ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.02.2026 Справа № 914/3113/25

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., за участю секретаря судового засідання Перейми Х.О., розглянувши матеріали справи

за позовом:Керівника Берегівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Виноградівської міської ради Закарпатської області, м.Виноградів, Закарпатська область
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГО ТРЕЙД», м.Львів
про:визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення 881 893,13 грн.

Представники сторін:

від прокуратури: Слиш Г.С. прокурор;

від позивача: Пилип Д.Я. (в режимі відеоконференції);

від відповідача: Булат В. адвокат (в режимі відеоконференції).

Суд встановив:

Керівник Берегівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Виноградівської міської ради Закарпатської області, м.Виноградів, Закарпатська область звернулася до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГО ТРЕЙД», м.Львів про визнання недійсними додаткових угод до договору та стягнення 881 893,13 грн.

Господарський суд Львівської області ухвалою від 13.10.2025 позовну заяву прокурора залишив без руху у зв`язку із недотриманням останнім вимог ст. 164 ГПК України. 06.11.2025 на адресу суду надійшла заява прокурора про усунення недоліків позовної заяви.

Господарський суд Львівської області ухвалою від 11.11.2025 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі та ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08.12.2025.

Хід розгляду справи викладено в попередніх ухвалах суду та протоколах судових засідань.

05.12.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГО ТРЕЙД» надійшов відзив (вх.№32684/25 від 05.12.2025) та клопотання про залишення позову без розгляду (вх.№32698/25 від 05.12.2025).

22.12.2025 через підсистему «Електронний суд» від представника Берегівської окружної прокуратури надійшли заперечення на клопотання відповідача про залишення позову без розгляду (вх.№34144/25 від 22.12.2025), заява про зменшення розміру позовних вимог (вх.№5511/25 від 22.12.2025) та відповідь на відзив (вх.№34148/25 від 22.12.2025).

06.01.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГО ТРЕЙД» надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх.№324/26 від 06.01.2026).

07.01.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника Виноградівської міської ради Закарпатської області надійшла відповідь на відзив (вх.№402/26 від 07.01.2026).

09.01.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника Берегівської окружної прокуратури надійшла заява про закриття провадження у справі в частині стягнення 180 000,00 грн (вх.№89/26 від 09.01.2026).

26.01.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГО ТРЕЙД» надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх.№2273/26 від 26.01.2026).

11.02.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГО ТРЕЙД» надійшло клопотання про залишення позову без розгляду (вх.№3810/26 від 11.02.2026).

20.02.2026 через підсистему «Електронний суд» від представника Виноградівської міської ради Закарпатської області надійшли заперечення на клопотання відповідача про залишення позову без розгляду (вх.№5045/26 від 20.02.2026).

23.02.2026 у судове засідання з`явилися прокурор, представники позивача та відповідача (у режимі відеоконференції).

Судом оголошено клопотання, подані сторонами, та заслухано їх пояснення.

Прокурор просив на стадії підготовчого провадження розглянути заяву про закриття провадження у справі в частині стягнення 180 000,00 грн (вх.№89/26 від 09.01.2026).

Судом встановлено, що окрім зазначеної заяви, прокуратурою також подано заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх.№5511/25 від 22.12.2025), при цьому зміст вказаних заяв є подібним.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГО ТРЕЙД» про залишення позову без розгляду (вх.№32698/25 від 05.12.2025 та вх.№3810/26 від 11.02.2026), суд зазначає наступне.

Приписами статті 226 ГПК України визначено вичерпний перелік підстав, за наявності яких суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма процесуального права встановлює умови та порядок застосування такого процесуального наслідку, а також покладає на суд обов`язок перевірити наявність відповідних правових підстав у кожному конкретному випадку.

Предметом спору у цій справі є вимоги про визнання недійсними додаткових угод до договору № 261 від 29.12.2023 та стягнення 881 893,13 грн.

Відповідач у заявлених клопотаннях зазначає, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з відсутністю у прокуратури процесуальної дієздатності у даній справі, оскільки у позовній заяві позивачем зазначено Берегівську окружну прокуратуру, а не прокурора, недотримано порядку представництва інтересів держави, визначено неналежний уповноважений орган та порушено положення ст. 131-1 Конституції України і ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

За твердженням відповідача, позов подано в інтересах Виноградівської міської ради Закарпатської області, яка у правовідносинах виступає як сторона договору суб`єкт господарювання, а не як уповноважений орган у розумінні зазначених норм. Також відповідач зазначає, що у даному випадку Виноградівська міська рада Закарпатської області повинна виступати відповідачем, а не позивачем, посилаючись на правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 810/3894/17.

Враховуючи зазначене, відповідач просить залишити позовну заяву у справі №914/3113/25 без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, мотивуючи це також тим, що позов подано від імені юридичної особи (Берегівської окружної прокуратури), яка не має процесуальної дієздатності виступати ініціатором процесу в інтересах держави.

Прокурор заперечив проти клопотання про залишення позову без розгляду, зазначивши, що наведені відповідачем доводи не відповідають вимогам законодавства та обставинам справи. Прокуратурою дотримано порядок, передбачений ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». У цій справі позов подано прокурором в інтересах держави, а не від імені прокурора, органу прокуратури чи органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 ГПК України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до статті 131 1 Конституції України, на прокуратуру покладено функції представництва інтересів держави в суді у виключних випадках та в порядку, визначеному законом.

Положеннями статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень.

З системного аналізу вищевказаних норм вбачається, що виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Суд звертає увагу на те, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом, зокрема у разі якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, зазначила, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. При цьому, невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності.

Отже, суд відхиляє відповідні доводи відповідача про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з відсутністю у прокуратури процесуальної дієздатності на подання позову, оскільки зазначення у позовній заяві органу прокуратури як суб`єкта звернення до суду замість прокурора є технічною неточністю, що не впливає на зміст та обсяг повноважень прокурора на звернення до суду з метою захисту інтересів держави.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, у даному випадку прокурор звертається з позовом з метою захисту інтересів держави в особі Виноградівської міської ради Закарпатської області. Обґрунтування прокурора щодо Виноградівської міської ради Закарпатської області як позивача у справі пов`язане з бездіяльністю органу місцевого самоврядування щодо захисту інтересів держави, зокрема у забезпеченні реалізації принципів регулювання бюджетних відносин під час публічних закупівель.

Прокурор зазначає, що сторони договору, всупереч інтересам держави та з порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі», уклали недійсні додаткові угоди, якими суттєво збільшили ціну за одиницю товару. Це призвело до нераціонального та неефективного використання грошових коштів у сумі 701 893,13 грн. з міського бюджету, що не відповідає меті Закону та принципам здійснення публічних закупівель за бюджетні кошти.

Тобто правовідносини, пов`язані з використанням коштів місцевого бюджету, мають суспільний інтерес, а витрачання коштів за недійсними угодами порушує права та інтереси територіальної громади в особі міської ради, яка не вживала заходів для повернення зазначених коштів, хоча була обізнана про можливі порушення.

Варто зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у пункті 37 постанови від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, аналізуючи абзац перший частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», дійшла висновку, що прокурор здійснює представництво законних інтересів держави в суді у разі порушення або загрози порушення інтересів держави: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено захист державних інтересів у спірних правовідносинах; 2) якщо відсутній орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено здійснення захисту законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

За висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в пункті 69 постанови від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц, підпункті 8.19 постанови від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20 та пункті 40 постанови від 18.01.2023 у справі №488/2807/17, повноваження органів влади, зокрема щодо захисту законних інтересів держави, визначені законодавчо. Суд, відповідно до принципу jura novit curia («суд знає закони»), під час розгляду справи самостійно перевіряє доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати захист законних інтересів держави у спосіб, обраний прокурором.

Приписами ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування в селах, селищах, містах, районах у містах (у разі їх створення) самостійно складають та схвалюють прогнози відповідних місцевих бюджетів, розробляють, затверджують і виконують відповідні місцеві бюджети згідно з Бюджетним кодексом України.

Частиною 4 ст. 61 вищевказаного Закону передбачено, що самостійність місцевих бюджетів гарантується власними та закріпленими за ними на стабільній основі законом загальнодержавними доходами, а також правом самостійно визначати напрями використання коштів місцевих бюджетів відповідно до закону.

Згідно зі ст. 172 ЦК України територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом. На території Виноградівської громади таким органом є Виноградівська міська рада Закарпатської області.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21 зазначила, що використання коштів місцевого бюджету має суспільний інтерес, а органи місцевого самоврядування зобов`язані забезпечувати їх раціональне та ефективне використання.

Враховуючи викладене, Виноградівська міська рада Закарпатської області, як орган місцевого самоврядування, уповноважена вживати заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави у частині законного та ефективного використання коштів місцевого бюджету. Схожі висновки викладені у постановах КГС ВС від 22.12.2022 у справі №904/123/22, від 26.10.2022 у справі №904/5558/20 та від 21.12.2022 у справі №904/8332/21.

Також судом встановлено, що для вирішення питання щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в особі Виноградівської міської ради Закарпатської області, відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Берегівська окружна прокуратура звернулася з листом від 26.09.2025 до міської ради з проханням надати інформацію про вжиті заходи правового характеру щодо захисту інтересів держави, спрямовані на визнання додаткових угод до договору недійсними та стягнення коштів за непоставлений товар.

Доказів вжиття відповідних заходів Виноградівською /міською радою не було надано. Згідно з листом міської ради від 26.09.2025 № 02.1 22/3345 було повідомлено, що в бюджеті громади відсутні кошти на сплату судового збору.

Відтак, Берегівська окружна прокуратура повідомила позивача про реалізацію представницьких функцій прокуратурою у зв`язку з необхідністю усунення порушень законодавства про публічні закупівлі та про подання відповідної позовної заяви до суду.

Таким чином, позов пред`являється прокурором в інтересах держави в особі позивача відповідно до повноважень, наданих ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», оскільки при наявності порушених інтересів у бюджетній сфері уповноваженим органом заходів щодо усунення зазначених порушень не вжито.

Також варто зазначити, що у постанові від 19.08.2025 у справі № 902/16/24 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, посилаючись на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, вказав, що держава, вступаючи у цивільні правовідносини, набуває та здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах наданої їм компетенції. Поведінка таких органів розглядається як поведінка держави, а у судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через уповноважений орган. Отже, фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивачем визначено конкретний орган.

Крім того, у постанові від 18.09.2024 у справі № 918/1043/21 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що визначати наявність порушення інтересів держави та звертатися до суду з відповідними вимогами може суб`єкт, наділений владними повноваженнями у спірних правовідносинах, або прокурор, який, виконуючи субсидіарну функцію, здійснює представництво інтересів держави у разі, якщо компетентний орган не здійснює такого захисту або здійснює його неналежним чином.

Щодо доводів відповідача про те, що Виноградівська міська рада Закарпатської області повинна виступати відповідачем, а не позивачем, суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 у справі № 920/19/24 відійшла від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 810/3894/17, та підтвердила, що прокурор має право звертатися до суду в інтересах держави в особі органу, який є розпорядником бюджетних коштів та стороною спірних правовідносин, а визначення такого органу позивачем не свідчить про порушення вимог процесуального закону.

Що стосується посилання відповідача щодо неконституційності окремих приписів абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», суд зазначає, що у пункті 68 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.12.2025 у справі № 160/4161/24 зазначено, що Конституційний Суд України Рішенням від 03.12.2025 № 6-р(ІІ)/2025 визнав неконституційними окремі приписи абзацу першого частини третьої статті 23 Закону № 1805-III лише в частині, що вони надають прокуророві можливість здійснювати представництво інтересів держави у суді у зв`язку з нездійсненням або неналежним здійсненням захисту цих інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що прокурор, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави, дотримався вимог статті 23 Закону України «Про прокуратуру» та частини четвертої статті 53 ГПК України, належним чином підтвердив наявність відповідних повноважень і підстав для представництва, у зв`язку з чим правові підстави для залишення позову без розгляду відсутні.

Розглянувши заяву Берегівської окружної прокуратури про зменшення розміру позовних вимог (вх.№5511/25 від 22.12.2025), суд встановив, що відповідачем повернуто на рахунок Виноградівської міської ради Закарпатської області грошові кошти у сумі 180 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №6085 від 07.10.2025, долученою до матеріалів справи. Таким чином, заборгованість відповідача становить 701 893,13 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи викладене, суд вирішив прийняти до розгляду заяву Берегівської окружної прокуратури про зменшення розміру позовних вимог (вх.№5511/25 від 22.12.2025) та здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням положень цієї заяви.

Також у судовому засіданні представники сторін зазначили, що ними повідомлено всі відомі їм обставини справи, подано всі наявні докази та не заперечували проти закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду по суті.

Згідно із ч. 2 ст. 177 ГПК України, підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У зв`язку з відсутністю підстав для відкладення підготовчого засідання чи оголошення в ньому перерви, враховуючи те, що судом у підготовчому засіданні вчинено всі дії, визначені ст. 182 ГПК України, суд дійшов висновку закрити підготовче провадження у справі №914/3113/25 та призначити справу до судового розгляду по суті.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 2, 4, 46, 53, 182, 185, 226, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАЗЕНЕРГО ТРЕЙД» про залишення позову без розгляду (вх.№32698/25 від 05.12.2025 та вх.№3810/26 від 11.02.2026).

2. Прийняти до розгляду заяву Берегівської окружної прокуратури про зменшення розміру позовних вимог (вх.№5511/25 від 22.12.2025), подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням ціни позову 701 893,13 грн.

3. Закрити підготовче провадження у справі.

4. Призначити справу до судового розгляду по суті на 16.03.2026 об 11:00 год.

5. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Львівської області за адресою: 79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128, зал судових засідань № 7.

6. Явка повноважних представників сторін в судове засідання обов`язкова.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

8. Веб-адреса суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

9. Звернути увагу сторін на те, що відповідно до ст.135 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема, за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Суддя Мазовіта А.Б.