номер провадження справи 19/190/25
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2026 Справа № 908/3380/25

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи

за позовом: ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 )

про стягнення 34 000,00 грн

представники сторін

від позивача: ОСОБА_3 , витяг з ЄД;

від відповідача : не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До ІНФОРМАЦІЯ_3 надійшла позовна заява (вх. № 3715/08-07/25 від 05.11.2025) ІНФОРМАЦІЯ_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення 34 000,00 грн пені

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням з боку відповідача норм Закону України «Про захист економічної конкуренції» та несплатою добровільному порядку штрафу, накладеного за результатами перевірки Адміністративної колегії ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» відповідачу нараховано пеню в розмірі 1,5% від суми штрафу та заявлено до стягнення в судовому порядку пеню в розмірі 34000,00 грн, в розмірі, що не перевищує розмір штрафу.

Ухвалою суду від 10.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3380/25, присвоєно справі номер провадження 19/190/25, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, судове засідання призначено на 02.12.2025.

Ухвалою суду від 02.12.2025 відкладено підготовче засідання на 15.12.2025.

Ухвалою суду від 15.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 21.01.2026.

Ухвалою суду від 21.01.2026 відкладено розгляд справи по суті.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 10.11.2025, яка надсилалась на адресу місцезнаходження відповідача, яка зазначена у позові та відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: АДРЕСА_2 , повернулась до суду 01.12.2025 з відміткою в довідці пошти: «адресат відсутній».

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

Згідно з календарним штемпелем відділення поштового зв`язку, що міститься на конверті адресованому відповідачеві в якому на адресу суду повернулася ухвала про відкриття провадження у даній справі, днем вручення ухвали є 17.11.2025, відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Отже останнім днем строку для подання відзиву, встановленим в ухвалі суду про відкриття провадження, є 01.12.2025.

Судом встановлено, що в установлений ухвалою суду строк, відзив до суду не надійшов.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17, отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції, пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного та своєчасного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Крім того, в даному випаду судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень», для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 908/3380/25 в Єдиному державному реєстрі судових рішень ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ).

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.

Згідно положень ч. 2 ст. 178 ГПК України встановлено, що в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося повне фіксування судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судовому засіданні 24.02.2026 заслухано вступне слова представника позивача, який позов підтримав, просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 34 000,00 грн..

В засіданні суду здійснено безпосереднє дослідження доказів, поданих учасниками спору.

У судовому засіданні 24.02.2026, на підставі ст. 217 ГПК України, суд закінчив з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами і перейшов до судових дебатів.

Позивач підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши представника позивача, дослідивши докази, після переходу до стадії ухвалення судового рішення, в судовому засіданні, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, проголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини) та повідомлено, що повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Адміністративною колегією ІНФОРМАЦІЯ_1 (Відділення) за розглядом матеріалів справи №54/95-25 було прийнято рішення від 17.04.2025 №54/31- р/к (далі Рішення), яким визнано, що товариство з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (Товариство) (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_2 ) вчинило порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі - Закон 2210-III), у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів проведених в системі ІНФОРМАЦІЯ_5 за ідентифікаторами: ІНФОРМАЦІЯ_6 . За зазначене порушення до відповідача застосовано штраф у сумі 34 000,00 грн.

Відповідно до частини третьої статті 56 Закону 2210-III, особа, на яку накладено штраф за рішенням Відділення, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону 2210-III, рішення надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Рішення було направлено на юридичну адресу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » із супровідним листом від 18.04.2025 №54-02/1592е, який не вручено Відповідачу і повернуто за зворотною адресою відправника з позначкою «за закінченням терміну зберігання», про що свідчить поштове відправлення №219.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону 2210-III, у разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації) відсутності посадових осіб чи уповноважених представників суб`єкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів ІНФОРМАЦІЯ_7 вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України « ІНФОРМАЦІЯ_8 », газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Інформація про прийняте Рішення оприлюднене в офіційному друкованому органі центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур`єр» від 04.06.2025 № 112 (8037). Таким чином, Рішення вважається таким, що вручене Відповідачу 16.65.2025, оскільки 14, 15 червня 2015 року є вихідними днями.

Отже, строк для добровільної сплати штрафу, накладеного Рішенням, закінчився 07.07.2025 (оскільки 06.07.2025 вихідний день).

Відповідно до частини першої статті 60 Закону 2210-III заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів ІНФОРМАЦІЯ_7 повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено. ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » не оскаржувало Рішення до Господарського суду. Рішення є законним та відповідно до частини другої статті 56 Закону 2210-III та статті 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» (далі Закон 3659- XII), є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частин восьмої та дев`ятої статті 56 Закону 2210-III:

- у разі якщо протягом строку, встановленого абзацом першим частини третьої цієї статті, рішення органу ІНФОРМАЦІЯ_7 не виконується, Голова ІНФОРМАЦІЯ_7 , голова територіального відділення ІНФОРМАЦІЯ_7 видає наказ про примусове виконання рішення органу ІНФОРМАЦІЯ_7 , прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу (частина восьма статті 56);

- наказ Голови ІНФОРМАЦІЯ_7 , голови територіального відділення ІНФОРМАЦІЯ_7 про примусове виконання рішення органу ІНФОРМАЦІЯ_7 , прийнятого за результатами розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про стягнення штрафу, є виконавчим документом, який пред`являється до органів державної виконавчої служби для примусового виконання в порядку, визначеному законом (частина дев`ята статті 56).

Виконуючою обов`язки Голови Відділення видано наказ про примусове виконання рішення від 20.08.2025 №54/64-Ю, який пред`явлено разом з супровідним листом від 22.08.2025 №54-02/3662е до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 03.09.2025 ВП №78995355 державним виконавцем ІНФОРМАЦІЯ_9 відкрито виконавче провадження з виконання наказу про примусове виконання рішення від 20.08.2025 №54/64-Ю.

Станом на дату звернення з позовною заявою виконавче провадження від 03.09.2025 ВП №78995355 не завершено, отже, штраф за Рішенням не сплачено.

Розрахунок пені за прострочення Відповідачем сплати штрафу, накладеного Рішенням обчислюється таким чином: Період нарахування пені за прострочення сплати штрафу: з 19.08.2025 (наступний день після двомісячного строку для сплати штрафу, накладеного Рішенням) по 03.11.2025 (день, на який розраховується пеня). Кількість днів прострочення сплати штрафу становить 76 день. Розмір пені за один день прострочення сплати штрафу становить 34 000,00 грн х 1,5 % = 510,00 грн, де 34000,00 грн - розмір штрафу, накладеного Рішенням; 1,5 % - відсоток від суми штрафу відповідно до частини п`ятої статті 56 Закону 2210- III.

За 76 днів прострочення сплати штрафу сума пені становить: 510,00 х 76 день = 38 760,00 грн

Відповідно до частини п`ятої статті 56 Закону 2210-III розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Відділення. Отже, розмір пені становить 34000,00 грн.

Відповідно до частин сьомої та чотирнадцятої статті 56 Закону 2210-III, у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, органи ІНФОРМАЦІЯ_7 стягують пеню в судовому порядку. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до Державного бюджету. До повноважень голови територіального відділення згідно пункту 16 частини першої статті 17 Закону 3659-XII віднесено звернення до суду з позовами, заявами і скаргами у зв`язку із застосуванням законодавства про захист економічної конкуренції.

Статтею 25 Закону 3659-XII передбачено, що з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб`єктів господарювання ІНФОРМАЦІЯ_10 , територіальні відділення ІНФОРМАЦІЯ_7 у зв`язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені. Саме такий позов подано у цій справі з причини несплати пені.

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону 2210-III антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону 2210-III антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються: спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Частиною 1 статті 50 Закону 2210-III передбачено, що органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об`єднання, суб`єктів господарювання: юридичних осіб.

Як вже судом зазначено, Адміністративною колегією ІНФОРМАЦІЯ_1 (Відділення) за розглядом матеріалів справи №54/95-24 було прийнято рішення від 17.04.2025 №54/31- р/к (далі Рішення), яким визнано, що товариство з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_11 » (Товариство) (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_2 ) вчинило порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (далі - Закон 2210-III), у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів проведених в системі ІНФОРМАЦІЯ_5 за ідентифікаторами: ІНФОРМАЦІЯ_6 . За зазначене порушення до відповідача застосовано штраф у сумі 34000,00 грн.

Відповідно до частини третьої статті 56 Закону 2210-III, особа, на яку накладено штраф за рішенням Відділення, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Інформація про прийняте Рішення оприлюднене в офіційному друкованому органі центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур`єр» від 04.06.2025 № 112(8037). Таким чином, Рішення вважається таким, що вручене Відповідачу 16.06.2025, оскільки 14,15 червня 2015 є вихідними днями.

Отже, строк для добровільної сплати штрафу, накладеного Рішенням, закінчився 18.08.2025 (оскільки 16,17 серпня 20250 є вихідними днями).

Частиною 5 статті 56 Закону 2210-III визначено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Відповідачеві нараховано пеню за прострочення сплати штрафу за період з 19.08.2025 (наступний день після двомісячного строку для сплати штрафу, накладеного Рішенням) по 03.11.2025 в розмірі 1,5 % від суми штрафу, тобто по 510,00 грн в день, в загальній сумі 38760,00 грн. Відповідно до частини п`ятої статті 56 Закону 2210-III розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням Відділення. Отже, розмір пені становить 34000,00 грн. Вказаний порядок розрахунків є вірним.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд», адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бурдов проти Росії»).

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір, в порядку ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , в дохід загального фонду Державного бюджету України за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», на рахунок ГУК у Зап.обл/ТГ м.Запоріжжя/21081100,ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_3 , номер рахунку (IBAN) НОМЕР_4 , банк отримувача ІНФОРМАЦІЯ_12 (ЕАП)) пеню в розмірі 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень 00 коп.).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , на р/р НОМЕР_5 , банк отримувач: ІНФОРМАЦІЯ_13 , МФО НОМЕР_6 ) витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 коп.).

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 09.03.2026.

Суддя ОСОБА_1

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.