ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

25.02.2026 м.Дніпро Справа № 904/4360/25

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Чус О.В., Кучеренко О.І.

розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Мовчан Олексія Володимировича про виправлення описки у судовому рішенні по справі №904/4360/25

за позовом Фермерського господарства "Альянс" (63450, Харківська область Чугуївський (Зміївський) район, село Роздольне, вулиця Молодіжна, будинок 1-А; ідентифікаційний код 31374476)

до відповідача Фізичної особи-підприємця Мовчан Олексія Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення за договором №9/23 НП від 01.04.2023 про надання послуг коштів в сумі 650 000,00 грн оплати та 2 175 100,00 грн збитків.

ВСТАНОВИВ:

07.08.2025 до господарського суду за допомогою системи "Електронний суд" від представника Фермерського господарства "Альянс" (далі - позивач) до Фізичної особи-підприємця Мовчан Олексія Володимировича (далі відповідач) надійшла позовна заява про стягнення за договором №9/23 НП від 01.04.2023 про надання послуг 650 000,00 грн оплати та 2 175 100,00 грн збитків, відповідно до якої позивач просить суд:

- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Мовчан Олексія Володимировича надати відповіді на запитання про обставини, що мають значення для справи, викладені у цій позовній заяві;

- стягнути з Фізичної особи-підприємця Мовчан Олексія Володимировича на користь Фермерського господарства "Альянс" 2 825 100,00 грн, що складається з суми оплати за договором про надання послуг №9/23 НП від 01.04.2023 року у розмірі 650 000,00 грн та збитків на сплату сільськогосподарських робіт у розмірі 2 175 100,00 грн;

- стягнути з Фізичної особи-підприємця Мовчан Олексія Володимировича на користь Фермерського господарства "Альянс" судові витрати по справі, у тому числі судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у орієнтовному розмірі 150 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2025 у справі № 904/4360/25:

1. У задоволенні заяви відповідача (вх. суду №36024/25 від 19.08.2025) про витребування та долучення до матеріалів даної справи копій судових рішень по справі №904/874/24 - відмовити.

2. У задоволенні клопотання відповідача (вх. суду №37985/25 від 02.09.2025) про залучення до участі в справі, в якості захисника та законного представника - Державу України, в особі правозахисника, громадського діяча та журналіста Кісель Юрія Івановича, з урахуванням клопотання (вх. суду №40811/25 від 18.09.2025) - відмовити.

3. У задоволенні заяви відповідача (вх. суду №40801/25 від 18.09.2025) про призначення судової почеркознавчої експертизи, з урахуванням заяви (вх. суду №40851/25 від 18.09.2025) - відмовити.

4. У задоволенні заяви відповідача (вх. суду №40806/25 від 18.09.2025) про скасування заходів забезпечення позову, в частині коштів необхідних для утримання дітей та прожиткового мінімуму - відмовити.

5. Заяву відповідача (вх. суду №40846/25 від 18.09.2025) - залишити без розгляду.

6. Закрити підготовче провадження у справі №904/4413/25 за позовом Фермерського господарства "Альянс" до Фізичної особи-підприємця Мовчан Олексія Володимировича надійшла позовна заява про стягнення за договором №9/23 НП від 01.04.2023 про надання послуг 650 000,00 грн оплати та 2 175 100,00 грн збитків.

7. Справу призначити до судового розгляду по суті в засіданні на 18.11.2025 об 11:00 год., яке відбудеться у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в залі судового засідання №3-409 за адресою: місто Дніпро, вулиця Володимира Винниченка, 1.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, з апеляційною скаргою звернулась Фізична особа-підприємць Мовчан Олексій Володимирович, в якій просив визнати дії суду першої інстанції такими, що порушують принцип верховенства права, право на справедливий суд та змагальність сторін. Скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 11 11 2025 року у справі № 904/4360/25. Постановити нову ухвалу, якою: зупинити провадження у справі до завершення розгляду кримінального провадження № 00318 щодо позивача; або, у разі іншого предмету, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.

20.11.2025 до канцелярії Центрального апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від Фізичної особи-підприємця Мовчан Олексія Володимировича

09.12.2025 до канцелярії Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява від представника Фермерського господарства "Альянс" Бардакової А.О. про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (внесення РНОКПП / коду ЄДРПОУ до додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи).

09.12.2025 до канцелярії Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява від представника Фермерського господарства "Альянс" Оріщенко Н.С. про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (внесення РНОКПП / коду ЄДРПОУ до додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи).

09.12.2025 до канцелярії Центрального апеляційного господарського суду надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження від представника Фермерського господарства "Альянс" Оріщенко Н.С.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.12.2025 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мовчан Олексія Володимировича на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2025р. у справі №904/4360/25 - повернуто заявнику.

16.12.2025р. від Фізичної особи-підприємця Мовчан Олексія Володимировича до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява про виправлення описки у судовому рішенні, в якій, зокрема, заявник посилаючись на те, що …1. Підстави подання заяви Відповідно до статті 243 Господарського процесуального кодексу України, суд має право за заявою учасника справи виправити описки або очевидні помилки, допущені у судовому рішенні. Ухвалою суду апеляційної інстанції у справі № 904/4360/25 (дата ухвали: 15.12.25 ) допущено очевидні процесуальні помилки, які полягають у неповному та вибірковому викладенні описової частини ухвали, а саме відсутності посилань на істотні доводи апеляційної скарги., просив суд апеляційної інстанції доповнити описову частину ухвали повним викладенням доводів апеляційної скарги ФОП Мовчана О.В., зокрема:

- щодо порушення конституційних гарантій;

- щодо незаконного закриття підготовчого провадження;

- щодо відмови у витребуванні доказів;

- щодо порушення принципу рівності сторін;

- щодо відступу від практики ЄСПЛ та рішень КСУ.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.01.2026р. розгляд питання щодо виправлення описки у судовому рішенні по справі №904/4360/25 призначено в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін.

16.01.2026 від Фізичної особи-підприємця Мовчан Олексія Володимировича до Центрального апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення у справі.

Щодо поданих додаткових пояснень, колегія суддів зауважує, що з часу винесення ухвали від 13.01.2026р. у неї не виниколо будь-яких питань, на які було б необхідно отримати додаткові пояснення.

Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Поняття справедливе правосуддя в сучасному розумінні має два аспекти:

- матеріальна справедливість, яка полягає в тому, що кожне судове рішення має бути справедливим по суті (тобто при вирішенні спірного питання повинні бути справедливо визначені права і обов`язки тих, хто звернувся до суду, або завдяки судовому рішенню має бути відновлена порушена справедливість);

- процесуальна справедливість, яка передбачає розгляд справи відповідно до певних судових процедур.

В аспекті зазначеного колегія суддів апеляційного господарського суду звертається до практики Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує на те, що "при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (див. рішення у справі "Walchli v. France", заява № 35787/03, п. 29, 26.07.2007; "ТОВ "Фріда" проти України", заява № 24003/07, п. 33, 08.12.2016).

Відповідно, можливе прийняття судом апеляційної інстанції будь-яких додаткових заяв, клопотань, додаткових пояснень у поза визначений процесуальним законом спосіб призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом.

Вищенаведене дозволяє колегії суддів залишити без розгляду і не приймати до уваги додаткові пояснення.

16.01.2026 від Фізичної особи-підприємця Мовчан Олексія Володимировича до Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

16.01.2026 до канцелярії Центрального апеляційного господарського суду надійшли заперечення на заяву про виправлення описки у судовому рішенні від представника Фермерського господарства "Альянс" Оріщенко Н.С.

20.02.2026 до канцелярії Центрального апеляційного господарського суду надійшло клопотання про надання інформації щодо розгляду заяви про виправлення описки та прискорення розгляду заяви від представника Фермерського господарства "Альянс" Оріщенко Н.С.

У зв`язку з перебуванням на лікарняному судді Кощеєва І.М. - члена колегії суддів, визначеного протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2025 року, на підставі розпорядження керівника апарату суду №141/26 від 25.02.2026 проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.02.2026 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Чус О.В., Кучеренко О.І.

Розглянувши подану заяву, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне:

Загальний підхід до того, що слід вважати опискою чи арифметичною помилкою в судовому рішенні, досить однаковий, тому Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 19 листопада 2025 року у справі № 916/992/25 визнала за можливе звернутися до власних висновків, сформульованих у справах адміністративної юрисдикції як до релевантних.

8.6. У постанові від 04.09.2019 у справі № 9901/87/19 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що опискою є зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Однак виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких, зокрема, належить написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків.

8.7. У постанові від 16.07.2025 у справі № 240/277/06/23 міститься аналогічний висновок. В цій справі Верховний Суд також зазначив, що особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття: неправильне розташування розділових знаків, неправильні відмінки слів, застосування русизмів та діалектизмів тощо.

Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки або неуважністю. Не є арифметичною помилкою, а отже і не може бути виправлене в порядку, передбаченому вказаною вище статтею, застосування неправильних методик підрахунку, а так само застосування неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень. Суд може виправити лише ті арифметичні помилки, яких він сам припустився.

8.8. Подібні висновки викладені у постанові від 02.10.2025 у справі № 520/32217/23, в якій Верховний Суд зазначив, що очевидною арифметичною помилкою є порушення правил арифметики при розрахунках завданої шкоди, невиплаченої зарплати тощо. Така помилка може призвести до неправильного визначення розміру задоволення позовних вимог грошового характеру.

Описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання.

Суд вправі здійснити технічну заміну елемента, помилковість якого є очевидною й такою, що в подальшому може ускладнити виконання судового рішення.

8.9. У постанові від 09.06.2022 у провадженні № 11-84сап21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що з метою оперативного та дієвого усунення помилок технічного (неюридичного, непроцесуального) характеру в судовому рішенні застосовується інструмент виправлення описок (помилок правопису, що впливають на зміст чи порядок виконання судового рішення) і очевидних арифметичних помилок у судовому рішенні (переважно щодо здійснення розрахунків у контексті задоволення позовних вимог фінансового характеру).

8.10. Отже, опискою, яка підлягає виправленню в судовому рішенні, є механічна синтаксична (граматична) помилка у написанні, правописі, розділових знаках тощо, а арифметичною помилкою - неправильне зазначення цифрових значень, помилки в підрахунках та ін., допущені при виготовленні тесту судового рішення та які мають істотний характер, тобто можуть призвести до неправильного розуміння судового рішення, спотворення його змісту, утруднення подальшого виконання.

Щодо права оскарження

8.11. Стаття 128 Конституції України однією з основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

8.12. Разом із цим порядок оскарження судового рішення регулюється нормами відповідного процесуального закону.

8.13. Так, повноваження господарських судів визначені ГПК України, який встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (стаття 1 ГПК України), так само ЦПК України - порядок здійснення судочинства у судах цивільної юрисдикції (стаття 1 ЦПК України).

8.14. Конституційний Суд України у Рішенні від 11.12.2007 № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення).

8.15. Відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічного змісту норма передбачена статтею 17 ЦПК України.

8.16. Частиною другою статті 254 ГПК України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Частина друга статті 352 ЦПК України містить аналогічне положення, яке відсилає до визначеного частиною першою статті 353 ЦПК України переліку ухвал, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду в апеляційному порядку.

8.17. Таким чином, положення процесуальних кодексів регулюють порядок і межі оскарження процесуальних документів суду першої інстанції в апеляційному та касаційному порядку (частина друга статті 287 ГПК України, частина друга статті 389 ЦПК України).

8.18. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, у межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль у ньому апеляційного суду. «Право на суд», одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункти 53, 55 рішення ЄСПЛ від 06.12.2007 у справі «Воловік проти України», § 53, 55).

8.19. Згідно з пунктом «d» статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 07.02.1995 для забезпечення того, щоби суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі.

8.20. Велика Палата Верховного Суду вже вказувала, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі (зокрема, права на апеляційне оскарження ухвал про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі), до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною.

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України (частині першій статті 255 ГПК України), є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України (пункт 4 частини п`ятої статті 260 ГПК України).

Наведені висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 219/10010/17.

8.21. Зважаючи на наведені висновки, Велика Палата Верховного Суду вважає, що визначення у процесуальному законі окремих випадків, за яких судове рішення підлягає оскарженню в апеляційному порядку, не є позбавленням особи доступу до суду у розумінні Конвенції, яка визнає, що встановлення певних обмежень у цьому питанні в національному законодавстві може мати місце і є обґрунтованим.

Оскарження ухвали про виправлення описки

8.22. Відповідно до пункту 18 частини першої статті 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про внесення, відмову у внесенні виправлень у рішення.

8.23. Такого ж змісту пункт 19 частини першої статті 353 ЦПК України.

8.24. Відхиляючи посилання Скаржника (пункт 5.2) на те, що судовим рішенням відповідно до господарського процесуального кодексу є і ухвала, і рішення, Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне звернути увагу на таке.

8.25. Так, відповідно до статті 232 ГПК України судовим рішенням є ухвали, рішення, постанови, судові накази.

8.26. Водночас варто враховувати, що ухвала про виправлення описки є невід`ємною частиною того судового рішення, до якого відповідні виправлення вносяться, тобто по своїй суті ухвала про виправлення описки не є самостійним процесуальним документом, а лише усуває неточності, помилки та описки, допущені при виготовленні тексту того чи іншого процесуального документа.

8.27. Верховний Суд вже звертав увагу на те, що, вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених в судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи, займаної посади тощо) або виправляє помилки, що мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту судового рішення). Отже, виправлення допущених у судовому рішенні описок, арифметичних чи технічних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть ухваленого судом рішення (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 у справі № 9901/87/19 та Верховного Суду від 02.10.2025 у справі № 520/32217/23).

8.28. У постанові від 09.06.2022 у провадженні № 11-84сап21 Велика Палата Верховного Суду наголосила, що зміна суті судового рішення у спосіб виправлення описки не відповідає меті правосуддя у демократичному суспільстві, яка полягає у необхідності забезпечення кожному справедливого та публічного розгляду його справи судом, установленим законом. Помилки, допущені судом при прийнятті та виготовленні судового рішення, не можуть виправдовувати вчинення судом дій з їх виправлення у спосіб, не передбачений процесуальним законодавством.

8.29. Отже, ухвала суду про виправлення описки як в рішенні, так і в ухвалі суду є невід`ємною частиною процесуального документа, до якого ці виправлення вносяться, не змінюючи при цьому ні суті цього документа, ні підстав, якими його обґрунтовано.

8.30. З урахуванням наведеного, вирішуючи питання стосовно можливості апеляційного оскарження ухвали про виправлення описки чи арифметичної помилки в судовому рішенні, суд має виходити з того, до якого саме процесуального документа відповідні виправлення вносяться, яким за своїм змістом є відповідне судове рішення внаслідок внесення до нього виправлення та, відповідно, чи передбачає процесуальний кодекс можливість оскарження цього документа (зокрема, якщо йдеться про ухвалу окремо від рішення суду).

8.31. Ухвала ж про виправлення описки у рішенні суду підлягає апеляційному оскарженню відповідно до пункту 18 частини першої статті 255 ГПК України (пункту 19 частини першої статті 353 ЦПК України).

8.32. Виходячи із цих міркувань Велика Палата Верховного Суду виснує, що за змістом пункту 18 частини першої статті 255 ГПК України під «внесенням виправлень у рішення» розуміють саме внесення виправлень в рішення суду, у той час як ухвала про виправлення описки в ухвалі суду підлягає оскарженню в апеляційному порядку у разі, якщо відповідна ухвала, до якої вноситься виправлення, з урахуванням внесених змін (виправлень), належить до ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, зокрема міститься в переліку частини першої статті 255 ГПК України (частині другій статті 353 ЦПК України) як така, що підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

При цьому Велика Палата Верховного Суду наголошує, що зміна суті судового рішення (ухвали) під виглядом внесення виправлень ухвалою про виправлення описки не відповідає нормам господарського та цивільного процесуальних кодексів.

8.33. Формулюючи цей висновок, Велика Палата Верховного Суду відступає від інших підходів у застосуванні вказаних норм, зокрема, викладених у постановах Верховного Суду від 22.02.2022 у справі № 918/753/21, від 01.03.2023 у справі № 910/11980/21 та від 29.03.2023 у справі № 910/13847/21.

8.34. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що вона відступає не від постанови у конкретній справі, а від висновку щодо застосування норм права. Цей висновок міг бути сформульований в одній або декількох постановах. Відсутність повного переліку постанов, від висновку хоча б в одній із яких щодо застосування норм права Велика Палата Верховного Суду відступила, не означає, що відповідний висновок надалі застосовний [див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 462/5368/16-ц (пункт 42), від 26.10.2022 у справі № 201/13239/15-ц (пункт 43) та від 14.06.2023 у справі № 448/362/22 (пункт 66)].

8.35. У разі коли Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного, зокрема, в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду, згідно із частиною шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди враховують висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду [див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16 (пункт 36), від 08.06.2022 у справі № 362/643/21 (пункт 67), від 22.09.2022 у справі № 462/5368/16-ц (пункт 43) та від 14.06.2023 у справі № 448/362/22 (пункт 67)].

Щодо ухвали суду апеляційної інстанції від 15.12.2025р. у справі № 904/4360/25, якою апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Мовчан Олексія Володимировича на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2025р. у справі №904/4360/25 - повернуто заявнику, при прийнятті відповідного процесуального рішення, колегія суддів, згідно мотивувальної частини, керувалася наступним: « …Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2025 у справі № 904/4360/25:

1. У задоволенні заяви відповідача (вх. суду №36024/25 від 19.08.2025) про витребування та долучення до матеріалів даної справи копій судових рішень по справі №904/874/24 - відмовити.

2. У задоволенні клопотання відповідача (вх. суду №37985/25 від 02.09.2025) про залучення до участі в справі, в якості захисника та законного представника - Державу України, в особі правозахисника, громадського діяча та журналіста Кісель Юрія Івановича, з урахуванням клопотання (вх. суду №40811/25 від 18.09.2025) - відмовити.

3. У задоволенні заяви відповідача (вх. суду №40801/25 від 18.09.2025) про призначення судової почеркознавчої експертизи, з урахуванням заяви (вх. суду №40851/25 від 18.09.2025) - відмовити.

4. У задоволенні заяви відповідача (вх. суду №40806/25 від 18.09.2025) про скасування заходів забезпечення позову, в частині коштів необхідних для утримання дітей та прожиткового мінімуму - відмовити.

5. Заяву відповідача (вх. суду №40846/25 від 18.09.2025) - залишити без розгляду.

6. Закрити підготовче провадження у справі №904/4413/25 за позовом Фермерського господарства "Альянс" до Фізичної особи-підприємця Мовчан Олексія Володимировича надійшла позовна заява про стягнення за договором №9/23 НП від 01.04.2023 про надання послуг 650 000,00 грн оплати та 2 175 100,00 грн збитків.

7. Справу призначити до судового розгляду по суті в засіданні на 18.11.2025 об 11:00 год., яке відбудеться у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в залі судового засідання №3-409 за адресою: місто Дніпро, вулиця Володимира Винниченка, 1.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, з апеляційною скаргою звернулась Фізична особа-підприємць Мовчан Олексій Володимирович, в якій просить визнати дії суду першої інстанції такими, що порушують принцип верховенства права, право на справедливий суд та змагальність сторін. Скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від « 11» 11 2025 року у справі № 904/4360/25. Постановити нову ухвалу, якою: зупинити провадження у справі до завершення розгляду кримінального провадження № 00318 щодо позивача; або, у разі іншого предмету, направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Дармін М.О., судді: Чус О.В., Кощеєв І.М.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, перевіривши відповідність їх вимогам Господарського процесуального кодексу України, суд встановив, що апляційна скарга підлягає поверненню заявнику, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції…

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України…

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 № 2-рп/2007 вказав, що …

При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України, …

Частиною 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду першої інстанції:…

35) про відновлення чи відмову у відновленні повністю або частково втраченого судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 255 ГПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, наведений у ст. 255 ГПК, є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13.11.2024р. у справі № 757/47946/19-ц констатувала, що з урахуванням основних засад судочинства й необхідності забезпечення права на апеляційний перегляд будь-яка ухвала суду першої інстанції підлягає апеляційному оскарженню або самостійно, або разом із рішенням суду по суті спору.

Перелік ухвал, на які апеляційна скарга може бути подана окремо від рішення суду, наведений у ч. 1 ст. 255 ГПК України. Велика Палата Верховного Суду зауважила, що законодавець цілеспрямовано обмежив коло процесуальних питань, результат вирішення яких - ухвали суду - підлягають самостійному апеляційному оскарженню, з огляду на пріоритетність вирішення тих чи інших процесуальних питань. Надання учасникам судового процесу права на апеляційне оскарження всіх ухвал суду першої інстанції окремо від рішення суду незалежно від їх процесуальної суті і значення стало б передумовою для зловживання учасниками справи процесуальними правами та безпідставного затягування розгляду справи, що не відповідало б основним завданням судочинства.

Водночас, на переконання Великої Палати Верховного Суду, наведений у ч. 1 ст. 255 ГПК України перелік судових рішень не є вичерпним: ухвала, зазначена в цій нормі процесуального права, безумовно може бути оскаржена в апеляційному порядку; за відсутності ухвали в зазначеному переліку встановленню та оцінці судом підлягає те, чи перешкоджає ця ухвала подальшому провадженню в справі та/або чи може вона бути оскаржена разом із рішенням суду (тобто чи є в особи, яка подає апеляційну скаргу, можливість поновити свої права в інший спосіб).

Для правильної оцінки ухвали місцевого суду як такої, що підлягає або не підлягає самостійному апеляційному оскарженню, потрібно встановити, чи перешкоджає така ухвала подальшому провадженню у справі та/або чи має особа, яка подає апеляційну скаргу, можливість відновити свої права в інший спосіб, аніж шляхом оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду.

Перелік ухвал, на які апеляційна скарга може бути подана окремо від рішення суду, наведений у ч.1 ст. 255 ГПК України. Можливості оскарження ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду у справі законодавець у ч. 1 ст. 255 ГПК України, не передбачив.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала місцевого господарського суду від 11.11.2025р. у справі № 904/4360/25 про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті . Ухвала також містить відмову у задоволенні двох ключових клопотань відповідача: про витребування доказів ( копії судових рішень у пов`язаній справі № 904/874/24; про залучення до участі у справі « Держави України в особі правозахисника Кіселя Ю.І.» як представника.

Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і вони не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких проміжних ухвал місцевого господарського суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення у справі.

Наведений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18.10.2018р. у справі № 912/1398/18, від 12.03.2019р. по справі № 918/361/18, від 14.09.2020р. у справі №910/404/20, від 10.11.2021р. у справі №922/1543/19, від 14.12.2022р. у справі №920/1346/21, ухвалі від 22.12.2022р. у справі №908/1966/22, по cправі № 910/12677/23 від 21.12.2023.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції, якою вирішено процесуальні (процедурні) питання, пов`язані з рухом справи, не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції. Заперечення щодо такої ухвали відповідно до приписів ч. 3 ст. 255 ГПК мають розглядатися судом при оскарженні судового рішення, яке підлягає оскарженню в апеляційному порядку. Відповідна за змістом правова позиція також викладена у постановах Верховного Суду від 27.01.2022р. у справі №910/14747/21, від 20.12.2022р. у справі №914/4080/21.

У контексті розгляду даної справи, апеляційний господарський суд зазначає, що ухвала місцевого господарського суду про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду, оскільки, по-перше, така ухвала відсутня в наведеному в ч. 1 ст. 255 ГПК України переліку та, по-друге, ця ухвала не перешкоджає подальшому провадженню у справі, а заявник не позбавлений можливості включити свої заперечення на цю ухвалу до апеляційної скарги на рішення суду, ухвалене по суті спору.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 260 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Мовчан Олексія Володимировича, на підставі п. 4 ч. 5 ст. 260 ГПК України…».

З урахуванням доводів заяви про виправлення описки в судовому рішенні, колегія суддів виснує, що заявник просить не виправити описку в ухвалі від 15.12.2025р., а доповнити її повним викладенням тексту мотивувань апеляційного оскарження, а саме:

викладенням доводів апеляційної скарги ФОП Мовчана О.В., зокрема:

- щодо порушення конституційних гарантій;

- щодо незаконного закриття підготовчого провадження;

- щодо відмови у витребуванні доказів;

- щодо порушення принципу рівності сторін;

- щодо відступу від практики ЄСПЛ та рішень КСУ.

Враховуючи вищенаведені правові позиції Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів виснує, що доповнення тексту ухвали повним викладенням мотивувань апеляційного оскарження не є виправленням описки в розумінні статті 243 Господарського процесуального кодексу України, що є самостійною підставою для відмови в задоволені заяви Фізичної особи-підприємця Мовчан Олексія Володимировича про виправлення описки у судовому рішенні по справі №904/4360/25.

При цьому колегія суддів зауважує, що за текстом ухвали суду апеляційної інстанції від 15.12.2026р. заявнику роз`яснено про можливість оскарження ухвали в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що заявнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в заяві не можуть бути підставою для відступу від сталих правових позицій Великої Палати Верховного Суду.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 243 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Мовчан Олексія Володимировича про виправлення описки у судовому рішенні по справі №904/4360/25 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена у порядку, визначеному ст. ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус

Суддя О.І. Кучеренко