ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.02.2026 м. Івано-ФранківськСправа № 909/60/26

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Горпинюка І.Є., за участі секретаря судового засідання Феденько Н.М., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні матеріали справи № 909/60/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАВІ-ТРАНС" до Фермерського господарства "ЕКО БЕРРІ" про стягнення 260 900,46 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТАВІ-ТРАНС" засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Фермерського господарства "ЕКО БЕРРІ" про стягнення боргу в сумі 260 900,46 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 070725 про надання транспортних послуг у міжнародному та регіональному сполученні від 07 липня 2025 р. в частині здійснення оплати за виконані перевезення.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Івано-Франківської області від 22.01.2026 для розгляду справи № 909/60/26 визначено суддю Горпинюка І.Є.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 27.01.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 909/60/26; ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив сторонам строки на подання суду відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення та обґрунтованого клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін у разі наявності заперечень проти розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін.

11.02.2026 від відповідача засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 2483/26) та заява про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (вх. № 2486/26).

13.02.2026 суд постановив ухвалу, якою задовольнив заяву ФГ "ЕКО БЕРРІ" про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Суд, серед іншого, ухвалив подальший розгляд справи № 909/60/26 здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі; підготовче засідання призначив на 25.02.2026. Мотиви, з яких суд дійшов таких висновків, викладені в ухвалі суду від 13.02.2026.

16.02.2026 від представника позивача ТОВ "ВІТАВІ-ТРАНС", адвоката Лози В.М., засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" надійшли такі документи:

- заява про закриття провадження у справі № 909/60/26 та стягнення судових витрат (документ сформований в системі "Електронний суд" 14.02.2026, вх. № 1295/26);

- клопотання про слухання справи № 909/60/26 без участі представника позивача (вх. № 2711/26);

- відповідь на відзив на позовну заяву у справі № 909/60/26 (вх. № 2712/26).

У заяві про закриття провадження у справі № 909/60/26 та стягнення судових витрат позивач просить суд: провадження в частині стягнення основного боргу у сумі 260 900,46 грн закрити; покласти на відповідача обов`язок відшкодування позивачу судового збору; стягнути з відповідача, на користь позивача витрати, понесені позивачем на правову допомогу адвоката.

У підготовче засідання 25.02.2026 учасники справи не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду ухвалою суду від 13.02.2026, що підтверджується матеріалами справи. За наведеного, враховуючи клопотання представника позивача про проведення судового засіданні у справі № 909/60/26 без його участі, суд проводить підготовче засідання за відсутності учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України (далі також - ГПК України) господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, те благо (річ, право, інше майно), з приводу якого виник спір.

У даному випадку предметом спору є стягнення з відповідача боргу в сумі 260 900,46 грн.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

У поданій заяві про закриття провадження у справі, позивач довів до відома суду, що 05.02.2026 ФГ "ЕКО БЕРРІ" сплатило на користь ТОВ "ВІТАВІ-ТРАНС" 500 000,00 грн (платіжна інструкція № 240 від 05.02.2026, призначення платежу: "Оплата за мiжнароднi транспортнi послуги, зг. Договору № 070725 вiд 07/07/2025, без ПДВ"). Позивач зараховує частину коштів з цього платежу в погашення заборгованості, що стала предметом спору у цій справі, тобто за перевезення, виконані на підставі Заявок № 358, № 359, № 360, № 361. Загальна заборгованість за цими Заявками складає 260 900,46 грн (65 028,43 + 65 343,25 + 65 264,39+65 264,39), що відповідає ціні позову у справі № 909/60/26.

Таким чином, заборгованість ФГ "ЕКО БЕРРІ" перед ТОВ "ВІТАВІ-ТРАНС" у розмірі 260 900,46 грн відсутня.

Відповідач жодних заперечень щодо викладених позивачем обставин оплати боргу, що був предметом спору, до суду не подав, в підготовче засідання 25.02.2026 не з`явився.

За наведеного, суд констатує усунення порушення прав позивача відповідачем у спосіб здійснення перерахунку заборгованості на спірну суму.

Отже, з огляду на добровільне виконання відповідачем своїх зобов`язань, приймаючи до уваги відсутність будь-яких інших неврегульованих питань в межах позовних вимог, заявлених позивачем, суд дійшов висновку щодо відсутності предмета спору між сторонами у даній справі.

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з тим, що відповідач виконав свої зобов`язання після звернення позивача з даним позовом до суду, провадження у справі № 909/60/26 підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення по суті спору у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

При цьому суд роз`яснює, що відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету (ч. 4 ст. 231 ГПК України).

Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 розділу I ГПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 3130,81 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 2899 від 22.01.2026 (а.с. 31).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Враховуючи відсутність клопотання позивача про повернення судового збору, у суду станом на 25.02.2026 немає підстав для постановлення ухвали про повернення судового збору, що не позбавляє позивача права звернутися з відповідним клопотанням у майбутньому.

У заяві про закриття провадження у справі представник ТОВ "ВІТАВІ-ТРАНС", серед іншого, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача сплачену ним суму судового збору. При цьому позивач покликається на ч. 3 ст. 130 ГПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 130 ГПК України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Відтак, у суду відсутні підстави для присудження стягнення з відповідача сплаченої позивачем суми судового збору, оскільки позивач просить суд закрити провадження у справі, а не відмовляється від своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17 300,00 грн, з приводу чого позивач подав суду докази, і які входять до складу судових витрат, які позивач просить стягнути з відповідача, суд враховує таке.

Згідно з частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до приписів вказаної вище норми, у позовній заяві зазначено, що позивач поніс попередні витрати на правову допомогу адвоката в сумі 17 300,00 грн.

Як зазначає позивач, розрахунок витрат проведений, шляхом додавання вартості окремих дій адвоката, визначних Договором про правову допомогу: 3500,00 грн - огляд, дослідження, аналіз та попередня правова оцінка документів та ін. доказів за їх місцезнаходженням, 300,00 грн - проведення переговорів на предмет повернення боргу, 800,00 грн - проведення арифметичних розрахунків, 1000,00 грн - аналіз судової практики, 8300,00 грн - підготовка позовної заяви та пакету документів, необхідних для звернення до суду, 3400,00 грн - вчинення інших дій необхідних для розгляду справи та її повного юридичного супроводу (в т.ч. підготовка пояснень, заяв на виконання ухвал та заяв по суті, клопотань, тощо), в тому числі, забезпечення виконання судового рішення. У Договорі про правову допомогу сторони домовилися про премію (гонорар успіху) який повинен бути сплачений адвокату у випадку вирішення спору на користь клієнта. Гонорар успіху складає 3000,00 грн.

За наведеного, у прохальній частині позовної заяви, серед іншого, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму витрат, понесених на правову допомогу адвоката, у розмірі 17 300,00 грн; у разі задоволення позову, стягнути з відповідача гонорар успіху (премію) у сумі 3000,00 грн, яка має бути сплачена позивачем.

Відтак у заяві про закриття провадження у справі № 909/60/26 та стягнення судових витрат позивач, серед іншого, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати, понесені позивачем на правову допомогу адвоката.

Згідно приписів ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано суду наступні докази (у копіях документів):

- договір про правову допомогу від 19 січня 2026 року (а.с. 6-7);

- квитанцію до прибуткового касового ордера № 07-01 від 21 січня 2026 року на суму 17 300,00 грн (а.с. 9);

- акт приймання-передачі наданих послуг від 21 січня 2026 року (а.с. 10);

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 507 від 16 травня 2008 року (а.с. 8);

- довіреність на представництво інтересів від 20 січня 2026 року (а.с. 30).

11.02.2026 від відповідача засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" надійшов відзив на позовну заяву, в якому ФГ "ЕКО БЕРРІ" зазначає, що не погоджується із заявленими позивачем витратами на професійну правничу допомогу та вважає їх безпідставними, неспівмірними і такими, що не відповідають критеріям розумності, необхідності та мають штучний характер.

У відзиві на позовну заяву відповідач звертає увагу суду, що умовами договору про правову допомогу передбачено проведення заходів досудового врегулювання спору, шляхом проведення переговорів на предмет безспірного повернення боргу (0,5 год). Водночас в Акті приймання-передачі послуг зазначено, що такі заходи були фактично проведені адвокатом, що використано як підстава для формування вартості правничої допомоги. Разом з тим, відповідач стверджує, що жодних звернень, претензій, переговорів, вимог чи інших досудових комунікацій від адвоката або представників позивача ФГ "ЕКО БЕРРІ" не отримувало. Будь-які докази фактичного вчинення відповідних дій (листи, претензії, повідомлення, докази направлення або отримання кореспонденції тощо) у матеріалах справи відсутні.

На думку відповідача, за відсутності підтвердження реального надання таких послуг, зазначені в Акті відомості мають формальний та декларативний характер і не доводять фактичного виконання робіт.

За наведеного, відповідач ставить під сумнів дійсність і реальність заявлених витрат на правничу допомогу та вважає їх такими, що не підтверджені належними доказами, є завищеними та вигаданими, а отже не підлягають покладенню на відповідача.

16.02.2026 до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій представник позивача стосовно витрат на правову допомогу, понесених позивачем, зазначає, що вони відповідають обсягу уже виконаної та виконуваної адвокатом роботи, є співмірними з ціною позову, а за розміром сплачених коштів відповідають рівню звичайних цін, сформованому на ринку подібних послуг в такій категорії спорів. Детальний опис виконаних адвокатом робіт відображений в позовній заяві, договорі на правову допомогу та відповідному акті. Усі роботи погоджені в акті, або виконані, або в даний час виконуються адвокатом (наприклад: підготовка цієї відповіді на відзив чи ін.). Клієнт оплатив адвокату не лише за виконані роботи, а за увесь супровід справи.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень зазначеної вище норми зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, визначаючи суму відшкодування, керуючись частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України, має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 р. у справі № 922/445/19, у постановах Верховного Суду від 17 вересня 2020 р. у справі № 904/3583/19 та 26 січня 2022 р. у справі № 910/20883/20).

Як зазначалося вище, на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката подано:

- договір про правову допомогу від 19 січня 2026 року (а.с. 6-7);

- акт приймання-передачі наданих послуг від 21 січня 2026 року (а.с. 10);

- квитанцію до прибуткового касового ордера № 07-01 від 21 січня 2026 року на суму 17 300,00 грн (а.с. 9);

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 507 від 16 травня 2008 р. (а.с. 8);

- довіреність на представництво інтересів від 20 січня 2026 року (а.с. 30).

При дослідженні зазначених вище доказів судом встановлено, що 19 січня 2026 року між позивачем (далі - Довіритель/клієнт) та адвокатом Лозою Віктором Миколайовичем (далі - Повірений) укладено Договір про правову допомогу (далі - Договір) .

Пунктом 1.1. Договору сторони погодили, що за цим Договором Повірений зобов`язується від імені і за рахунок Довірителя здійснити наступні дії: надати правову допомогу у спорі, що виник з ФГ "ЕКО-БЕРРІ". З цією метою:

1. Здійснити огляд, дослідження, аналіз та попередню правову оцінку доказів за їх місцезнаходженням (5 год).

2. Провести заходи досудового врегулювання спору, шляхом проведення переговорів на предмет безспірного повернення боргу (0,5 год).

3. Провести арифметичні розрахунки (0,5 год).

4. Здійснити аналіз судової практики (1 год).

5. Підготувати пакет документів, необхідний для звернення до суду, підготувати позовну заяву (10 год).

6. Вчинити інші дії необхідні для розгляду справи та її повного юридичного супроводу (5 год.)

Винагорода та порядок розрахунків визначені у розділі 2 Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору, за здійснення дій, що визначені у п. 1.1. цього Договору, Довіритель сплачує Повіреному винагороду в розмірі 17 300,00 грн.

Згідно з п. 2.2. Договору розрахунок здійснюється в наступному порядку: кошти у вказаній в п. 2.1. сумі сплачуються повіреному в момент передачі довірителю підготовленої позовної заяви.

При задоволенні позову та набранні рішенням законної сили Повірений отримує премію (гонорар успіху) в сумі 3000,00 грн (п. 2.3. Договору).

21 січня 2026 року ТОВ "ВІТАВІ-ТРАНС" оплатило Лозі Віктору Миколайовичу на підставі Договору про правову допомогу від 19.01.2026 17 300,00 грн (квитанція до прибуткового касового ордера № 07-01 від 21 січня 2026 року).

21.01.2026, сторони Договору про правову допомогу № б/н від 19 січня 2025 р., склали Акт приймання-передачі наданих послуг про таке:

1.1. Повірений надав, а представник довірителя Кукульник Тетяна Георгіївна прийняла наступні послуги правої допомоги у спорі, що виник з ФГ "ЕКО-БЕРРІ":

- огляд, вивчення та попередня правова оцінка документів та ін. доказів за їх місцезнаходженням (5 год 50 хв);

- проведення заходів досудового врегулювання спору, шляхом проведення переговорів на предмет повернення боргу (0 год 20 хв);

- здійснення арифметичних розрахунків (0 год 30 хв);

- аналіз судової практики (1 год 00 хв);

- підготовка пакету документів, необхідних для звернення до суду, підготовка позовної заяви (10 год 20 хв);

- вчинення інших дій необхідних для розгляду справи та її повного юридичного супроводу (5 год 00 хв).

1.2. Загальна вартість вартість послуг складає 17 300,00 грн.

1.3. Підписанням цього акту Сторони підтверджують факт належного надання послуг Повіреним відповідно до положень Договору та оплату наданих послуг (крім гонорару успіху).

1.4. Довіритель не має претензій до Повіреного стосовно наданих послуг, вказаних у п. 1.1. цього Акту.

Акт приймання-передачі наданих послуг від 21 січня 2026 року підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками.

Суд зазначає, що надані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 17 300,00 грн не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співмірними з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Склад та розмір судових витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Перевіривши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сукупності з матеріалами справи, судом встановлено, що заявлені витрати є неспівмірними з обсягом виконаної роботи та складністю справи.

При цьому судом враховано, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю; суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача відповідно до положень статті 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати на правову допомогу були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою.

За наведеного, з огляду на недотримання вимог стосовно співмірності заявлених до стягнення витрат із складністю наданої правничої допомоги, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання останньої, враховуючи що категорія даного спору не відноситься до складної, сам спір є типовим, відповідач добровільно виконав свої зобов`язання з оплати боргу, представництво у справі не вимагало від адвоката дослідження значного обсягу доказів, правнича допомога адвоката зводилась лише до підготовки позовної заяви та складання і подання відповіді на відзив, застосувавши критерії ч. 4 ст. 126 та на підставі ч. 5 ст. 126 ГПК України, суд дійшов висновку про підставність доводів Фермерського господарства "ЕКО БЕРРІ", що сума витрат на правничу допомогу в розмірі 17 300,00 грн є завищена та не обґрунтована.

Як зазначалося вище, позивач у договорі про правову допомогу та акті прийняття-передачі наданих послуг окремими пунктами включив: огляд, вивчення та попередня правова оцінка документів та ін. доказів за їх місцезнаходженням; здійснення арифметичних розрахунків; аналіз судової практики; підготовка пакету документів, необхідних для звернення до суду, підготовка позовної заяви.

На думку суду, огляд, вивчення та попередня правова оцінка документів та ін. доказів за їх місцезнаходженням, здійснення арифметичних розрахунків, аналіз судової практики та підготовка пакету документів, необхідних для звернення до суду, підготовка позовної заяви, є одним і тим самим видом правничої допомоги, оскільки підготовка пакету документів, необхідних для звернення до суду, підготовка позовної заяви неможливі без огляду, вивчення та попередньої правової оцінки документів та ін. доказів за їх місцезнаходженням, здійснення арифметичних розрахунків та аналізу судової практики (подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07.02.2023 по справі № 925/790/17(925/580/20).

Також позивач окремим пунктом включив проведення заходів досудового врегулювання спору, шляхом проведення переговорів на предмет повернення боргу.

Суд дійшов висновку про підставність доводів Фермерського господарства "ЕКО БЕРРІ", що в матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення відповідних дій (листи, претензії, повідомлення, докази направлення або отримання кореспонденції тощо).

Крім того суд звертає увагу позивача, що проведення заходів досудового врегулювання спору, шляхом проведення переговорів на предмет повернення боргу є необов`язковими та такими, що не пов`язані з розглядом справи.

За наведених обставин, наявні підстави для зменшення заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами до 11 700,00 грн (8300, 00 грн - підготовка позовної заяви та пакету документів, необхідних для звернення до суду, 3400,00 грн - підготовка відповіді на відзив).

У контексті викладеного, виходячи із загальних засад законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який відповідає вищевказаним критеріям, у даній справі, за представництво інтересів позивача, становить 11 700,00 грн, оскільки саме такий розмір відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, а також те, що саме такий розмір витрат є співмірним з наданою адвокатом правничою допомогою.

В судовому засіданні 25.02.2026 суд постановив вступну та резолютивну частини ухвали. Повний текст ухвали складений 26.02.2026.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 182, 185, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

закрити провадження у справі № 909/60/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАВІ-ТРАНС" до Фермерського господарства "ЕКО БЕРРІ" про стягнення 260 900,46 грн.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Стягнути з Фермерського господарства "ЕКО БЕРРІ" (78124, Івано-Франківська обл., Коломийський р-н, с. Тишківці, вул. Незалежності, буд. 68; ідентифікаційний код юридичної особи: 41321415) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАВІ-ТРАНС" (89636, Закарпатська обл., Мукачівський р-н, смт. Кольчино, вул. Спортивна, буд. 10, корп. Б; ідентифікаційний код юридичної особи: 38236409) 11 700 (одинадцять тисяч сімсот) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Є. Горпинюк