ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24 лютого 2026 р. Справа № 906/29/26.

Господарський суд Житомирської області у складі судді Вельмакіної Т.М.,

розглядаючи заяву Фермерського господарства "АСК" про забезпечення позову у справі

за позовом Фермерського господарства "АСК"

до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області

про визнання додаткової угоди укладеною

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "АСК" звернулося до суду з позовом до Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі від 17.08.2018 №34/57-18-ДО у наведеній редакції.

Ухвалою від 07.01.2026 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання суду на 23.02.2026.

23.02.2026 через систему "Електронний суд" надійшла заява Фермерського господарства "АСК" про забезпечення позову, у якій заявник просить:

- заборонити Оліївській сільській раді Житомирського району Житомирської області вчиняти будь-які дії (окрім укладення мирової угоди сторонами) щодо розпорядження, зміни цільового призначення та складу угідь, зміни конфігурації та меж, зміну кадастрового номеру, поділу чи об`єднання земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0037, загальною площею 69,4926 га, у тому числі 64,8926 га рілля, 3,2000 га сінокоси, 1,4000 га пасовища, та/або приймати рішення щодо розпорядження земельною ділянкою кадастровий номер кадастровий номер :03:000:0037, загальною площею 69,4926 га, у тому числі 64,8926 га рілля, 3,2000 га сінокоси, 1,4000 га пасовища, або її частиною (в тому числі, але не виключно включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення комунальної власності для продажу права на них на земельних торгах, про здійснення поділу чи об`єднання земельної ділянки, про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою, про передачу у власність, про передачу в оренду чи інше користування, про продаж прав на земельних торгах, про зміну конфігурації, про зміну цільового призначення, про зміну кадастрового номера);

- заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"), державним кадастровим реєстраторам органів Держгеокадастру вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0037, загальною площею 69,4926 га, у тому числі 64,8926 га рілля, 3,2000 га сінокоси, 1,4000 га пасовища (або її частина).

Розглянувши заяву Фермерського господарства "АСК" про забезпечення позову, суд дійшов висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що на даний час на офіційному вебсайті відповідача відсутня інформація про прийняття сесією Оліївської сільської ради рішення за листом-повідомленням (клопотанням) ФГ "АСК" щодо поновлення договору оренди землі №34/57-18-ДО від 17.08.2018. Заявник вказує, що, з огляду на відсутність прийняття сесією Оліївської сільської ради рішення про поновлення договору на новий строк та наявністю на офіційному вебсайті відповідача проекту рішення, яким пропонувалося залишити без задоволення клопотання ФГ "АСК" щодо поновлення договору оренди землі №34/57-18-ДО від 17.08.2018, між позивачем та відповідачем, як власником земельної ділянки, виник спір щодо поновлення договору оренди землі. Заявник стверджує про ймовірність вчинення відповідачем дій по розпорядженню земельною ділянкою в період вирішення спору. Заявник вважає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії по розпорядженню відповідною земельною ділянкою сприятиме запобіганню порушення прав позивача та забезпечить можливість реального судового захисту, а шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти реєстраційні дії щодо спірної земельної ділянки - до закінчення розгляду справи збереже стан відомостей про земельну ділянку у Державному реєстрі прав та в Державному земельному кадастрі, що дасть змогу позивачу відновити порушене право у випадку задоволення позову, не вступаючи у нові судові процеси з новими власниками чи орендарями землі.

Згідно зі ст.136 ГПК господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 ГПК заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.137 ГПК позов забезпечується, зокрема: 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Отже, інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову.

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову з заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору та як наслідок ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі №904/2357/20).

Так, предметом спору за цим позовом є земельна ділянка з кадастровим номером :03:000:0037, загальною площею 69,4926 га, у тому числі 64,8926 га рілля, 3,2000 га сінокоси, 1,4000 га пасовища.

Позов спрямований на поновлення договору оренди землі №34/57-18-ДО від 17.08.2018 шляхом укладення додаткової угоди у наведеній редакції.

Суд враховує, що під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті, та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Суд також враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2024 у справі №754/5683/22 про те, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову. Одним із критеріїв для застосування зазначеного процесуального інституту є співмірність заходів забезпечення позову.

У свою чергу, співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу/відповідачам здійснювати певні дії.

Згідно з частиною 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України. Відповідно до положень статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема розпорядження землями територіальних громад.

Відповідно до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини 1 і 2 статті 319 Цивільного кодексу України).

Зважаючи на викладене, забезпечення позову шляхом встановлення Оліївській сільській раді Житомирського району заборони вчиняти будь-які дії щодо свого майна не є співмірним заходом, позаяк заборона власнику приймати рішення та здійснювати будь-які дії щодо своєї власності є крайньою мірою судового примусу і може застосовуватись у виняткових випадках. Вказане обмеження може призвести до істотних негативних наслідків, а саме - порушення прав та охоронюваних законом інтересів власника земельної ділянки.

Суд вважає, що співмірним до предмету спору та достатнім заходом забезпечення позову у цій справі є - заборона державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"), державним кадастровим реєстраторам органів Держгеокадастру вчиняти реєстраційні дії щодо спірної земельної ділянки.

Згідно з ч.6 ст.140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

У частині 1 статті 141 ГПК України зазначено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Однак, суд не вбачає підстав задля застосовування зустрічного забезпечення з огляду на те, що відповідні заходи не призведуть до негативних наслідків для відповідача чи інших осіб, та спрямовані на те, щоб не допустити зміну відомостей про земельну ділянку у Державному реєстрі прав та у Державному земельному кадастрі, що може унеможливити виконання рішення у даній справі, більше того, такі заходи носять тимчасовий характер, що є адекватною мірою та балансом інтересів сторін у такій ситуації.

Керуючись статтями ст. 136, 137, 140, 234-235 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фермерського господарства "АСК" про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"), державним кадастровим реєстраторам органів Держгеокадастру вчиняти реєстраційні дії щодо земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0037, загальною площею 69,4926 га, у тому числі 64,8926 га рілля, 3,2000 га сінокоси, 1,4000 га пасовища (або її частина).

Стягувач: Фермерське господарство "АСК" (28516, Кіровоградська область, Кропивницький район, село Бокове, вул.Берегова, будинок 45А, ід. код 31077178).

Боржник: Оліївська сільська рада Житомирського району Житомирської області (12402, Житомирська область, Житомирський район, село Оліївка, вул. Леоніда Ступницького, будинок 68, ід. код 04348409).

4. Дана ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена. Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

5. Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років.

Ухвалу підписано 24.02.2026

Суддя Вельмакіна Т.М.
1 - у справу; 2 - позивачу (через Ел.суд) + оригінал.примірник (рек. з повід.); 3 - відповідачу (через Ел.суд).