ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2026 р.м. ХарківСправа № 922/4530/25

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Трофімова І.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (61002, м. Харків, вул. Кирпичова, 2)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крабхауз" (61002, м. Харків, вул. Манізера, 4)
про стягнення 144'702,29 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Національний технічний університет "Харківський політехнічний інститут" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Крабхауз", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 144'702,29 грн, з яких 96'836,69 грн - заборгованість з орендних платежів з ПДВ (нарахування за лютий, березень, квітень, травень, вересень (частково) та жовтень 2025 року); 47865,60 грн - заборгованість з експлуатаційних витрат з ПДВ (нарахування за жовтень 2024 жовтень 2025 року), у зв`язку з неналежним виконанням Договору оренди № 1904-Н від 21.10.2005.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.12.2025 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі №922/4530/25, розгляд справи було вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від №922/4530/25, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

Відповідач своїм правом на захист не скористався, відзив на позов не надав. Разом з цим, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 22.12.2025 була вручена уповноваженій особі відповідача 26.12.2025, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

02.02.2026 від позивача надійшла заява (вх. №2598) про закриття провадження в частині позивних вимог у зв`язку з частковою сплатою відповідачем, а саме заборгованості з орендних платежів з ПДВ у розмірі 96'836,69 грн.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив такі обставини.

21 жовтня 2005 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (далі - Орендодавець) та ТОВ "КРАБХАУЗ" (далі - Орендар) укладено договір оренди № 1904-Н (далі - договір оренди № 1904-Н), відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - нежитлові приміщення на 1-му поверсі учбового корпусу верстато інструментального технікуму (літ. А-4) (далі - Майно), загальною площею 186,7 кв.м., розміщене за адресою: місто Харків, вулиця Красіна, буд.4, що знаходиться на балансі Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут".

Відповідно до п. 10.1. договору оренди № 1904-Н його укладено на 11 місяців, до 20 вересня 2006 року.

На виконання умов договору оренди № 1904-Н підписано акт приймання-передачі орендованого майна від 21 жовтня 2005 року, згідно із яким відповідач прийняв у строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення на 1-му поверсі учбового корпусу верстато-інструментального технікуму (літ. А-4) (далі - Майно), загальною площею 186, 7 кв.м., що розташовані за адресою: місто Харків, вулиця Красіна, буд.4.

До вказаного договору оренди неодноразово вносилися зміни.

Додатковою угодою № 1 від 05 жовтня 2006 року до договору оренди внесені зміни, відповідно до яких замість слів "Загальною площею 186, 7 кв.м." читати "загальною площею 176, 6 кв.м.".

Додатковою угодою № 3 від 01 лютого 2007 року до договору оренди № 1904-Н договір було викладено у новій редакції та нотаріально посвідчено ПН ХМНО Полікашиним Ю.В.

Відповідно до пункту 1 договору оренди у редакції додаткової угоди № 3 Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно нежитлові приміщення 1-го поверху № III, IV, 10, 10а, 11, 12, 27, 28, 29, 30 учбового корпусу верстато- інструментального технікуму (літ. А-4) за адресою: місто Харків, вулиця Красіна, буд.4 (далі - Майно), загальною площею 176, 6 кв.м., що знаходяться на балансі Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (далі - Балансоутримувач).

Відповідно до пункту 10.1 договору договір укладено строком на 5 років, до 20 жовтня 2010 року включно.

Додатковою угодою № 4 до договору оренди договір продовжено строком на 2 роки, до 21.10.2012.

Додатковою угодою № 5 від 19 жовтня 2012 року договір продовжено на 15 років, до 21 жовтня 2027 року. Одночасно із цим, внесені зміни до предмету договору в пункті 1.1 абзац перший після слів "1-го поверху" читати "№ III, IV, IVа, IVб, IVв, 10, 10а, 11, 12, 27, 27а, 27б, 27в, 28, 29, 30" і далі за текстом.

Позивач вказує, що на час звернення до суду із відповідним позовом вказаний договір оренди є діючим.

Відповідно до пункту 5.8 договору оренди № 1904-Н у редакції від 21.10.2005 року (первинна редакція) Орендар (відповідач у справі) зобов`язаний укласти в 2- місячний термін з дати підписання договору оренди з Балансоутримувачем орендованого Майна договір про відшкодування його витрат на утримання орендованого Майна, на компенсацію плати податку на землю та договори з відповідними комунальними службами або з Балансоутримувачем на їх послуги, з наданням Орендодавцю копії цих договорів.

На виконання умов укладеного договору оренди 21 грудня 2005 року між Національним технічним університетом "Харківський політехнічний інститут" (далі - позивач, Балансоутримувач) та ТОВ "КРАБХАУЗ" (далі - відповідач, Орендар) укладено договір № 228-Ф про відшкодування витрат на утримання орендованого майна, надання комунальних послуг, компенсацію плати податку на землю та сплату Орендарем Балансуотримувачу 50 % орендної плати.

У зв`язку із неодноразовим продовженням строку дії договору оренди, до договору № 228- Ф від 21.12.2005 також вносилися відповідні зміни.

Додатковою угодою № 4 від 05 квітня 2013 року до договору № 228-Ф від 21.12.2005 року цей договір продовжено на 15 років, тобто з 21 жовтня 2012 року до 21 жовтня 2027 року.

Таким чином, на час звернення до суду із відповідним позовом договір № 228- Ф від 21.12.2005 про відшкодування витрат на утримання орендованого майна, надання комунальних послуг, компенсацію плати податку на землю та сплату Орендарем Балансуотримувачу 50 % орендної плати, також є діючим.

Відповідно до пункту 3.3 договору оренди (у редакції додаткової угоди № 3) орендна плата перераховується Орендарем щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до вимог діючої Методики, у наступному порядку:

- безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами у розмірі 50 %;

- на рахунок, визначений Балансоутримувачем у розмірі 50 %.

Відповідно до пункту 2.2.4 договору № 228-Ф від 21.12.2005, укладеним із Балансоутримувачем, Орендар взяв на себе обов`язок отримувати Балансоутримувача в термін до 08 числа місяця, наступного за звітним рахунки, у тому числі по орендній платі. При цьому, цим же пунктом визначено, що Орендар перераховує Балансоутримувачу орендну плату в розмірі 50 % із урахуванням ПДВ від цієї частини, а також окремо нарахований ПДВ на 50 % від орендної плати, яку Орендар самостійно перераховує до бюджету.

Відповідно до пункту 2.2.5 договору № 228-Ф від 21.12.2005 року Орендар взяв на себе обов`язок щомісячно, не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, вносити платежі по рахункам, зазначеним в п 2.2.4 цього договору, на рахунок Балансоутримувача.

Зміни щодо порядку сплати орендної плати між сторонами не вносилися.

Позивач стверджує, що внаслідок неналежного виконання умов договору, укладеного між позивачем та відповідачем, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість з орендної плати у розмірі 96'836,69 грн (нарахування за лютий, березень, квітень, травень, вересень (частково) та жовтень 2025 року).

Відповідно до пункту 2.2.4 договору № 228-Ф від 21.12.2005, укладеним із Балансоутримувачем, Орендар взяв на себе обов`язок отримувати Балансоутримувача в термін до 08 числа місяця, наступного за звітним рахунки, у тому числі по відшкодуванню експлуатаційних витрат.

Так, відповідно до пункту 1.2 договору № 228-Ф від 21.12.2005, укладеним із Балансоутримувачем, Балансоутримувач НТУ "ХПІ" забезпечує обслуговування, експлуатацію і ремонт будівлі учбового корпусу загальною площею 4888, 5 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Харків, вулиця Красіна, буд. 4, забезпечує утримання прибудинкової території, а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно орендованої ним площі будівлі.

Відповідно до пункту 2.2.5 договору № 228-Ф від 21.12.2005 Орендар взяв на себе обов`язок щомісячно, не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, вносити платежі по рахункам, зазначеним в п 2.2.4 цього договору, на рахунок Балансоутримувача.

Додатковою угодою № 2 до договору № 228-Ф внесено зміни до пункту 1.2 договору слова "загальною площею 4888, 5 кв.м." замінено словами "загальною площею 5249, 0 кв.м.". Крім того, у пункті 2.2.4 договору другий абзац викладено у редакції "- по відшкодуванню витрат на утримання Майна (експлуатаційних витрат)".

Зміни щодо порядку відшкодування експлуатаційних витрат між сторонами не вносилися.

Внаслідок неналежного виконання умов договору, укладеного між позивачем та відповідачем, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по експлуатаційним витратам у розмірі 47'865,60 грн (нарахування жовтень 2024 року - жовтень 2025 року) детальний розрахунок заборгованості надається окремо.

Відповідно до детального розрахунку заборгованості по експлуатаційним витратам заборгованість за жовтень 2024 року вересень 2025 року складає 44'069 грн.

Позивач стверджує, що станом на дату подання цього позову були проведені нарахування за жовтень 2025 року у розмірі 3796,60 грн, тому до предмету спору входить заборгованість у розмірі 44'069 + 3796,60 = 47'865,60 грн.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно приписів ст. ст. 626, 627, 628, 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частинами 1, 5 ст. 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України).

В силу положень ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України, ч. 7 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Приписами ст. ст. 610, 612 ЦК України, встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3.3. договору оренди (у редакції додаткової угоди № 3) орендна плата перераховується Орендарем щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до вимог діючої Методики, у співвідношенні:

- безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами - у розмірі 50 %;

- на рахунок, визначений Балансоутримувачем - у розмірі 50 %.

Відповідно до пункту 2.2.5 Договору № 338-Ф Орендар взяв на себе обов`язок щомісячно, не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, вносити платежі по рахункам, які зазначені в п. 2.2.4 цього договору на рахунок Балансоутримувача.

Як убачається з матеріалів справи, відповідачем неналежним чином виконувались умови спірних договорів в частині здійснення оплат в передбачений договорами строк, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у загальній сумі 144'702,29 грн грн.

Водночас вже під час розгляду справи відповідачем частково сплачено заборгованості з орендних платежів з ПДВ у розмірі 96'836,69 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи, що заявлена до стягнення сума боргу частково сплачена відповідачем, що підтверджується наданими доказами, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині стягнення заборгованості з орендних платежів з ПДВ у розмірі 96'836,69 грн, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Суд роз`яснює сторонам, що у відповідності до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості з експлуатаційних витрат з ПДВ (нарахування за жовтень 2024 жовтень 2025 року) у сумі 47'865,60 грн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір у розмірі 801,30 грн покладається на відповідача. Судовий збір у розмірі 1621,10 грн підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України, для чого останньому необхідно звернутись до господарського суду з відповідним клопотанням.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 231, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Крабхауз" (61002, м.Харків, вул. Манізера, 4, ) на користь Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (61002, м. Харків, вул. Кирпичова, 2, ) заборгованість з експлуатаційних витрат у сумі 47865,60 грн та 801,30 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Провадження у справі в частині стягнення 96'836,69 грн орендних платежів - закрити.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасники справи:

Позивач - Національний технічний університет "Харківський політехнічний інститут" (61002, м. Харків, вул. Кирпичова, 2, ).

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Крабхауз" (61002, м. Харків, вул. Манізера, 4, ).

СуддяІ.В. Трофімов