ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2026 р. Справа№ 910/6332/25

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ходаківської І.П.

суддів: Демидової А.М.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.

за участю представників:

від позивача: Дмитренко А. А.

від відповідача: Логонович О. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дарницького району" м. Києва

на рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2025 (повний текст рішення складено 11.09.2025)

у справі № 910/6332/25 (суддя Бондарчук В. В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія"

до Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дарницького району" м. Києва

про стягнення 1 165 796, 67 грн

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог.

В травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дарницького району" м. Києва (надалі - відповідач) про стягнення 1165796,67грн. майнової шкоди, яка заподіяна транспортному засобу позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, судових витрат, у тому числі на проведення експертиз.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, як особою відповідальною за забезпечення безпечного експлуатаційного стану ділянки дороги не забезпечено умов щодо безпеки використання автомобільних доріг у м. Києві, по вул. Харківське шосе, 172, внаслідок чого транспортний засіб позивача отримав пошкодження на суму 1165796,67грн., які позивач і просив стягнути з відповідача.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення.

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.09.2025 у справі № 910/6332/25 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дарницького району" м. Києва на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" 1165796,67 грн. майнової шкоди, 25800,00грн. понесених витрат на проведення товарно-транспортної експертизи та експертизи обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди і 13989,56грн. судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що дорожньо-транспортна пригода 05.11.2024, сталася внаслідок бездіяльності Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дарницького району" м. Києва, як балансоутримувача дороги, який має здійснювати постійний контроль за станом усіх елементів дороги та розташованих на ній каналізаційних споруджень. Це стало підставою для покладення на відповідача обов`язку відшкодування завданої майнової шкоди відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст апеляційної скарги та її доводів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 08.09.2025 у справі №910/6332/25, Комунальне підприємство "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дарницького району" м. Києва звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати згадане рішення суду як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 9, 24 Закону України "Про дорожній рух", ст. 16 Закону України "Про автомобільні дороги України" та ухвалити нове рішення про відмову в позові. Зокрема, скаржник зазначає, що судом не враховано, що відповідальність за шкоду спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди через зламаний фіксатор люку оглядового колодязя має нести балансоутримувач каналізаційного люку, а не балансоутримувач дорожнього покриття.

Відзив на апеляційну скаргу

16.10.2025 через систему "Електронний суд" від Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіональна газова компанія" просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зокрема, позивач зазначає, що відповідач не надав доказів на підтвердження факту перебування оглядового колодязю та/або каналізаційного люку на балансі утримувача водопровідних мереж; відповідач зобов`язаний постійно контролювати стан усіх елементів дорожніх об`єктів, негайно усувати виявлені пошкодження, відшкодовувати збитки власникам транспортних засобів, якщо ДТП сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2025 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дарницького району" м. Києва на рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2025 у справі № 910/6332/25 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ходаківська І. П., судді: Демидова А. М., Владимиренко С. В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.10.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дарницького району" м. Києва на рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2025 у справі № 910/6332/25, справу прийнято колегією суддів у визначеному складі до свого провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 26.11.2025.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.11.2025 продовжено строк розгляду апеляційної скарги Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дарницького району" м. Києва на рішення від 08.09.2025 у справі № 910/6332/25 господарського суду міста Києва. У справі № 910/6332/25 оголошено перерву до 24.12.2025.

У судовому засіданні 24.12.2025 протокольно оголошено перерву до 28.01.2026.

Присутній у судовому засіданні 28.01.2026 представник відповідача просив задовольнити апеляційну скаргу.

Присутній у судовому засіданні 28.01.2026 представник позивача просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Обставини справи, встановлені судом першої та перевірені судом апеляційної інстанції, визначення відповідно до них правовідносин.

Як встановлено судом першої та перевірено судом апеляційної інстанції, 05.11.2024 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Харківське шосе, 172 в районі перехрестя з вул. Рибалка в полосі руху в напрямку вул. Вербицького в м. Києві здійснив наїзд на люк оглядового колодязя, який у зв`язку зі зламаним фіксатором мав люфт та половина якого знаходилася над дорогою, про що інспектором Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції Лисенком О.М. складено акт обстеження ділянки вулично-шляхової мережі та схему місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія та номер НОМЕР_2 , транспортний засіб Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 на праві власності належить ТОВ "Регіональна газова компанія" (позивачу).

Відповідно до наказу Головного управління з питань майна Київської міської державної адміністрації №23 від 21.02.2002 ділянка дороги по вулиці Харківське шосе, 172 в місті Києві закріплена на праві повного господарського відання за Комунальним підприємством "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дарницького району" м. Києва.

Згідно зі ст. 3 Статуту Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дарницького району" м. Києва, затвердженого розпорядженням Київської міської державної адміністрації №2738, підприємство створено з метою забезпечення безпечного руху транспорту та пішоходів по закріпленій мережі. Предметом діяльності підприємства є виконання необхідного комплексу робіт із технічного нагляду, утримання та ремонту шляхів, підземних пішохідних переходів, вуличної зливної каналізації, каналів, канав, туалетів та інших споруд.

За заявою представника позивача, судовим експертом Любарським К.А. проведено дослідження обстановки та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, за результатом якого надано висновок №005-25 від 11.03.2025, відповідно до якого:

1.В даній дорожній обстановці водій автомобіля Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 з технічної точки зору повинен був рухатись зі швидкістю, яка не перевищувала максимальну дозволену в населеному пункті, а з моменту об`єктивного виявлення небезпеки чи перешкоди для руху - застосувати заходи, направлені на уникнення ДТП, тобто діяти у відповідності до вимог п.п. 12.4 та 12.3 ПДР.

2. В даній дорожній обстановці водій автомобіля Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 при заданих характеристиках дорожньої обстановки не мав технічної можливості уникнути наїзду на перешкоду шляхом своєчасного гальмування з причин, викладених у дослідній частині.

3. В даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п.п. 12.4 та 12.3 ПДР відповідно до яких він мав діяти з технічної точки зору не вбачається і, відповідно його дії не знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП з підстав, викладених в дослідницькій частині.

4.В обставинах досліджуваної ДТП причини її виникнення з технічної точки зору була наявність перешкоди на смузі руху автомобіля Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у вигляді відкритого каналізаційного люку.

За заявою ТОВ "Регіональна газова компанія" судовим експертом Абрамкіном Б.П. проведено товарно-транспортну експертизу, за результатом якої надано висновок № 2198, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 05.11.2024, на дату проведення розрахунків складає: 1 165 796,67 грн.

Звертаючись з даним позовом, ТОВ "Регіональна газова компанія" зазначає, що пошкодження автомобіля позивача сталось з вини відповідача, яким не було проконтрольовано стан дороги та розташованого на ній оглядового колодязя (люк якого мав зламаний фіксатор та люфт), що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. За вказаних обставин, позивач звернувся до суду з цим позовом до ШЕУ Дарницького району про стягнення майнової шкоди, заподіяної пошкодженням транспортного засобу Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 1 165 796,67 грн.

Відповідач, заперечуючи проти вимог позову, зазначив, що за підприємством на праві господарського відання не закріплені складові (каналізаційні люки) водопровідної мережі, зокрема, відповідач не здійснює заходи з утримання елементів водопровідних мереж, відповідно не є відповідальною особою за заподіяну шкоду автомобілю позивача.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи.

Згідно з ч.1 ст.15, ч.1ст.16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про автомобільні дороги" автомобільна дорога - лінійний комплекс інженерних споруд, призначений для безперервного, безпечного та зручного руху транспортних засобів.

Вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю (ст. 16 Закону України "Про автомобільні дороги").

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" елементами (частинами) об`єктів благоустрою є, в тому числі, покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм.

У відповідності до ст. 9 Закону України "Про дорожній рух" до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, у тому числі: компенсація витрат власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортні пригоди сталися з причин незадовільного експлуатаційного утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, за рішеннями судових органів; забезпечення безпечних, економічних та комфортних умов дорожнього руху; термінове усунення пошкоджень на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах; своєчасне виявлення перешкод дорожньому руху та їх усунення, а у разі неможливості - невідкладне позначення дорожніми знаками, огороджувальними і направляючими засобами; організація виконання встановлених вимог щодо забезпечення безпеки дорожнього руху.

Учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху ( п. 1 ч. 3 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух").

Згідно із п.4 ч. 1 ст.16 Закону України "Про дорожній рух" водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

У частині першій статті 24 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Відповідно до пункту 1 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 року (далі - Єдині правила), Дія Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони (далі - Правила) поширюються на автомобільні дороги загального користування, вулиці і дороги міст та інших населених пунктів, залізничні переїзди (далі - дорожні об`єкти), у межах смуги їх відведення та "червоних ліній" відповідно і є обов`язковими для власників дорожніх об`єктів, органів, що здійснюють управління ними, та їх користувачів, а також для підприємств та організацій, що забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів.

Згідно із п. 1 Єдиних правил ремонт і утримання автомобільних доріг забезпечується Агентством відновлення (автомобільних доріг загального користування державного значення), підприємствами та організаціями, уповноваженими Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними та Севастопольською міською держадміністраціями (автомобільних доріг загального користування місцевого значення), підприємствами або балансоутримувачами, утвореними або визначеними органами місцевого самоврядування відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" (вулиць і доріг міст та інших населених пунктів) (далі - підприємства та організації, що забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів).

У відповідності до п. 5 Єдиних правил власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, користувачі дорожніх об`єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов`язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об`єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об`єктів, забрудненню навколишнього середовища.

За умовами п. 11 Єдиних правил власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, підприємства та організації, що забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів, зобов`язані, в тому числі:

- своєчасно і якісно виконувати роботи з ремонту та утримання дорожніх об`єктів відповідно до Технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів, затверджених наказом Мінрегіону від 14 лютого 2012 р. № 54, ДСТУ 3587:22 "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вимоги до експлуатаційного стану", ДСТУ 8749:2017 "Безпека дорожнього руху. Огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт";

- постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух;

- контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями;

- відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів.

Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху встановлює ДСТУ 3587:2022 "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги. Вимоги експлуатаційного стану" (далі - ДСТУ 3587:2022).

Цей стандарт поширюється на автомобільні дороги загального користування та вулиці населених пунктів (далі - автомобільні дороги) і залізничні та трамвайні переїзди. Цей стандарт установлює вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг за умовами забезпечення безпеки дорожнього руху (п. 1.1. та п. 1.2. ДСТУ 3587:2022).

Згідно зі п. 5.1.1. ДСТУ 3587:2022 автомобільні дороги, залізничні та трамвайні переїзди повинні відповідати рівню вимог до експлуатаційного стану їхніх складових і забезпечувати безпеку учасників дорожнього руху, а також ТЗ під час їхнього руху з дозволеною швидкістю.

У відповідності до п. 5.2.7. ДСТУ 3587:2022 люки оглядових колодязів та дощоприймачі зливостічних колодязів повинні відповідати вимогам ДСТУ Б В.2.5-26, а лотки водовідвідні для транспортних пішохідних зон - ДСТУ Б EN 1433 і розташовуватися не вище рівня дорожнього покриву. Заниження люку оглядового колодязя відносно рівня дорожнього покриття дозволено не більше ніж на 1 см, а дощоприймача зливостічного колодязя та лотка водовідвідного - не більше ніж на 2 см.

Пославшись на вказані норми законодавства та висновки викладені в постанові Верховного Суду від 29.01.2025 у справі №201/1763/22, суд першої інстанції вказав, що саме на власників або уповноважених ними дорожньо-експлуатаційні організації (у разі передання дороги на баланс таким організаціям) покладений обов`язок постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, та відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів. З даним висновком погоджується колегія судів апеляційної інсанції.

Відповідно до Наказу Головного управління з питань майна Київської міської державної адміністрації №23 від 21.02.2002 ділянка дороги по вулиці Харківське шосе, 172 в місті Києві закріплена на праві повного господарського відання за ШЕУ Дарницького району.

Дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , сталася 05.11.2024. Водій даного автомобіля, рухаючись по вул. Харківське шосе, 172 в районі перехрестя з вул. Рибалка в полосі руху в напрямку вул. Вербицького в м. Києві, здійснив наїзд на люк оглядового колодязя, який у зв`язку зі зламаним фіксатором мав люфт та половина якого знаходилася над дорогою, внаслідок чого транспортному засобу завдано механічних пошкоджень, а позивачу матеріальних збитків у розмірі відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля. Згідно з висновком судового експерта № 005-25 за результатами дослідження обстановки та механізму дорожньо-транспортної пригоди за участі автомобіля Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в обставинах досліджуваної ДТП причини її виникнення з технічної точки зору була наявність перешкоди на смузі руху автомобіля Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 у вигляді відкритого каналізаційного люку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 16 Закону України "Про дорожній рух" водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

У частині першій статті 24 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху встановлює ДСТУ 3587-97 "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану", який чинний від 01 січня 1998 року (далі - ДСТУ 3587-97). Ці вимоги ДСТУ 3587-97 є обов`язковими.

Автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів.

Люки оглядових колодязів повинні відповідати вимогам ГОСТ 3634. Відхилення висотної позначки кришки люка відносно рівня покриття проїзної частини не повинно перевищувати 1,0 см (пункт 3.1.7 ДСТУ 3587-97).

Відповідно до пункту 2 Єдиних правил, ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління "Укравтодору", а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов`язані: постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів (пункт 11 розділу 2 "Обов`язки і права власників дорожніх об`єктів або уповноважених ними органів, дорожньо-експлуатаційних організацій" Єдиних правил).

Якщо балансоутримувач дороги, який повинен здійснювати постійний контроль за станом усіх елементів дороги та розташованих на ній каналізаційних споруджень, допустив бездіяльність, це є підставою для покладення на нього обов`язку відшкодування завданої майнової шкоди відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України.

Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.02.2020 у справі №916/2586/18 та від 30.10.2019 у справі №639/2132/18.

Як встановлено судом першої інстанції, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 , після дорожньо-транспортної пригоди, підтверджується висновком експерта товарно-транспортної експертизи № 2198 від 30.12.2024, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту складає 1 165 796,67 грн.

За вказаних обставин, оскільки відповідач не проконтролював стан дороги, на якій сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого транспортному засобу Audi Q7, реєстраційний номер НОМЕР_1 заподіяно механічних пошкоджень, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог ТОВ "Регіональна газова компанія" до відповідача про стягнення майнової шкоди у розмірі 1165796,67 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог до відповідача та, що саме відповідач мав відповідати за утримання дороги, яка перебуває на його балансі під час дорожньо-транспортної пригоди.

Доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, є такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення та зводяться до переоцінки доказів та встановлених судом обставин.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що учаснику справи надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86, 269 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Судові витрати

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору за результатами розгляду апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Дарницького району" м. Києва залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 08.09.2025 у справі №910/6332/25 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.П. Ходаківська

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко