ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________ У Х В А Л А
16.03.2026 Справа № 905/149/26
до боржника: Фізичної особи-підприємця Єськової Ірини Іванівни ( АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 )
про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за договором постачання теплової енергії в гарячій воді для опалення та надання послуги з централізованого постачання гарячої води №98 від 26.09.2008 в сумі 60 062,36 грн. за період з лютого 2022 по жовтень 2024, -
Товариство з обмеженої відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» звернулось до Господарського суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Єськової Ірини Іванівни заборгованості за договором постачання теплової енергії в гарячій воді для опалення та надання послуги з централізованого постачання гарячої води №98 від 26.09.2008 в сумі 60 062,36 грн. за період з лютого 2022 по жовтень 2024.
Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд відмовляє у видачі судового наказу з наступних підстав.
Частиною 1 статті 12 ГПК України встановлено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).
Відповідно до ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.
Ці приписи законодавства є спеціальними, які підлягають безумовному врахуванню як учасниками справи, так і судом, для цілей визначення порядку правового регулювання при здійсненні стягнення на підставі судового наказу.
Згідно ч. 2 ст. 148 ГПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.
Також суд зазначає, що згідно п.п. 4 та 5 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги; відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.
Як вбачається з аналізу вищенаведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.
Відтак, безспірні вимоги мають бути підтверджені відповідними доказами.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до ст. 74 ГПК України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
При цьому достовірними доказами є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).
Згідно ч. 1, 2 ст. 91 ГПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Наявність спору про право вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.
Отже, зважаючи на принципи наказного провадження та встановлений порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.
Так, в обґрунтування поданої заяви стягувач посилається на порушення боржником укладеного між ТОВ «Краматорськтеплоенерго» та ФОП Єськовою І.І. умов договору купівлі-продажу (постачання) теплової енергії №98 від 26.09.2008 в частині своєчасної оплати наданих послуг згідно актів надання послуг за період з лютого 2022 по жовтень 2024.
Як встановлено судом згідно бази даних «Діловодство спеціалізованого суду» 04.07.2024 Господарським судом Донецької області був виданий судовий наказ по справі №905/930/24 про стягнення з фізичної особи підприємця Єськової Ірини Іванівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» заборгованості за послуги з постачання теплової енергії в сумі 60 062,36 грн. за період з лютого 2022 року по квітень 2024 року, заборгованості по сплаті за абонентське обслуговування в сумі 814,27 грн. за період з лютого 2022 року по квітень 2024 року, що виникла внаслідок неналежного виконання боржником грошових зобов`язань щодо своєчасного розрахунку за договором купівлі-продажу (постачання) теплової енергії №98 від 26.09.2008, а також суми сплаченого судового збору в розмірі 242,24 грн.
Поряд із цим, дослідивши зміст заяви стягувача від 06.03.2026 у даній справі №905/149/26 та заяви про видачу судового наказу у справі № 905/930/24 судом встановлено, що заявником вказано про наявність заборгованості в сумі 60 062,36 грн., яка виникла з лютого 2022 року за договором купівлі-продажу (постачання) теплової енергії №98 від 26.09.2008. При цьому судом встановлено, що зі змісту наданих заявником до заяви про видачу судового наказу по даній справі №905/149/26 актів-рахунків до договору купівлі-продажу (постачання) теплової енергії №98 від 26.09.2008 вихідне сальдо станом на 1 травня 2024 складало 60 062,36 грн., і саме така сума вихідного сальдо зазначена станом на 1 листопада 2024 року. Вказаний факт, за висновком суду, викликає обґрунтований сумнів у її безспірності саме в межах заявленої позивачем суми і періоду її нарахування.
Отже, за висновком суду, стягувачем подано заяви про стягнення з однакових підстав, та станом на час розгляду заяви у справі № 905/149/26 судом виданий судовий наказ за такими самими вимогами у справі № 905/930/24.
В свою чергу суд звертає увагу, що законом не передбачено обов`язку суду здійснювати перерахунок заявлених вимог та право суду видавати судовий наказ в частині заборгованості, заявленої в межах конкретного виду вимоги, так як у протилежному випадку суд, буде здійснювати розгляд вимог у порядку, який притаманний для позовного провадження, що суперечить цільовому призначенню інституту наказного провадження.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ.
Відповідно до частини другої статті 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше 10 днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
Суд звертає увагу, що відповідно до частини другої статті 153 Господарського процесуального кодексу України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
Керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 147, 148, 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Краматорськтеплоенерго» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Єськової Ірини Іванівни заборгованості за договором постачання теплової енергії в гарячій воді для опалення та надання послуги з централізованого постачання гарячої води №98 від 26.09.2008 в сумі 60 062,36 грн. за період з лютого 2022 по жовтень 2024.
Ухвала набрала законної сили в день її підписання судом 16.03.2026.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Ю.С. Зельман