДОВА-МОРЕ, які полягають у поданні в межах одного тижня 3 (трьох) завідомо безпідставних відводів зловживанням процесуальними правами.
2. Заяву (вх. № 2-288/26) Споживчого товариства БУДОВА-МОРЕ про відвід по справі №916/3075/24(916/4933/25) залишити без розгляду.
Ухвала набрала законної сили 26.02.2026р.

та може бути оскаржена в порядку ст.ст.253-259 ГПК України.

Суддя О.А. Демешин