УХВАЛА

про повернення заяви без розгляду

25.02.2026Справа № 910/8457/25

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Максі Фіш»

про розподіл судових витрат

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Максі Фіш»

до Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Держзакупівлі.Онлайн»

про визнання протиправним та скасування пункту наказу, стягнення гарантійного внеску

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом ТОВ «Максі Фіш» до Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм про визнання протиправним та скасування пункту 1.4 наказу Держрибагентства № 42 від 23.01.2025 в частині дискваліфікації переможця електронного аукціону ТОВ «Максі Фіш» (номер лоту KAN4MACRO2025) та стягнення з відповідача гарантійного внеску в сумі 67 003,56 грн.

Розгляд вказаної справи здійснювався в порядку загального позовного провадження, за результатами якого рішенням Господарського суду міста Києва від 22.01.2026 позовні вимоги ТОВ «Максі Фіш» було задоволено; визнано протиправним та скасовано пункт 1.4 наказу Держрибагенства № 42 від 23.01.2025 щодо дискваліфікації переможця ТОВ «Максі Фіш» (ідентифікатор аукціону BSE001-UA-683); стягнуто з Держрибагенства на користь позивача гарантійний внесок у сумі 67 003,56 грн та судовий збір у сумі 4844,80 грн.

23.02.2026 до Господарського суду міста Києва, після ухвалення рішення у справі № 910/8457/25, надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Максі Фіш» про розподіл судових витрат на правничу допомогу.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що заява ТОВ «Максі Фіш» підлягає поверненню заявнику без розгляду, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином відшкодування судових витрат здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів (якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів), а відповідні докази - надані цією стороною або до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Перевірка зазначених доказів та надання їм оцінки здійснюється судом у разі дотримання цього порядку, оскільки за інших обставин розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, не може бути здійснений.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 910/2022/19, від 03.03.2021 у справі № 908/1238/18, від 20.05.2021 у справі № 922/1950/20 та ухвалі Верховного Суду від 26.10.2021 у справі № 911/3039/19.

Як вбачається із матеріалів даної справи, рішення у ній було ухвалене судом 22.01.2026, отже, граничний строк для подання заяви про розподіл судових витрат та остаточних доказів закінчився 27.01.2026.

Поряд з цим позивач звернувся до суду з відповідною заявою про розподіл витрат лише 23.02.2026, тобто з пропуском строку, передбаченого ч. 8 ст. 129 ГПК України (протягом 5 днів з дня ухвалення рішення). У той же час будь-яких клопотань про поновлення вказаного процесуального строку заявник не надав.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Максі Фіш» про розподіл судових витрат підлягає поверненню заявнику без розгляду як така, що подана з пропуском визначеного законом строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Максі Фіш» про розподіл судових витрат повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та з цього часу може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів до суду апеляційної інстанції.

Суддя Головіна К. І.