ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

20 лютого 2026 року м. ЧернівціСправа № 926/4367/25

За позовом Виробничого кооператив «Путильський лісгосп», смт. Путила, Вижницький район, Чернівецька область

до 1. Путильської селищної ради, смт. Путила, Вижницький район, Чернівецька область;

2. Державне спеціальне господарське підприємство "ЛІСИ УКРАЇНИ", місто Київ

про визнання неправомірним та скасування рішення

Суддя Гончарук О.В.

секретар судового засідання Чиборак У.Г.

Представники сторін:

від позивача Костишена В.Л.

від відповідача 1 не з`явився;

від відповідача 2 Чайковський І.А, Нагнибіда В.І.

Обствнини справи: Виробничий кооператив «Путильський лісгосп» звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом в якому просить визнати неправомірним та скасувати рішення виконавчого комітету Путильської селищної ради від 14.05.2003 за №73/5 «Про оформлення права власності на адмінбудинок з належними до нього будівлями та спорудами», визнання неправомірним та скасування свідоцтва серії АА №926940 про право власності на нерухоме майно від 22.07.2003, видане Карпатському державному спеціалізованому лісогосподарському підприємству агропромислового комплексу, згідно рішення виконкому Путильської селищної ради від 14.05.2003р. за № 73/5 за типом об`єкта адміністративний будинок, який знаходиться за адресою: Чернівецька область, Путильський район, смт. Путила, вул. Українська, 216; визнання права власності на адміністративний будинок та господарські споруди загальною площею 800, 50 кв.м., адмінбудинок, А, 800,50 кв.м, гараж, Б, 78,30 кв.м., котельня, В, 64.97кв.м., сарай, Г, 77,17 кв.м.; вбиральня, Д, 6,24кв.м, колодязь, К, 1.31 кв.м, огорожа, 1; ворота, 2, 7.5 кв.м., хвіртка, 3, 5.4 кв.м, що знаходяться за адресою: Чернівецька область, Путильський район, смт. Путила, вул. Українська, 216 за Виробничим кооперативом «Путильський лісгосп» ().

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірне нерухоме майно було створене та набуте за рахунок майна трудового колективу Путильського міжколгоспного лісгоспу, яке у 2001 році було передано новоствореному державному спеціалізованому лісогосподарському підприємству виключно в оперативне управління без переходу права власності. Відповідно до статутних документів правопопередника відповідача-2, майно, створене до квітня 2001 року, залишалося у власності трудового колективу.

У 2013 році договір передачі майна в оперативне управління було розірвано, а майно повернуто трудовому колективу та передано виробничому кооперативу «Путильський лісгосп», який є його засновником і правонаступником. Надалі між позивачем та правопопередником відповідача-2 укладалися договори оренди спірного майна, що, на переконання позивача, підтверджує відсутність у відповідача-2 права власності на нього.

Позивач зазначає, що у 2003 році виконавчим комітетом Путильської селищної ради було прийнято рішення, на підставі якого оформлено право власності на спірне нерухоме майно за державним підприємством без наявності належних правовстановлюючих документів та без припинення права власності трудового колективу, що суперечить вимогам цивільного законодавства.

У 2025 році позивач звернувся до органу державної реєстрації з метою реєстрації права власності на вказане майно, однак йому було відмовлено у зв`язку з наявністю запису про право власності за відповідачем-2. Неможливість реалізації права власності у позасудовому порядку стала підставою для звернення до суду.

Обґрунтовуючи позов, позивач посилається, зокрема, на положення статей 13, 19, 41 Конституції України, статей 316, 317, 319, 328, 346, 392 Цивільного кодексу України, статті 182 Цивільного кодексу України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також на принцип обов`язковості дій органів державної влади та органів місцевого самоврядування виключно в межах наданих законом повноважень.

Позивач вважає, що спірне нерухоме майно не вибувало з власності трудового колективу, не було відчужене у встановленому законом порядку, а тому рішення органу місцевого самоврядування та видане на його підставі свідоцтво про право власності підлягають скасуванню, а право власності на майно визнанню за позивачем.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 23.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.01.2026.

« 06» січня 2026 року, через систему «Електронний суд», від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 36) в якому відповідач 1 зазначає, що єдиним документом, яким позивач підтверджує своє право на володіння майном, з позиції викладеній у позовній заяві, є угода № 295 від 15.11.2013 про розірвання договору від 17.02.2001 «Про передачу майна в оперативне управління» до якого додається акт приймання - передачі про повернення всього майна трудового колективу, яке було отримано в оперативне.

Вважає, що у зв`язку із цим рішення реєстратора у відмові на реєстраціє права власності за позивачем є законним, а вимоги заявлені позивачем у позові є необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку із чим просить суд відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

« 15» січня 2026 року, через систему «Електронний суд», від відповідача 2 надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 186), в якому відповідач 2 зазначає про безпідставність твердження позивача щодо надання пайових внесків «у вигляді основних засобів виробництва, земельних ділянок, грошових коштів, лісових площ та інше» як обґрунтування набуття речового права на предмет спору в дійсній справі.

Незалежно від організаційно-правової форми Путильського районного міжколгоспного лісгоспу, жодного доказу набуття ним майна, яке є предметом спору у справі № 926/4367/25, у період з 01 серпня 1974 року по 15 квітня 1991 року, а так само після вказаної дати, позивачем не надано, а отже заявлені позовні вимоги щодо захисту наявного речового права є передчасними.

« 19» січня 2026 року, через систему «Електронний суд», від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 227) в якому заперечує обставини наведені у відзивах на позов.

Підготовче засідання призначене на 22.01.2026 не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Гончарука О.В. у щорічній відпустці.

« 26» січня 2026 року, через систему «Електронний суд», від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. № 352).

Ухвалою суду від 29.01.2026 підготовче засідання призначено на 20.02.2025.

Ухвалою суду від 20.02.2026 задоволено клопотання позивача та відповідача 2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

У підготовче засідання 20.05.2026 представник відповідача 2 не з`явився, що не перешкоджає проведенню підготовчого засідання без його участі.

Присутні у підготовчому засіданні 20.02.2026 представники позивача та відповідача 2 не заперечують проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, зокрема, учасникам справи надано достатньо часу для реалізації ними їх процесуальних прав, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 177, 185, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 11 год. 00 хв. « 19» березня 2026 року в залі судових засідань №2 Господарського суду Чернівецької області за адресою: м. Чернівці, вул. Ольги Кобилянської, 14.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Гончарук