УХВАЛА

16.03.2026Справа № 910/2673/26
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши

заяву Заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради

про забезпечення позову

у справі за позовом Заступника керівника Київської міської прокуратури

в інтересах держави в особі Київської міської ради

до: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІНТА ПЛЕЙС»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРУНОК ПЛЮС»

про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою,

без повідомлення (виклику) представників учасників справи

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Заступника керівника Київської міської прокуратури в інтересах держави в особі Київської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІНТА ПЛЕЙС» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРУНОК ПЛЮС» про усунення перешкод власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою по вул. Вербицького Архітектора, 36-А у Дарницькому районі міста Києва, у якому заявлено такі вимоги:

1) скасувати державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІНТА ПЛЕЙС» () на нежитлову будівлю літ. «Г» загальною площею 203,7 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Вербицького Архітектора, 36-А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), здійснену на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Качулиної Я.В. від 02.12.2022 (індексний номер рішення 65649096), з одночасним припиненням права власності ТОВ «ПІНТА ПЛЕЙС»;

2) скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Меженської К.С. про державну реєстрацію права власності (із відкриттям розділу) на нежитлову будівлю літ. «Г» загальною площею 203,7 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Вербицького Архітектора, 36-А, (індексний номер рішення про державну реєстрацію прав: 63438679 від 14.02.2022) за Товариством з обмеженою відповідальністю «ДАРУНОК ПЛЮС» () із закриттям розділу і реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000);

3) визнати недійсним договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :90:159:0122 площею 0,2121 га на вул. Вербицького Архітектора, 36-А у Дарницькому районі м. Києва, що укладений 05.11.2024 між Київською міською радою () та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПІНТА ПЛЕЙС» (), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З. та зареєстрований в реєстрі за номером 3740;

4) зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІНТА ПЛЕЙС» () повернути територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради () земельну ділянку площею 0,2121 га на вул. Вербицького Архітектора, 36-А у Дарницькому районі м. Києва (кадастровий номер :90:159:0122) з приведенням її у придатний для використання стан шляхом знесення за власний рахунок розташованої на ній будівлі, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000).

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням прав територіальної громади міста Києва неправомірними діями відповідачів, а саме: здійсненням самочинного будівництва шляхом забудови комунальної земельної ділянки за відсутності волі її власника; реєстрацією речового права на об`єкт самочинного будівництва та отриманням у користування земельної ділянки у поза конкурентний спосіб строком на 15 років.

Одночасно із указаним позовом прокурор подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить суд:

- до набрання судовим рішенням законної сили вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю літ. «Г» загальною площею 203 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Вербицького Архітектора, 36-А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), право власності на яку зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «ПІНТА ПЛЕЙС» ();

- до набрання судовим рішенням законної сили вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно - в тому числі приймати рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію змін стосовно нежитлової будівлі літ. «Г» загальною площею 203,7 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Вербицького Архітектора, 36-А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), право власності на яку зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «ПІНТА ПЛЕЙС» () та вносити будь-які записи про такі зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову прокурор вказує, що спорудження спірної нежитлової будівлі на земельній ділянці комунальної форми власності здійснено за відсутності правовстановлюючих документів, а сама будівля має ознаки самочинного будівництва, яка на даний час зареєстрована на праві власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «ПІНТА ПЛЕЙС» (). При цьому, прокурор з урахуванням практики Великої Палати Верховного Суду, наведеної у постанові від 17.12.2025 у справі № 908/2388/21 зазначає, що у разі відчуження відповідачем-1 спірного об`єкту нерухомості під час розгляду справи судом, прокурор буде змушений ініціювати залучення нового набувача майна як співвідповідача та змінювати (доповнювати) позовні вимоги або ж заявляти новий позов у разі вчинення таких дій відповідачем-1 після винесення судового рішення, що не відповідає принципам процесуальної ефективності та економії. Як стверджує прокурор, право відповідача-1 на розпорядження спірним нерухомим майном наразі не обмежено, та останній може у будь-який момент відчужити його, внаслідок чого захист порушених прав позивача в межах заявлених позовних вимог буде неефективним. Водночас, відсутність на даний час будь-яких доказів дій Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІНТА ПЛЕЙС», які б могли підтвердити його намір здійснити відчуження майна, не спростовує наявності у нього можливості відчужити нерухоме майно у будь-який час.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Положення зазначеної норми пов`язують вирішення питання про забезпечення позову з обґрунтуванням обставин необхідності такого забезпечення в контексті положень статті 73 ГПК України, яке (забезпечення) застосовується в якості гарантії задоволення вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Частиною 1 ст. 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення у майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Відповідний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість вчинення відповідачем певних дій не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Разом з тим, законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення із заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Як встановлено судом, позовні вимоги у даній справі обґрунтовано тим, що нежитлова будівля літ. «Г» загальною площею 203,7 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Вербицького Архітектора, 36-А, яка розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :90:159:0122, є самочинним будівництвом в силу положень ч. 1 ст. 376 ЦК України, оскільки побудована на земельній ділянці, яка для цієї мети не відводилась та за відсутності документів, що надають право на проведення будівельних робіт.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.03.2026 № 466494725, право власності на вищевказану нежитлову будівлю (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «ПІНТА ПЛЕЙС» () на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 485, 486, виданого 29.11.2022 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Качулиною Я.В. Як зазначає прокурор, відповідно до цього акту приймання-передачі нерухомого майна від 29.11.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАРУНОК ПЛЮС» () передало Товариству з обмеженою відповідальністю «ПІНТА ПЛЕЙС» () вказане нерухоме майно для подальшого внесення до статутного капіталу відповідача-1.

Втім, прокурор стверджує, що право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАРУНОК ПЛЮС» на спірне нерухоме майно було зареєстроване 09.02.2022 на підставі документів, які не є правовстановлюючими, державну реєстрацію здійснено із порушенням вимог чинного законодавства (зокрема, ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), а сама будівля, на яку зареєстроване право власності, має ознаки самочинного будівництва.

Таким чином, за доводами прокурора, відповідач-1, незважаючи на здійснену державну реєстрацію прав на об`єкт самочинного будівництва, не набув права власності на вказане майно і, відповідно, не мав правових підстав для отримання у користування земельної ділянки у позаконкурентний спосіб.

На переконання прокурора, ефективний захист порушених прав може бути забезпечений накладенням арешту на спірне майно, такий захід має логічний зв`язок з предметом позовних вимог, не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача-1, оскільки об`єкт нерухомості залишається у володінні останнього, а заборона державним реєстраторам вчиняти дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на спірне нерухоме майно є адекватним заходом, який буде сприяти уникненню вчинення нових реєстраційних дій відносно спірного нерухомого майна до закінчення розгляду справи, та не створить труднощів при виконанні судового рішення.

Враховуючи те, що спірний об`єкт нерухомого майна, відомості про який внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, може бути відчужений на користь третіх осіб, суд погоджується з доводами прокурора щодо необхідності накладення на нього арешту та заборони вчиняти будь-які дії державною реєстрацією речових прав.

Водночас, суд при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову звертається до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22, у якій зазначено, що можливість відповідача в будь-який момент відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Так, застосування заходу забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне майно, відповідає статтям 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, а також вимогам співмірності, розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог.

При цьому, вжиття заходу забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно відповідача-1 не призведе до невиправданого обмеження майнових прав товариства, оскільки вказане майно залишається у його володінні, а можливість ним розпоряджатися обмежується на певний час, тобто, має тимчасовий характер та є лише збереженням існуючого становища до розгляду справи по суті.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» проведення реєстраційних дій зупиняється на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили.

Так, у разі, якщо до закінчення розгляду справи по суті державним реєстратором будуть здійснені нові реєстраційні дії відносно спірного нерухомого майна, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах даного судового провадження без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення його порушених прав чи інтересів.

Отже, враховуючи ті обставини, що за Товариством з обмеженою відповідальністю «ПІНТА ПЛЕЙС» на даний час зареєстровано право власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю, з правомірністю набуття якого прокурор не погоджується, виконання в майбутньому судового рішення у даній справі, за умови задоволення позовних вимог, безпосередньо залежить від того чи матиме відповідач спірне нерухоме майно у власності, з яким юридично буде пов`язана і доля земельної ділянки, на якій будівля розташована.

Суд зазначає, що забезпечення позову в обраний прокурором спосіб пов`язано із забезпеченням можливості поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів держави в разі задоволення позову, а обрані заходи є адекватними змісту права, про яке заявлено захист і не виходять за його межі, а також базується на обґрунтованих та вмотивованих припущеннях.

Отже, розглянувши заяву прокуратури та перевіривши надані нею докази, суд вважає доводи прокурора обґрунтованими та такими, що свідчать про наявність підстав для застосування обраних ним заходів забезпечення позову.

Відповідно до частин 6, 8 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись статтями 136-137, 140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Заступника керівника Київської міської прокуратури про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- до набрання судовим рішенням законної сили накласти арешт на нежитлову будівлю літ. «Г» загальною площею 203 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Вербицького Архітектора, 36-А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), право власності на яку зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «ПІНТА ПЛЕЙС» ();

- до набрання судовим рішенням законної сили заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно - в тому числі приймати рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію змін стосовно нежитлової будівлі літ. «Г» загальною площею 203,7 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Вербицького Архітектора, 36-А (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), право власності на яку зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «ПІНТА ПЛЕЙС» () та вносити будь-які записи про такі зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з моменту її підписання суддею 16.03.2026 та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала є виконавчим документом і підлягає виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Строк пред`явлення до виконання ухвали про забезпечення позову - до 16.03.2029.

Стягувачем за цією ухвалою є Київська міська прокуратура (вул. Предславинська, 45/9, м. Київ, 03150; ).

Боржником за цією ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю «ПІНТА ПЛЕЙС» (вул. Малишка Андрія, 21-Б, кв. 120, м. Київ, 02192; ).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Тамара Юріївна Трофименко