ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. ХарківСправа № 922/3999/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" про розподіл судових витрат (вх.№ 3866/26 від 16.02.2026) у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 66)
до Лозівської міської ради Харківської області (64602, Харківська обл. м. Лозова, вул. Ярослава Мудрого, буд. 1)
про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Лозівської міської ради Харківської області, в якій просить суд:

1. Скасувати Рішення LXIII сесії VIII скликання Лозівської міської ради Харківської області (ідентифікаційний код 06716633) від 05 грудня 2024 року №2332 про відмову ТОВ НОВААГРО УКРАЇНА у надані дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вулиці Перемоги у селищі Орілька Лозівського району Харківської області.

2. Скасувати Рішення LXXI сесії VIII скликання Лозівської міської ради Харківської області (ідентифікаційний код 06716633) від 10 квітня 2025 року №2546 про відмову ТОВ НОВААГРО УКРАЇНА у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вулиці Перемоги 1,1-А,1-Б у селищі Орілька Лозівського району Харківської області.

3. Визнати за ТОВ НОВААГРО УКРАЇНА () право користування земельною ділянкою комунальної власності в межах, необхідних для обслуговування належних ТОВ НОВААГРО УКРАЇНА об`єктів нерухомого майна, розташованих за адресами: Харківська обл., Лозівський р-н, смт Орілька, вул. Перемоги, буд. 1, 1-А, 1-Б, відповідно до частини 11 статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України.

4. Зобов`язати Лозівську міську раду Харківської області (ідентифікаційний код 06716633) надати дозвіл ТОВ НОВААГРО УКРАЇНА () на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим № :02:000:0849 у частині, необхідній для обслуговування вказаних об`єктів нерухомого майна ТОВ НОВААГРО УКРАЇНА.

5. Надати строк Позивачу 5 днів з дня ухвалення рішення по справі на доведення розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу та розподілити судові витрати.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 11.02.2026 позовні вимоги задоволено повністю.

Скасовано Рішення LXIII сесії VIII скликання Лозівської міської ради Харківської області () від 05 грудня 2024 року №2332 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю НОВААГРО УКРАЇНА () у надані дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вулиці Перемоги у селищі Орілька Лозівського району Харківської області.

Скасовано Рішення LXXI сесії VIII скликання Лозівської міської ради Харківської області () від 10 квітня 2025 року №2546 про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю НОВААГРО УКРАЇНА () у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки по вулиці Перемоги 1, 1-А, 1-Б у селищі Орілька Лозівського району Харківської області.

Визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю НОВААГРО УКРАЇНА () право користування земельною ділянкою комунальної власності в межах, необхідних для обслуговування належних Товариству з обмеженою відповідальністю НОВААГРО УКРАЇНА об`єктів нерухомого майна, розташованих за адресами: Харківська обл., Лозівський р-н, смт Орілька, вул. Перемоги, буд. 1, 1-А, 1-Б.

Зобов`язано Лозівську міську раду Харківської області () надати дозвіл Товариству з обмеженою відповідальністю НОВААГРО УКРАЇНА () на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим № :02:000:0849 у частині, необхідній для обслуговування вказаних об`єктів нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю НОВААГРО УКРАЇНА.

Стягнуто з Лозівської міської ради Харківської області (64602, Харківська обл. м. Лозова, вул. Ярослава Мудрого, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю НОВААГРО УКРАЇНА (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 66, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 9 689,60 грн.

16.02.2026 від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" через систему "Електронний суд" надійшла заява про розподіл судових витрат (вх.№ 3866/26), в якій позивач просить ухвалити додаткове рішення, в якому вирішити питання щодо розподілу судових витрат позивача ТОВ НОВААГРО УКРАЇНА (місцезнаходження: індекс 61002, місто Харків, вулиця Чернишевська, будинок 66, ідентифікаційний код юридичної особи: 34631027), а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000 грн 00 коп. (сорок тисяч гривень 00 копійок).

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.02.2026 прийнято до розгляду заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" про розподіл судових витрат (вх.№ 3866/26 від 16.02.2026) та постановлено вирішити питання про судові витрати без повідомлення учасників справи. Запропоновано відповідачу надати письмові пояснення (заперечення) щодо заяви про розподіл судових витрат у строк до 25.02.2026.

Від представника Лозівської міської ради Харківської області через систему "Електронний суд" надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу (Документ сформований в системі Електронний суд 25.02.2026, вх.№ 4713/26), в яких відповідач просить вважати розрахунок витрат позивача на професійну правничу допомогу необґрунтованим та відмовити в задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Відповідач наголошує на тому, що доказів сплати позивачем вартості отриманих послуг, як то платіжних доручень, квитанцій, виписок по рахунку до заяви не долучено.

Крім того, представником позивача на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, надано акт від 16.02.2026 року, з якого зокрема вбачається, що Виконавцем в межах договору про надання правової допомоги виконані наступні заходи, а саме: складання та подання до суду позову, витрачено час 1 година, вартість 16 тисяч гривень, подання відповіді на відзив із зазначенням витраченого часу 25 хв. вартістю 6 400,00 гривень, участь в судовому засідання 17.12.2025 тривалістю 10 хв. та вартістю 2 600 грн., участь в судовому засіданні 11.02.2026 тривалістю 52 хв. та вартістю 15 тисяч гривень. При цьому час, витрачений виконавцем на участь в судових засіданнях визначена включно із часом очікування судового засідання. Явка представників судового процесу в судові засідання по справі обов`язковою не визнавалась, відтак, на переконання відповідача, участь представника позивача також не була обов`язковою з врахуванням того, що позивач виклав свою правову позицію по справі письмово у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач зазначає, що врахування у вартість участі в судовому засіданні часу очікування судового засідання за вартістю безпосередньої участі в судовому засіданні не є справедливим та співмірним. Враховуючи рекомендовану вартість години роботи адвоката, яка встановлена Рішенням №13/1/7 Ради адвокатів Харківської області від 21.07.2021, з урахуванням часу проведення судових засідань, за твердженням відповідача, загальна вартість послуг, наданих адвокатом, а саме участь в судових засіданнях не може перевищувати 2 206,84 грн.

Інші витрати адвоката позивача відповідач також вважає не обґрунтованими та не співмірними. Так, матеріали позову для кваліфікованого юриста не потребують багато часу для їх дослідження. Застосування подвійного коефіцієнту не є виправданим, адже спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Розгляд справи за цим позовом не потребував тривалої підготовки та опрацювання значної кількості нормативно-правових актів і узагальнення нової судової практики, оскільки вказана справа є типовою, зі сформованою судовою практикою Верховним Судом.

Окрім того, на переконання відповідача, врахуванню також підлягає факт того, що відповідач є органом місцевого самоврядування, фінансується з державного та місцевого бюджетів, є неприбутковою організацією.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" про розподіл судових витрат (вх.№ 3866/26 від 16.02.2026), суд встановив наступне.

Положеннями ст. 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу господарському суду слід враховувати результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також, в порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України надати належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Крім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, зокрема, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частинами 1-3 ст. 27 цього ж Закону визначено, що договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках:

1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди);

2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми випливає, що гонорар може встановлюватися у формі фіксованого розміру чи погодинної оплати. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.

Верховний Суд у постанові від 24.06.2021 у справі № 922/902/19 зазначає, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зазначено, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

У позовній заяві позивач зазначив орієнтовні витрати на правову допомогу та повідомив, що докази витрат на правову допомогу буде надано в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 129 ГПК України.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу представником позивача до матеріалів справи долучено копії Договору №1-НАУ про надання правової допомоги від 26 грудня 2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "НОВААГРО УКРАЇНА" та Адвокатським об`єднанням ЛОУ УОЛВС (далі - Договір), Додаткових угод від 30.06.2020, від 24.06.2021, від 15.06.2022, від 30.06.2023, від 28.08.2023, від 28.06.2024, від 30.06.2025, від 03.11.2025, Акту приймання-передачі наданих послуг за Договором про надання правової допомоги №1-НАУ від 26 грудня 2019 року від 16.02.2026.

Відповідно до п. 1.1 Договору Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених Договором.

Згідно з п. 2.1 Договору Адвокатське об`єднання надає наступні види правової допомоги:

- перевіряє відповідність вимогам українського законодавства внутрішніх документів Клієнта, візує їх, надає допомогу Клієнту при підготовці та правильному оформленні вказаних документів (п. 2.1.1);

- приймає участь в підготовці та юридичному оформленні різного роду договорів, що укладаються Клієнтом з юридичними особами, підприємцями та громадянами, надає допомогу в організації контролю за виконанням зазначених договорів (п. 2.1.2);

- представляє у встановленому порядку інтереси Клієнта в судових органах, зокрема, господарських судах, судах загальної юрисдикції, адміністративних судах, а також в інших органах під час розгляду правових спорів (п. 2.1.3);

- учасники Адвокатського об`єднання та/або адвокати здійснюють, у встановленому законом порядку, захист прав та законних інтересів Клієнта (його співробітників), у випадках, передбачених кримінально-процесуальним законодавством та законодавством про адміністративні правопорушення України (п. 2.1.4);

- узагальнює та аналізує: практику розгляду судових та інших справ, спільно з іншими підрозділами Клієнта результати розгляду претензій, практику укладення та виконання договорів, надає Клієнту пропозиції щодо усунення виявлених недоліків (п. 2.1.5);

- надає консультації, висновки, довідки з правових питань, що виникають у Клієнта в процесі здійснення діяльності (п. 2.1.6);

- інформує Клієнта, на його запит, про зміни в законодавстві, організовує спільно з іншими підрозділами вивчення керівними працівниками та спеціалістами Клієнта нормативних актів, які стосуються їх діяльності (п. 2.1.7);

- надає інші види правової допомоги (п. 2.1.8).

Пунктом 3.1.4 Договору закріплено обов`язок Клієнта оплачувати правову допомогу відповідно до умов розділу 4 Договору.

Згідно з п. 4.1 Договору вартість послуг визначається відповідно до затраченого часу. Час, затрачений на надання послуг, визначається відповідно до Додатку 1 до Договору, що є невід`ємною частиною Договору. Ціна однієї години затраченого часу на надання послуги дорівнює розміру однієї мінімальній заробітній платі у місячному розмірі, що визначається відповідно до закону на 01 січня року, в якому надаються послуги. Загальна сума наданих послуги визначається сторонами в акті наданих послуг. У випадку надання Адвокатським об`єднанням послуг, передбачених пунктом 2.1.3 Договору, Сторони можуть домовитися про додаткову винагороду, що сплачується Клієнтом Адвокатському об`єднанню у випадку ухвалення судового рішення на користь Клієнта.

Пунктом 4.4 Договору передбачено, що за результатами надання юридичної допомоги складається акт наданих послуг, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується перелік наданої Адвокатським об`єднанням юридичної допомоги та її вартість.

Сума, яка визначається на підставі пункту 4.1. Договору, є гонораром Адвокатського об`єднання за надання професійної правничої допомоги та поверненню не підлягає (пункт 4.5 Договору).

Гонорар сплачується Клієнтом шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Адвокатського об`єднання або у будь-який інший не заборонений законодавством спосіб (пункт 4.6 Договору).

За положеннями п. 5.1 Договору надання Адвокатським об`єднанням правової допомоги за Договором здійснюється на підставі додаткових угод до Доктору, котрими визначається обсяг послуг, що надаються.

Відповідно до п. 7.1 Договору цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін.

Згідно з п. 7.2 Договору строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 7.1 Договору, та діє до 30 червня 2020 року включно, а у частині розрахунків до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за ним. Строк дії договору може бути подовжено за взаємною згодою Сторін. Кожна зі Сторін має право відмовитися від виконання Договору письмово повідомивши про це іншу Сторону за 30 (тридцять) календарних днів до моменту припинення.

Договір підписано представниками Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВААГРО УКРАЇНА" та Адвокатського об`єднання ЛОУ УОЛВС та скріплено печатками сторін.

У Додатку 1 до Договору позивач та Адвокатське об`єднання погодили найменування послуг, розрахунковий час надання послуг, строки виконання та коефіцієнти складності.

В подальшому Додатковою угодою від 30.06.2020 сторони домовилися внести зміни в пункт 7.2 Договору та викласти його в такій редакції: Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 7.1 Договору та діє до 30 червня 2021 року, а у частині розрахунків до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за ним. Строк дії Договору може бути продовжено за взаємною згодою Сторін. Кожна зі Сторін має право відмовитися від виконання Договору письмово попередивши про це іншу Сторону за 30 (тридцять) календарних днів до моменту припинення.

Додатковою угодою від 24.06.2021 сторони домовилися внести зміни в пункт 7.2 Договору та викласти його в такій редакції: Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 7.1 Договору та діє до 30 червня 2022 року, а у частині розрахунків до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за ним. Строк дії Договору може бути продовжено за взаємною згодою Сторін. Кожна зі Сторін має право відмовитися від виконання Договору письмово попередивши про це іншу Сторону за 30 (тридцять) календарних днів до моменту припинення.

Додатковою угодою від 15.06.2022 сторони домовилися внести зміни в пункт 7.2 Договору та викласти його в такій редакції: Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 7.1 Договору та діє до 30 червня 2023 року, а у частині розрахунків до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за ним. Строк дії Договору може бути продовжено за взаємною згодою Сторін. Кожна зі Сторін має право відмовитися від виконання Договору письмово попередивши про це іншу Сторону за 30 (тридцять) календарних днів до моменту припинення.

Додатковою угодою від 30.06.2023 сторони домовились внести зміни в пункт 7.2 Договору та викласти його в такій редакції: Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 7.1 Договору та діє до 30 червня 2024 року, а у частині розрахунків до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за ним. Строк дії Договору може бути продовжено за взаємною згодою Сторін. Кожна зі Сторін має право відмовитись від виконання Договору письмово попередивши про це іншу Сторону за 30 (тридцять) календарних днів до моменту припинення.

Додатковою угодою від 28.08.2023, укладеною між АДВОКАТСЬКИМ ОБ`ЄДНАННЯМ ЛІБЕРТІ ВЕЙ (АО ЛВ) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ НОВААГРО УКРАЇНА, у зв`язку зі зміною найменування юридичної особи Адвокатського об`єднання з Адвокатське об`єднання ЛОУ УОЛВС на Адвокатське об`єднання ЛІБЕРТІ ВЕЙ, сторони узгодили внести відповідні зміни до договору про надання правової допомоги № 1-НАУ від 26 грудня 2019 року в частині найменування Адвокатського об`єднання.

Додатковою угодою від 28.06.2024 сторони домовилися внести зміни в пункт 7.2 Договору та викласти його в такій редакції: Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 7.1 Договору та діє до 30 червня 2025 року, а у частині розрахунків до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за ним. Строк дії Договору може бути продовжено за взаємною згодою Сторін. Кожна зі Сторін має право відмовитися від виконання Договору письмово попередивши про це іншу Сторону за 30 (тридцять) календарних днів до моменту припинення.

Додатковою угодою від 30.06.2025 сторони домовились внести зміни в пункт 7.2 Договору та викласти його в такій редакції: Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 7.1 Договору та діє до 30 червня 2026 року, а у частині розрахунків до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за ним. Строк дії Договору може бути продовжено за взаємною згодою Сторін. Кожна зі Сторін має право відмовитись від виконання Договору письмово попередивши про це іншу Сторону за 30 (тридцять) календарних днів до моменту припинення.

03 листопада 2025 року між ТОВ НОВААГРО УКРАЇНА та АО ЛІБЕРТІ ВЕЙ укладено Додаткову угоду № б/н до Договору про надання правової допомоги, відповідно до якої Адвокатське об`єднання зобов`язалося надати такі послуги:

1) Скласти та подати до Господарського суду Харківської області позов ТОВ НОВААГРО УКРАЇНА до Лозівської міської ради Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії, а також інші документи, пов`язані з розглядом справи за цим позовом в Господарському суді Харківської області;

2) Представляти в Господарському суді Харківської області ТОВ НОВААГРО УКРАЇНА в судових засіданнях по справі за цим позовом;

3) Надавати усні консультації, пов`язані з провадження по справі з вивченням документів.

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди від 03.11.2025 оплата наданих послуг здійснюється Клієнтом протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг за Договором.

Як вбачається з Акту приймання-передачі наданих послуг від 16.02.2026, підписаного представниками ТОВ НОВААГРО УКРАЇНА та АО ЛІБЕРТІ ВЕЙ та скріпленого печатками сторін, послуги надані Адвокатським об`єднанням у встановлений термін, у повному обсязі та з дотриманням інших умов Договору про надання правової допомоги №1-НАУ від 26 грудня 2019 року.

Так, Актом приймання-передачі наданих послуг зафіксовано наступні послуги:

1) Складання та подання до Господарського суду Харківської області позову ТОВ НОВААГРО УКРАЇНА до Лозівської міської ради Харківської області про зобов`язання вчинити певні дії по справі № 922/3999/25: коефіцієнт відповідно до умов Договору - х2, мін. зп станом на 1 січня року, в якому надані послуги - 8 000,00 грн, затрачено 1 год. 00 хв., вартість 16 000,00 грн;

2) Складання та подання відповіді ТОВ НОВААГРО УКРАЇНА на відзив по справі № 922/3999/25: коефіцієнт відповідно до умов Договору - х2, мін. зп станом на 1 січня року, в якому надані послуги - 8 000,00 грн, затрачено 25 хв., вартість 6 400,00 грн;

3) Участь в судовому засіданні 17.12.2025 по справі №922/3999/25 з урахуванням часу очікування на початок судового засідання: коефіцієнт відповідно до умов Договору - х2, мін. зп станом на 1 січня року, в якому надані послуги - 8 000,00 грн, затрачено 10 хв., вартість 2 600,00 грн;

4) Участь в судовому засіданні 11.02.2026 по справі №922/3999/25 з урахуванням часу очікування на початок судового засідання: коефіцієнт відповідно до умов Договору - х2, мін. зп станом на 1 січня року, в якому надані послуги - 8 647,00 грн, затрачено 52 хв., вартість 15 000,00 грн.

Всього за Актом послуг надано на суму 40 000,00 грн, ПДВ не передбачено.

Крім того, підписанням Акту Клієнт підтвердив, що претензій до якості наданих послуг не має.

Позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 40 000,00 грн.

Частина четверта статті 126 ГПК України передбачає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

За частиною п`ятою статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У вирішенні заяви сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суд, керуючись принципами пропорційності та справедливості, закріпленими у статтях 2 та 15 ГПК України, має обов`язок дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

У контексті наведеного вище, суд наголошує на тому, що подані стороною докази на підтвердження її витрат підлягають оцінці як з точки зору відповідності цих дій вимогам законодавства (вимогам статей 123, 124, 126, 129 ГПК України), так і їх спрямованості на забезпечення права сторони (на користь якої ухвалене судове рішення) на відшкодування судових витрат.

Суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.02.2024 у справі №910/9714/22.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат, як вже зазначалося, покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ятої, шостої статті 126 ГПК України). Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду у справі №921/370/24 від 24.06.2025.

Між тим, у постанові Верховного Суду від 20.11.2020 року №910/13071/19 вказано, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу свободи договору та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі №910/12876/19).

При визначенні розміру суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого в самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Зокрема, визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанов Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та в додатковій ухвалі Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Доводи відповідача про відсутність доказів сплати позивачем вартості отриманих послуг суд відхиляє, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна правова позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18), від 15.06.2021 у справі № 159/5837/19.

Суд також враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 31.05.2022 у справі №927/727/21: Судами з урахуванням відповідних законодавчих приписів та правових висновків, викладених у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/996/18, правильно відзначено, що витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено, чи тільки має бути сплачено.

Як вже зазначалось вище, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 ст.126 ГПК України).

Щодо участі представника позивача у судових засіданнях та доводів відповідача про не співмірність врахування часу очікування судового засідання за вартістю безпосередньої участі в судовому засіданні суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №910/7586/19, відповідно до якої зазначено, що такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому паралельно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад господарського судочинства є диспозитивність.

Принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять учасники спірних правовідносин. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача та позов має чітко виражену ціль, яка втілюється у формі позовних вимог, що їх викладає позивач у позовній заяві.

Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд вважає за необхідне вказати, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі Руїз Торіха проти Іспанії вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Зважаючи на положення статті 126 ГПК України, практику ЄСПЛ та Верховного Суду, беручи до уваги предмет спору, кількість документів, що знаходиться у матеріалах справи, виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої фактичності та неминучості) та розумності їх розміру, пропорційності до предмета спору та обсягу наданих послуг, оцінивши доводи відповідача, викладені у запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення, проаналізувавши надані представником позивача докази витрат на професійну правничу допомогу, суд констатує, що розмір останніх співмірний зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), обсягом і обґрунтованістю підготовлених та поданих до суду документів, а також предметом і строком розгляду справи, відтак, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності і необхідності) та розумності їхнього розміру, заявлена сума в розмірі 40 000,00 грн підлягає стягненню з відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 123, 126, 129, 232, 233, 236-242, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" про розподіл судових витрат (вх.№ 3866/26 від 16.02.2026) задовольнити.

Стягнути з Лозівської міської ради Харківської області (64602, Харківська обл. м. Лозова, вул. Ярослава Мудрого, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВААГРО УКРАЇНА» (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 66, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн.

Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Новаагро Україна" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 66, ).

Відповідач: Лозівська міська рада Харківської області (64602, Харківська обл. м. Лозова, вул. Ярослава Мудрого, буд. 1, ).

Додаткове рішення складено та підписано 26.02.2026.

Суддя О.О. Присяжнюк