Справа № 909/229/26
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.02.2026 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Гули У. І. розглянувши матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця", вул. Єжи Гедройця, буд.5, м. Київ, 03150

до відповідача: ПАТ "КРАМАТОРСЬКИЙ ЗАВОД ВАЖКОГО ВЕРСТАТОБУДУВАННЯ", вул. Ужгородська, буд. 4В, м. Перечин, Ужгородський район, 89200

про стягнення заборгованості в сумі 1 058 400 грн 00 коп.

в с т а н о в и в :

24.02.2026 до Господарського суду Івано-Франківської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Українська залізниця" з вимогою стягнути з ПАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування" штрафні санкції у розмірі 588 000,00 грн штрафу та 470 400,00 грн пені відповідно до умов Договору № ПК/ВЧД-9/24470/Ю від 10.09.2024.

Згідно з ч. 1 ст. 27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів (ч. 5 ст. 29 ГПК України).

Водночас, предмет позову (стягнення грошових коштів) не пов`язаний з місцем виконання договорів та не залежать від місця виконання договорів, тому підстави для застосування альтернативної територіальної підсудності за правилом ч. 5 ст. 29 ГПК України, відсутні.

Враховуючи, що позивач звернувся з позовом про стягнення грошових коштів, за порушення строку встановленого договором, у даному випадку застосовуються положення про загальну територіальну підсудність.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, зокрема, про місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Згідно з відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача - ПАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування" () є : вул. Ужгородська, буд. 4В, м. Перечин, Ужгородський район, Закарпатська область, 89200.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2006 у справі Сокуренко і Стригун проти України (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду, термін встановленим законом у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках ЄСПЛ дійшов висновку, що не може вважатися судом, встановленим законом, національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Таким чином, логічним є висновок про те, що розгляд справи судом, яка йому не підсудна, є безумовною підставою для скасування процесуального рішення, ухваленого за результатами вирішення спірних правовідносин, а також може розцінюватись як перевищення судом повноважень, компетенції, прийняття ним завідомо неправосудного рішення тощо.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на вище наведене, суд дійшов висновку, що справа №909/229/26 підлягає передачі за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Закарпатської області.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 233-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

справу № 909/229/26 за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" до ПАТ "Краматорський завод важкого верстатобудування" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 588 000,00 грн штрафу та 470 400,00 грн пені передати за територіальною підсудністю до Господарського суду Закарпатської області (вул. Коцюбинського, 2А, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Гула У.І.