ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2026 р. Справа№ 910/7093/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Майданевича А.Г.

Ткаченка Б.О.

при секретарі судового засідання : Шевченко Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Захарова А.С.;

від відповідача: Іздебська У.І.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод готових сніданків "Аеро-зет"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2026 року (повне судове рішення складено 20.01.2026 року)

у справі №910/7093/25 (суддя Котков О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод готових сніданків "Аеро-зет"

до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод готових сніданків "Аеро-зет" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - відповідач) про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.04.2025 року № 60/34-р/к у справі № 369/60/39-рп/к.24; визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.04.2025 року № 60/55-р/к у справі № 355/60/25-рп/к.24; визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.04.2025 року № 60/56-р/к у справі № 376/60/46-рп/к.24.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2026 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод готових сніданків "Аеро-зет" до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсними та скасування рішень - залишено без розгляду на підставі ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод готових сніданків "Аеро-зет" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2026 року у справі №910/7093/25 скасувати та передати справу для продовження розгляду до Господарського суду міста Києва.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, зокрема, 236 Господарського процесуального кодексу України.

Так, представник скаржника зазначив, що оскаржувану ухвалу постановлено в умовах об`єктивно непереборних воєнних обставин та наслідків масованої нічної атаки, що унеможливили своєчасне повідомлення суду, подання заяви та участь у засіданні, а наслідки ухвали є непропорційними та такими, що фактично позбавляють апелянта ефективного судового захисту.

При цьому, представник скаржника вказав, що керівник товариства (директор), як законний представник апелянта, у зв`язку з масованою нічною атакою та повторними повітряними тривогами, перебував в укритті, що призвело до фактичної відсутності сну/відпочинку та зниження працездатності. У сукупності з наслідками атаки (перебої електропостачання та інтернету) це унеможливило своєчасне прибуття на судове засідання та (або) своєчасне подання клопотання через електронні засоби.

Крім того, представник скаржника зауважив, що аварійні (екстрені) відключення електроенергії в місті Києві 13.01.2026 року об`єктивно зумовлювали перебої у роботі домашніх та мобільних мереж, що вплинуло на доступ до інтернету та електронних сервісів, зокрема «Електронний суд».

Водночас, за твердженням представника скаржника, технічні збої ЄСІТС/підсистеми «Електронний суд», перебої інтернету з`єднання та наслідки відключень електроенергії можуть становити поважні причини неможливості вчинення процесуальної дії або повідомлення суду у визначений час, за умови подання доказів об`єктивності та непереборності таких обставин.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2026 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Коротун О.М., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод готових сніданків "Аеро-зет" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2026 року у справі №910/7093/25 залишено без руху.

Апелянтом протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було усунено недоліки та подано до суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у розмірі 2266,40 грн.

Відтак, скаржником усунено недоліки поданої апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод готових сніданків "Аеро-зет" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2026 року у справі №910/7093/25.

23.02.2026 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника відповідача до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого представник відповідача просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2026 року у справі №910/7093/25 без змін.

Крім того, представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема зазначив, що змісту п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що неявка позивача (його представника) та неповідомлення про причини такої неявки є самостійною та достатньою підставою для залишення позову без розгляду, а норми законодавства не передбачають необхідності у повторності або систематичності невчинення позивачем (його представником) таких дій.

При цьому, представник відповідача вказав, що позивач у підготовче засідання, призначене на 13.01.2026 року о 12:00, не з`явився, жодних заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. Позивач не скористався жодним із доступних способів комунікації із судом, зокрема не здійснив телефонного дзвінка до суду для повідомлення про неможливість прибути у засідання (номери телефоні секретарів знаходяться у вільному доступі на сайті суду).

Така процесуальна бездіяльність за твердженням представника відповідача свідчить про недотримання позивачем обов`язку належної процесуальної поведінки та не може покладатися в основу тверджень про незаконність ухвали суду.

Водночас, представник відповідача зауважив, що посилання позивача на поважність причин неявки у зв`язку з повітряними тривогами та воєнною обстановкою є необґрунтованими, оскільки позивачем не було надано належних та допустимих доказів того, що безпосередньо у місті Києві на момент підготовчого засідання існували обставини, які унеможливлювали пересування, прибуття до суду чи використання засобів зв`язку.

Разом з цим, за твердженням представника відповідача, що твердження позивача про нібито упередженість суду є оціночними та не підтверджені жодними доказами. Незгода сторони з процесуальними рішеннями суду або попереднє скасування ухвали апеляційною інстанцією не свідчать про відсутність неупередженості суду першої інстанції.

27.02.2026 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника скаржника до суду надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого представник скаржника, зокрема зазначив, що фізична неможливість ранкової явки до суду після ночі в укритті. Перебування всю ніч у сховищі/укритті під час повітряної тривоги, без сну та з постійною загрозою життю, об`єктивно позбавляє людину безпечної фізичної спроможності вранці з`явитися до суду та здійснювати процесуальні дії на рівні, необхідному для належного представництва інтересів юридичної особи.

Крім того, представник скаржника зауважив, що у такій процесуальній конфігурації залишення позову без розгляду з формальних причин, коли неявка була зумовлена надзвичайними обставинами (повітряна тривога/масований обстріл/збої ЄСІТС), потенційно рівнозначне позбавленню права на судовий захист.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/805/26 від 04.03.2026 року, у зв`язку перебуванням судді Коротун О.М. на лікарняному, відповідно до підпунктів 2.3.22., 2.3.43. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/7093/25.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2026 року сформовано колегію суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Майданевич А.Г., Ткаченко О.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2026 року прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод готових сніданків "Аеро-зет" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2026 року у справі №910/7093/25 у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Майданевич А.Г. Ткаченко Б.О.

Представник скаржника в судовому засіданні 04.03.2026 року Північного апеляційного господарського суду підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Ухвалу Господарського суду міста Києва скасувати.

Представник відповідача в судовому засіданні 04.03.2026 року Північного апеляційного господарського суду заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив відмовити в її задоволенні. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2026 року залишити без змін.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Предметом апеляційного перегляду у даній справі є питання щодо наявності підстав для залишення без розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод готових сніданків "Аеро-зет" до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсними та скасування рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.12.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. При цьому, даною ухвалою позивача було попереджено, зокрема, про те, що у разі нез`явлення його представника у судове засідання, позов відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України може бути залишений без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.01.2026 року у справі №910/7093/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод готових сніданків "Аеро-зет" до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсними та скасування рішень - залишено без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Так, підставою для залишення позову без розгляду стала неявка позивача в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.ч. 1- 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, за змістом ч. 3 ст. 196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи може відмовитися від свого права брати участь в судовому засіданні, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, учасник справи має право:

- брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника);

- не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.11.2022 року у справі №905/458/21.

Дії суду у випадку неявки в судове засідання учасника справи визначені у ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до частини 4 якої у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У системно-логічному зв`язку із цією нормою перебуває норма, закріплена в п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Системний аналіз змісту ч. 4 ст. 202 та п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що процесуальним наслідком неявки позивача в судове засідання є залишення позову без розгляду.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.11.2022 року у справі №905/458/21.

В своїй апеляційній скарзі, позивач зазначає, що оскаржувану ухвалу постановлено в умовах об`єктивно непереборних воєнних обставин та наслідків масованої нічної атаки, що унеможливили своєчасне повідомлення суду, подання заяви та участь у засіданні, а наслідки ухвали є непропорційними та такими, що фактично позбавляють апелянта ефективного судового захисту.

Так, указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

З початку повномасштабної військової агресії населені пункти України систематично зазнають ракетних ударів, а в прифронтових містах і селах - бомбардувань, артилерійських та мінометних обстрілів.

Оповіщення про загрозу або виникнення таких надзвичайних ситуацій здійснюється через системи оповіщення різних рівнів, електронні комунікаційні мережі загального користування тощо, відповідно до статті 30 Кодексу цивільного захисту України, Положення про організацію оповіщення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій та організації зв`язку у сфері цивільного захисту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2017 року №733, зокрема шляхом уривчастого звукового попереджувального сигналу «Увага всім» та трансляції відповідного повідомлення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайної ситуації (далі - сигнал «повітряна тривога»).

Чинним законодавством України у сфері цивільного захисту передбачений чіткий алгоритм поведінки громадян та відповідні повноваження органів державної влади, місцевого самоврядування, керівників підприємств і організацій усіх форм власності у випадку виникнення надзвичайної ситуації. Шляхом відповідних оповіщень (сигналів і повідомлень) органи управління цивільного захисту доводять до мешканців населених пунктів інформацію про загрозу та виникнення надзвичайних ситуацій, повітряної тривоги, аварій, катастроф, епідемій, пожеж тощо. Після отримання таких оповіщень громадяни мають діяти відповідно до наданих інструкцій та правил цивільного захисту. Зокрема, припинити роботу та вжити необхідних заходів безпеки (рішення Ради суддів України від 05.08.2022 №23).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається з відкритих джерел, зокрема «Київ цифровий» (https://kyiv.digital/storage/air-alert/stats.html) 13.01.2026 року з 08.46 до 14.01.2026 року 00:05 повітряна тривога в Києві не оголошувалася.

Тобто, більше ніж за три години до засідання в місті Києві повітряна тривога не оголошувалася.

Так, колегія суддів критично оцінює посилання скаржника, як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали на аварійні та екстрені відключення електроенергії, технічні збої ЄСІТС/підсистеми «Електронний суд», перебої інтернету з`єднання та наслідки відключень електроенергії, що становити поважні причини неможливості вчинення відповідної процесуальної дії або повідомлення суду у визначений час, оскільки скаржником не доведено належними та допустимими в розумінні статей 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України, що саме у період, критичний для повідомлення суду або прибуття у засідання, була наявна повна відсутність електропостачання та зв`язку.

Також, не надано доказів неможливості використання мобільного зв`язку, альтернативних джерел живлення або подання відповідної заяви після відновлення доступу до електронних сервісів. Саме по собі посилання на загальновідомі відключення без доведення конкретного впливу на процесуальні дії скаржника не є достатнім.

Скаржник також не скористався жодним із доступних способів комунікації із судом, зокрема не здійснив телефонного повідомлення про неможливість прибути у судове засідання тощо.

Враховуючи вищевикладене, твердження скаржника, що керівник товариства (директор), як законний представник апелянта, у зв`язку з масованою нічною атакою та повторними повітряними тривогами, перебував в укритті, що призвело до фактичної відсутності сну/відпочинку та зниження працездатності. У сукупності з наслідками атаки (перебої електропостачання та інтернету) це унеможливило своєчасне прибуття на судове засідання та (або) своєчасне подання клопотання через електронні засоби, не заслуговує на увагу та не можуть вважатися безумовною підставою для визнання причин неявки поважними.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги, твердження представника відповідача викладене у відзиві на апеляційну скаргу, що попри складну безпекову ситуацію, представник відділення прибув у судове засідання, суддя та секретар судового засідання перебували на робочих місцях, а інші судові засідання у цей день відбувалися у штатному режимі. Це свідчить про відсутність об`єктивних перешкод для здійснення правосуддя та участі сторін у процесі.

Так, колегією суддів враховано, що об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 05.06.2020 року у справі №910/16978/19 зазначила, що обов`язковими умовами для застосування передбачених ч. 4 ст. 202, п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України процесуальних наслідків неявки позивача у судове засідання є одночасно його належне повідомлення про час і місце судового засідання та відсутність заяви позивача про розгляд справи за його відсутності.

З огляду на висновки Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.11.2022 року у справі № 905/458/21 щодо застосування приписів, які закріплені у ч. 4 ст. 202 та у п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів відзначає, що у суду виникає обов`язок залишити позов без розгляду у разі (1) неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, (2) не повідомив суд про причини його неявки та (3) не надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

Колегія суддів враховує, що у разі відсутності у позивача наміру брати участь у судовому засіданні, статті 202, 226 Господарського процесуального кодексу передбачають подання позивачем заяви про розгляд справи за його відсутності. Тобто право позивача як особи, яка подала позов та зацікавлена в його розгляді, не бути присутнім у судовому засіданні кореспондується з його обов`язком подати до суду відповідну заяву про розгляд справи за його відсутності.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2020 року у справі №910/16978/19 та від 16.10.2020 року у справі №910/8816/19, Верховного Суду від 25.11.2020 року у справі №910/15226/19, від 09.11.2022 року у справі №925/1376/21.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце підготовчого судового засідання, у засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав та про причини неявки суд не повідомив.

За таких обставин, враховуючи неявку позивача у підготовче засідання без поважних причин, а також неподання останнім заяви про розгляд справи за його відсутності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність застосування імперативних приписів процесуального закону та залишення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод готових сніданків "Аеро-зет" без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача в судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 17.03.2023 року у справі №910/17906/21, від 16.10.2020 року у справі №910/8816/19, від 21.12.2020 року у справі № 910/18360/19.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає інші посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування постановленої у справі ухвали.

У той же час за змістом ч. 4 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Відповідно суд не позбавив позивача права на судовий захист.

Судом апеляційної інстанції при винесені даної постанови було надано обґрунтовані та вичерпні відповіді доводам апелянта із посиланням на норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Колегія суддів погоджується з твердженнями відповідача викладеними у відзиві на апеляційну скаргу.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду ухвали судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні статей 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покласти на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод готових сніданків "Аеро-зет" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2026 року у справі №910/7093/25 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.01.2026 року у справі №910/7093/25 залишити без змін.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №910/7093/25 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.Г. Майданевич

Б.О. Ткаченко

Дата підписання 09.03.2026 року.