ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВИДАЧІ СУДОВОГО НАКАЗУ

24 лютого 2026 року Справа № 903/168/26

Суддя Господарського суду Волинської області Бідюк С.В., розглянувши матеріали заяви

за заявою: Приватного підприємства «Теплий Дім ПСП», м. Луцьк

до: Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-2», м. Луцьк

про видачу судового наказу

ВСТАНОВИЛА:

23.02.2026 через «Електронний суд» надійшла заява Приватного підприємства «Теплий Дім ПСП» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-2» про видачу судового наказу.

Розглянувши заяву Приватного підприємства «Теплий Дім ПСП» про видачу судового наказу, суд вважає, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до частин 1, 2 статті 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Пунктом 2-1 частини 1 статті 152 ГПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо заяву подано особою, яка відповідно до частини 6 статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його.

Частиною 5 статті 6 ГПК України визначено, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Електронний кабінет це персональний кабінет (вебсервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.

Отже, Приватне підприємство «Теплий Дім ПСП» має обов`язок з реєстрації Електронного кабінету, однак, такий (згідно з наявною у суду інформацією) не виконало. Відсутність зареєстрованого у Приватного підприємства «Теплий Дім ПСП» кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС також підтверджено самим підприємством у заяві.

Суд звертає увагу, що наявність Електронного кабінету у представника заявника - адвоката Стретович Інни Сергіївни не впливає і не позбавляє такого обов`язку юридичну особу, про що прямо зазначено в абзаці другому частини шостої статті 6 ГПК України.

Таким чином, враховуючи відсутність у заявника зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі Електронний суд ЄСІТС, суд дійшов висновку про відмову Приватному підприємству «Теплий Дім ПСП» у видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (частина 2 статті 152 ГПК України).

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 2-1, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина 1 статті 153 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, заявник не позбавлений можливості звернутись повторно з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 6, 152, 154, 234, 235 ГПК України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Приватному підприємству «Теплий Дім ПСП» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-2» заборгованості у сумі 315112,91 грн.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 24.02.2026.

Ухвали суду підлягають оскарженню до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя С. В. Бідюк