ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 рокум. ОдесаСправа № 916/4544/24
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

секретар судового засідання - І.С. Мисько,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Г.А. Варбаногло

від відповідача: Л.І. Пудлінська

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25»

на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 17.11.2025 (суддя Т.Г. Д`яченко, м. Одеса, повне рішення складено 17.11.2025)

у справі №916/4544/24

за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25»

про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів, скасування реєстраційної дії,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог та історія справи

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25», в якій просила:

-визнати незаконним рішення позачергових загальних зборів Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25», прийняте 12.09.2024, оформленим протоколом №1/2024 позачергових загальних зборів членів Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25» () від 12.09.2024, посвідченим 02.10.2024 Бежан А.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за №№2761, 2762;

-скасувати реєстраційну дію державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Лєсної Т.О. в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 10.10.2024 №004040707 «Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу» - Житлово-будівельний кооператив «Центральний-25» та запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про зміну інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою, зміну керівника або відомостей про керівника юридичної особи, зміну фізичних осіб або зміну відомостей про фізичних осіб платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо, вчинені на підставі рішення позачергових загальних зборів Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25», прийнятого 12.09.2024, яке оформлене протоколом №1/2024 позачергових загальних зборів членів Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25» () від 12.09.2024, посвідченим 02.10.2024 Бежан А.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрованим в реєстрі за №№2761, 2762.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення позачергових загальних зборів Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25» прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України щодо порядку скликання і проведення загальних зборів, та за відсутності кворуму для прийняття рішень, чим порушені корпоративні права позивача як члена кооперативу на участь в управлінні кооперативом.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 07.05.2025 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю. Витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн покладено на позивача.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що з огляду на недоведеність факту членства ОСОБА_1 у Житлово-будівельному кооперативі «Центральний-25» станом на дату прийняття оскаржуваного позивачем рішення, судом не встановлено наявності у позивача корпоративних прав на участь в управлінні та вирішенні питань діяльності Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25», зокрема, і участі у прийнятті відповідних рішень зборів членів кооперативу.

12.05.2025 до Господарського суду Одеської області від представника Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №916/4544/24, відповідно до якої представник відповідача просила стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19200,00 грн.

19.05.2025 до суду представником позивача надано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, відповідно до якого позивач просив суд зменшити розмір витрат позивача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу адвокатів Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25», які підлягають розподілу між сторонами, до розміру 2000,00 грн, посилаючись на те, що у заяві про стягнення витрат на професійну правничу допомогу заявлено до стягнення 19200,00 грн та жодним чином не обґрунтовано, що відповідач не міг передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку; порушено принцип пропорційності судових витрат до предмета позову та подання представником відповідача адвокатом Мирончук Н.В. необґрунтованих заяв і клопотань під час розгляду справ; договором №03/2024 про надання правової допомоги від 12.11.2024 не визначний розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката Мирончук Н.В., а також не визначений порядок обчислення таких витрат, що не узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суд від 07.10.2025 у справі №916/4544/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Одеської області від 07.05.2025 у справі №916/4544/24 залишено без змін. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 17.11.2025 у справі №916/4544/24 заяву представника Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25» від 12.05.2025 вх.№ГСОО 2-726/25 у справі №916/4544/24 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн. В іншій частині заяву залишено без задоволення.

Частково задовольняючи заяву відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що заявлена відповідачем сума є неспівмірною зі складністю даної справи, нерозумною та несправедливою, у зв`язку з чим підлягає зменшенню, а саме: за актом прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правничих послуг від 07.02.2025 та розрахунку (детального опису робіт) до 5200,00 грн та за актом від 30.01.2025 прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 12.11.2024 до 6800,00 грн, що загалом становить 12000,00 грн.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги

Не погодившись з додатковим рішенням суду, Житлово-будівельний кооператив «Центральний-25» звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 17.11.2025 у справі №916/4544/24 та увалити нове, яким задовольнити заяву представника Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі.

Мотивуючи апеляційну скаргу, апелянт зазначив, що місцевим господарським судом порушено право відповідача на доступ до суду, оскільки розгляд витрат на правову допомогу останнього було здійснено без участі відповідача та його представника, хоча представник останнього надав письмову заяву до суду, в якій вказав, що бажає брати участь у судовому засіданні і просив про відкладення розгляду заяви на іншу дату.

Також скаржник звернув увагу на те, що адвокатами відповідача у зв`язку із складним становищем останнього було вказано значно меншу суму гонорару, ніж її реальна вартість за договором про надання правничої допомоги, а тому загальна сума гонорару для виплат двом адвокатам була вказана лише в сумі 19200,00 грн за довготривалий період надання правової допомоги, а саме з 13.11.2024 до 17.11.2025, за який справа більше десяти разів призначалась судом до розгляду, у зв`язку з чим представниками відповідача готувались та подавались до суду по суті позовних вимог необхідні заяви, клопотання, відзиви та інші заяви необхідні для розгляду справи, при цьому місцевий господарський суд не здійснив належне дослідження всіх матеріалів справи та дійшов безпідставного висновку щодо необхідності зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Позиція позивача щодо апеляційної скарги

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення суду - змінити та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

ОСОБА_1 зазначила про те, що є пенсіонеркою та вважає суму витрат на правову допомогу в сумі 19200,00 грн неспівмірною ані з розміром пенсії, ані зі складністю справи, а тому вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, а стягнуті додатковим рішенням суду грошові кошти у розмірі 12000,00 грн, такими, що підлягають зменшенню.

Рух справи, заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції

Апеляційна скарга зареєстрована судом 02.12.2025 за вх.№4899/25.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2025 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25» на додаткове Господарського суду Одеської області від 17.11.2025 у справі №916/4544/24 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/4544/24 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

16.12.2025 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/4544/24.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25» на додаткове Господарського суду Одеської області від 17.11.2025 у справі №916/4544/24. Встановлено позивачу строк до 07.01.2026 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Розгляд апеляційної скарги призначено на 27.01.2026 о 10:00 год.

05.01.2026 представник позивача через систему «Електронний суд» - адвокат Пудлінська Л.І. подала відзив на апеляційну скаргу.

При розгляді 27.01.2026 справи №916/4544/24 судове засідання не вдалось провести до кінця у зв`язку з непрацездатністю системи відеоконференцзв`язку з причин неможливості встановлення з`єднання та відсутності доступу до сайту підсистеми ВКЗ (http://vkz.court.gov.ua) через мережу інтернет, про що 27.01.2026 складено акт про несправність (неналежне функціонування) системи відеоконференцзв`язку за підписом керівника апарату суду, начальника відділу інформаційних технологій та ЗІ і помічника судді.

Наведені обставини зумовили неможливість розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні 27.01.2026, з огляду на що колегією суддів оголошено перерву в даному судовому засіданні до 16.02.2026 об 11:00 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.01.2026 повідомлено учасників справи про те, що наступне судове засідання з розгляду апеляційної скарги Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25» на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 17.11.2025 у справі №916/4544/24 відбудеться 16.02.2026 об 11:00 год, а також про місце його проведення.

У судовому засіданні, яке відбулось 16.02.2026, представником відповідача заявлено усне клопотання про долучення письмових пояснень до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суду відмовлено у задоволенні усного клопотання представника скаржника про долучення письмових пояснень, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 161 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 161 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Підстави, час та черговість подання заяв по суті справи визначаються цим Кодексом або судом у передбачених цим Кодексом випадках. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (частини друга - четверта статті 161 Господарського процесуального кодексу України).

В свою чергу, відповідно до статей 258 та 263 Господарського процесуального кодексу України заявами по суті справи на стадії апеляційного провадження є саме апеляційна скарга та відзив на апеляційну скаргу.

Таким чином, враховуючи, що письмові пояснення, які просить долучити скаржник, заявлені поза межами строку, встановленого судом апеляційної інстанції, а також те, що у апеляційному провадженні заявами по суті справи є апеляційна скарга і відзив на апеляційну скаргу, а подання додаткових пояснень при перегляді справи у апеляційному провадженні не передбачено, і суд апеляційної інстанції у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 161 Господарського процесуального кодексу України, не вважав за необхідне та не надавав скаржнику дозволу на подання додаткових пояснень щодо окремих питань, які б виникли при розгляді справи в суді апеляційної інстанції та не призначав строк для їх подання, судовою колегією відмовлено у задоволенні усного клопотання представника скаржника про долучення письмових пояснень.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, апеляційна інстанція дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Згідно із статтею 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини першої статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У частині третій цієї ж статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1)попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2)визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3)розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із частинами першою, другою статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно із частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. При цьому перевірка цих доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Колегією суддів встановлено, що відповідач дотримався вимог щодо строків звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення та розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу і подання відповідних доказів на виконання частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною другою статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1)розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2)розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що факт понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, зокрема, на підставі договору про надання правничої допомоги та відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості. Відсутність документального підтвердження факту понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до положень частини третьої статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.06.2019 у справі №916/1340/18.

Із наданих заявником документів вбачається, що 12.11.2024 між адвокатом Мирончук Ніною Василівною (далі - адвокат) та Житлово-будівельним кооперативом «Центральний-25» (далі - клієнт) укладено договір №03/2024 про надання правової допомоги (далі - договір №03/2024 від 12.11.2024), відповідно до пункту 1.1. якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

За цим договором адвокат Мирончук Ніна Василівна, діючи в інтересах клієнта, приймає на себе доручення Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25» про надання правової допомоги та послуг представника в судах всіх інстанцій з питань, пов`язаних з підготовкою до розгляду та розглядом судами справи, а клієнт, зі своєї сторони, зобов`язується сплатити гонорар за дії адвоката (представника) по наданню правової допомоги на підставі акту узгодження суми гонорару, а також у випадку необхідності - фактичні витрати, пов`язані з виконанням договору (пункт 2.2. договору №03/2024 від 12.11.2024).

Пунктом 6.2. договору №03/2024 від 12.11.2024 визначено, що розмір гонорару, порядок його обчислення і внесення визначаються за домовленістю сторін шляхом складання та підписання акту узгодження суми гонорару та порядку розрахунків.

За домовленістю сторін цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та може бути укладений у формі електронного правочину (пункт 9.1. договору№03/2024 від 12.11.2024). Договір вважається укладеним з моменту його підписання або підписання договору в електронному вигляді і діє протягом трьох років з часу його складання або до його виконання, припинення чи розірвання (пункт 9.2. договору №03/2024 від 12.11.2024).

30.01.2025 між адвокатом Мирончук Ніною Василівною та Житлово-будівельним кооперативом «Центральний-25» складено та підписано акт прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 12.11.2024, відповідно до якого за час з моменту укладення договору по дату підписання сторонами даного акту адвокатом надано відповідачу наступні послуги:

-юридичні консультації з приводу розгляду Господарським судом Одеської області справи №916/4544/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25» - 2 години - 600 грн (вартість 1 години консультації - 300 грн, 2 х 300 = 600);

-складення заяви про вступ у справу в якості представника відповідача та про ознайомлення з матеріалами справи №916/4544/24 - 1 година та подання її 13.11.2024 до канцелярії суду (300 + 300 = 600), всього 600 грн;

-складення повторно заяви про ознайомлення з матеріалами справи - 1 година та подання її 20.11.2024 до канцелярії Господарського суду Одеської області (300 + 300 = 600), всього 600 грн;

-ознайомлення з матеріалами справи - за 3 години всього 900 грн (3 х 300 = 900);

-складення відзиву на позовну заяву на 10 сторінках - 10 годин (350 х 10 = 3500);

-складення клопотання про визнання поважною причини пропуску визначеного судом строку для подання відзиву на позовну заяву та продовження строку для надання відзиву на позов на 3 сторінках - 2 години (2 х 300 = 600), всього 600 грн;

-складення клопотання про витребування доказів на 3 сторінках - 2 години (2 х 300 = 600), всього 600 грн;

-складення клопотання про витребування доказів на 3 сторінках - 2 години (2 х 300 = 600), всього 600 грн;

-складення заяви про відвід судді на 5 сторінках - 5 годин (5 х 300 = 1500), всього 1500 грн;

-участь у судових засіданнях: прибуття у підготовче засідання в приміщення Господарського суду Одеської області 20.11.2024 о 14:30 год - 700 грн; прибуття у підготовче засідання в приміщення Господарського суду Одеської області 04.12.2024 о 12:30 год - 700 грн; прибуття у підготовче засідання в приміщення Господарського суду Одеської області 20.01.2025 об 11:30 год - 700 грн.

Таким чином, всього надано послуг адвокатом Мирончук Ніною Василівною, з урахуванням часу по кожному з видів робіт, необхідних при наданні професійної правничої допомоги клієнту - Житлово-будівельному кооперативу «Центральний-25» по справі №916/4544/24 за договором про надання правової допомоги від 12.11.2024 на загальну суму 11600 грн.

Акт підписано між сторонами без будь-яких зауважень.

Відповідачем надано розрахунок (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Мирончук Ніною Василівною та здійснених витрат по кожному з видів робіт, необхідних при наданні професійної правничої допомоги) клієнту - Житлово-будівельному кооперативу «Центральний-25» по справі №916/4544/24 за договором про надання правової допомоги від 12.11.2024. Вказаний розрахунок за своїм змістом дублює акт прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 12.11.2024.

Також з матеріалів справи вбачається, що 07.02.2025 між Пудлінською Ларисою Іванівною (виконавцем) та Житлово-будівельним кооперативом «Центральний-25» (замовником) укладено договір про надання правничої допомоги (далі - договір від 07.02.2025), за умовами якого:

-виконавець надає правничу допомогу при розгляді Господарським судом Одеської області справи №916/4544/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25» про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів, скасування реєстраційної дії;

-виконавець зобов`язаний розробити правову позицію, підготувати необхідні процесуальні документи для розгляду справи судом, представляти інтереси замовника при розгляді справи судом та в інших органах та організаціях (за необхідності); надавати замовнику необхідну правову консультацію;

-оплата: одноразово - 3000 грн; періодично - 700 грн за кожне призначене судове засідання; поштові витрати, роздрукування та ксерокопіювання документів - оплачуються окремо;

-строк дії договору - до моменту набрання чинності судовим рішенням.

Крім того, 07.02.2025 між Пудлінською Ларисою Іванівною (виконавцем) та Житлово-будівельним кооперативом «Центральний-25» (замовником) укладено доповнення до договору від 07.02.2025 щодо визначення обсягу повноважень.

Згідно із актом прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правничих послуг від 07.02.2025 за час з моменту укладення договору по дату підписання сторонами даного акту виконавцем Пудлінською Ларисою Іванівною надано відповідачу наступні правничі послуги:

-юридичні консультації з приводу розгляду Господарським судом Одеської області справи №916/4544/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25» про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів, скасування реєстраційної дії - 2 години;

-ознайомлення з матеріалами справи - 3 години;

-складання процесуальних документів: заяви про долучення копії статуту Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25» - 1 година; заяви про відсутність документів, витребуваних судом - 2 години; заяви про розгляд справи в режимі відеоконференції - 1 година;

-участь у судових засіданнях: 10.02.2025, 03.03.2025, 12.03.2025, 19.03.2025, 26.03.2025, 14.04.2025, 07.05.2025.

У акті зазначено, що замовник не має претензій до виконавця з приводу об`єму та якості надання правничих послуг.

У розрахунку (детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Пудлінською Ларисою Іванівною та здійснених витрат по кожному з видів робіт, необхідних при наданні професійної правничої допомоги) клієнту - Житлово-будівельному кооперативу «Центральний-25» по справі №916/4544/24 за договором про надання правової допомоги від 07.02.2025 зазначено наступне:

-юридичні консультації з приводу розгляду Господарським судом Одеської області справи №916/4544/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25» про визнання недійсним рішення позачергових загальних зборів, скасування реєстраційної дії - 2 години - 600 грн (вартість 1 години консультації - 300 грн, 2 х 300 = 600);

-ознайомлення з матеріалами справи - 3 години, всього 900 грн (3 х 300 = 900);

-складання процесуальних документів: заяви про долучення копії статуту Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25» - 1 година 300 грн; заяви про відсутність документів, витребуваних судом - 2 години (2 х 300) - 600 грн; заяви про розгляд справи в режимі відеоконференції - 1 година - 300 грн;

-участь у судових засіданнях: 10.02.2025 - 700 грн, 03.03.2025 - 700 грн, 12.03.2025 - 700 грн, 19.03.2025 - 700 грн, 26.03.2025 - 700 грн, 14.04.2025 - 700 грн, 07.05.2025 - 700 грн.

Таким чином, всього обсяг наданих послуг, виконаних адвокатом Пудлінською Людмилою Іванівною, та здійснених витрат часу по кожному з видів робіт, необхідних при наданні професійної правничої допомоги клієнту - Житлово-будівельному кооперативу «Центральний-25» по справі №916/4544/24 за договором про надання правової допомоги від 07.02.2025 складає у загальному розмірі 7600 грн.

В матеріалах справи наявні також докази сплати відповідачем грошових коштів за надану адвокатом Мирончук Ніною Василівною та адвокатом Пудлінською Ларисою Іванівною правову допомогу.

Колегія суддів зазначає, що розмір понесених стороною судових витрат на професійну правничу допомогу встановлюється судом, зокрема, на підставі договору про надання правничої допомоги та відповідних доказів щодо вартості наданих послуг (виконаних робіт).

За змістом частини третьої статті 237 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

Статтею 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

За змістом частини третьої статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Отже, надання адвокатом правничої допомоги в порядку представництва у суді здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, положення щодо якого містяться, зокрема у главі 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, стаття 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору. Згідно з положеннями цієї статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно із статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити такі висновки:

(1)договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені у частині другій статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

(2)за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

(3)як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4)адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5)адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як положеннями цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

(6)відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність.

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, від 07.09.2020 у справі №910/4201/19.

У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18 та від 09.12.2021 у справі № 922/3812/19 вказано, що адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Як неодноразово вказував Верховний Суд, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно зі статтею 74 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

Південно-західний апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити, що вирішення питання щодо розподілу витрат на оплату послуг адвоката є дискрецією суду, який розглядає відповідне питання з урахуванням конкретних обставин справи в їх сукупності та реалізується ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки наведених учасниками справи обґрунтувань, дослідження та оцінки доказів за правилами статей 86, 210 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів зазначає, що подані відповідачем докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу (договори та акти) в цілому у сукупності відповідають вимогам статей 73, 75-79 Господарського процесуального кодексу України, є належними і допустимими, надають об`єктивну можливість встановити домовленість між адвокатом і клієнтом щодо фактичної вартості послуг правничої допомоги, а також підтверджують заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу.

Апеляційний суд вважає, що за встановлених обставин та норм права, з огляду на умови договорів про надання правової допомоги та надані відповідачем докази в обґрунтування понесених ним судових витрат у Господарському суді Одеської області, витрати на правову допомогу є пов`язаними з даною справою, підтвердженими та відповідають фактично наданим послугам.

Щодо критеріїв оцінки розміру витрат на надання послуг правничої допомоги колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2)чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3)поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4)дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України ).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Такі висновки, викладені, зокрема, в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, постанові Великої Палати Верховного суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З матеріалів справи та змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що суд першої інстанції під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, врахувавши, що розмір витрат на правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, а й відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, вирішив не присуджувати відповідачу всі його витрати.

Так, суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи всі аспекти даної справи, для належного представлення інтересів відповідача у цій справі заявлені витрати не відповідають критеріям реальності та розумності, враховуючи не тільки характер спірних відносин, обсяг фактично виконаних послуг та їх вартісну оцінку, а також необхідність всіх вказаних в актах виконаних робіт/наданих послуг витрат.

Місцевий господарський суд за результатами аналізу наданого відповідачем акту від 30.01.2025 прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 12.11.2024 дійшов висновку, що витрати необхідно зменшити до 6800,00 грн, а саме: юридична консультація - 600,00 грн, складання заяви про вступ у справу в якості представника та про ознайомлення з матеріалами справи - 400,00 грн, складання повторно заяви про ознайомлення з матеріалами справи подання її до канцелярії суду - 400,00 грн, ознайомлення з матеріалами справи - 500,00 грн, складання відзиву на позовну заяву - 2000,00 грн, складання клопотання про визнання поважною причини пропуску визначеного судом строку для подання відзиву на позову заяву та продовження строку для надання відзиву на позов - 400,00 грн, складання клопотання про витребування доказів - 400,00 грн, складання клопотання про витребування доказів - 400,00 грн, складання заяви про відвід судді - 400,00 грн, прибуття у підготовче засідання 20.11.2024 о 14:30 - 500,00 грн, прибуття у підготовче засідання 04.12.2024 о 14:30 - 400,00 грн, прибуття у підготовче засідання 20.01.2025 о 14:30 - 400,00 грн.

Також місцевий господарський суд вважав, що відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг за договором про надання правничих послуг від 07.02.2025 витрати відповідача необхідно зменшити до 5200,00 - грн, а саме: юридичні консультації - 600,00 грн, ознайомлення з матеріалами справи - 500,00 грн, складання заяви про долучення копії статуту - 00,00 грн, складання заяви про відсутність документів, витребуваних судом - 400,00 грн, складання заяви про розгляд справи в режимі відеоконференції - 200,00 грн, участь у судовому засіданні 10.02.2025 - 500,00 грн, участь у судовому засіданні 03.03.2025 - 500,00 грн, участь у судовому засіданні 12.03.2025 - 500,00 грн, участь у судовому засіданні 19.03.2025 - 500,00 грн, участь у судовому засіданні 26.03.2025 - 500,00 грн, участь у судовому засіданні 14.04.2025 - 500,00 грн, участь у судовому засіданні 07.05.2025 - 500,00 грн.

Таким чином, господарський суд першої інстанції, оцінюючи обґрунтованість заперечень відповідача, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерії розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, дійшов висновку, що заявлена відповідачем сума є неспівмірною зі складністю даної справи, нерозумною та несправедливою, у зв`язку з чим підлягає зменшенню.

Колегія суддів підтримує наведений висновок суду першої інстанції, оскільки з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених і поданих до суду відповідачем заяв та матеріалів, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, витрати відповідача на професійну правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн є обґрунтованим та розумним розміром компенсації за надані адвокатами послуги з надання правничої допомоги відповідачу.

Доводи позивача стосовно того, що позивачем у позовній заяві зазначено орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, що є відмінним від розміру заявленої суми таких витрат у відзиві на позов, колегія суддів відхиляє, виходячи з наступного.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.12.2021 у справі № 922/676/21 зазначено, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

Застосування відповідних положень статті 124 Господарського процесуального кодексу України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи, а також інших чинників, а сторона не позбавлена права доводити розмір фактично понесених витрат під час розгляду спору. Подібний висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.10.2024 у справі № 922/2826/23, від 19.06.2024 у справі № 910/14962/21.

Апеляційний суд вважає, що у даному випадку зазначення відповідачем у відзиві на позов орієнтовного розрахунку витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, що є відмінним від розміру заявленої суми таких витрат у відповідній заяві позивача (19200,00 грн), не порушило принцип змагальності та не завадило іншій стороні спору (позивачу) належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат, оскільки в матеріалах справи наявні заперечення позивача щодо заявлених до стягнення витрат.

Південно-західний апеляційний господарський суд зазначає, що застосування судами статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України та статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» залежить від доведеності надання адвокатами послуг з правничої допомоги, наданих до суду доказів на підтвердження здійснення відповідних витрат та від обставин обґрунтованості і співмірності відповідних витрат.

При цьому апеляційний суд звертає увагу, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, а також підтверженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

Колегія суддів при апеляційному перегляді додаткового рішення суду першої не виявила у діях суду порушень приписів статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України або інших порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до ухвалення судом незаконного рішення.

При цьому сама лише незгода скаржника з наданою судом оцінкою обставин справи не вказує на те, що така оцінка була проведена з порушенням норм права.

Твердженням скаржника про те, що оскаржуване додаткове рішення було неправомірно прийняте судом першої інстанції у судовому засіданні без участі представника відповідача, який шляхом подання відповідного клопотання просив відкласти розгляд справи, судом апеляційної інстанції оцінюються критично, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору або окремого процесуального питання у відповідному судовому засіданні, з урахуванням чого та беручи до уваги те, що явка повноважних представників сторін у судовому засіданні 17.11.2025 обов`язковою не визнавалась, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість висновку Господарського суду Одеської області про відмову у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи №916/4544/24.

Таким чином, звертаючись з апеляційною скаргою, Житлово-будівельний кооператив «Центральний-25» не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування ним норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови скасування прийнятого судового рішення.

Згідно із статтею 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, Південно-західний апеляційний господарський суд вважає за необхідне апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25» залишити без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення місцевого господарського суду - без змін за відсутності визначених процесуальним законом підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 284 ГПК України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Центральний-25» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 17.11.2025 у справі №916/4544/24 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені статтями 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повну постанову складено 23.02.2026.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран