ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

26 лютого 2026 рокум. ОдесаСправа № 916/2651/25
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Діброви Г.І.,

Ярош А.І.,

перевіривши матеріали апеляційної скарги та клопотання поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ДІЛОВИЙ СВІТ"

на рішення Господарського суду Одеської області

від 06 листопада 2025 року (повний текст складено 10.11.2025)

у справі № 916/2651/25

за позовом: Державного підприємства Міністерства оборони України "ДЕРЖАВНИЙ ОПЕРАТОР ТИЛУ"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ДІЛОВИЙ СВІТ"

про: стягнення

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.11.2025 у справі №916/2651/25 (суддя Рога Н.В.) позовну заяву Державного підприємства Міністерства оборони України "ДЕРЖАВНИЙ ОПЕРАТОР ТИЛУ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ДІЛОВИЙ СВІТ" (ТОВ) про стягнення пені у розмірі 863 928 грн.- задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ДІЛОВИЙ СВІТ" на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "ДЕРЖАВНИЙ ОПЕРАТОР ТИЛУ" пеню у розмірі 863 928 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 367 грн 14 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 14.01.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ДІЛОВИЙ СВІТ" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2025 у справі №916/2651/25 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Державного підприємства Міністерства оборони України "ДЕРЖАВНИЙ ОПЕРАТОР ТИЛУ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ДІЛОВИЙ СВІТ" про стягнення пені в розмірі 863 928 грн. відмовити в повному обсязі.

Разом з апеляційною скаргою апелянтом заявлено клопотання на поновлення процесуального строку на подання апеляційної скарги, яке обумовлено тим, що про ухвалене Господарським судом Одеської області рішення від 06.11.2025 у справі №916/2651/25 скаржнику стало відомо лише 08.01.2026 після відкриття виконавчого провадження та отримання постанови головного державного виконавця про арешт коштів боржника від 08.01.2026.

За твердженням Товариства, до моменту отримання вказаної постанови відповідачу не було відомо ані про наявність спору, ані про відкриття господарським судом провадження у справі №916/2651/25, ані про перебіг судового розгляду останньої. Крім того, на офіційну електронну адресу ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ ДІЛОВИЙ СВІТ" - ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є чинною, жодних судових повідомлень, ухвал, викликів суду та судових рішень не надходило. Окрім того, апелянт наголошує на тому, що позовна заява та судові повідомлення про призначенні судові засідання, а також судове рішення від 06.11.2025 у справі №916/2651/25 на поштову адресу Товариства також не надходили.

Разом з цим, відповідач вказує, що після того, як йому стало відомо про ухвалене господарським судом рішення у справі №916/2651/25, представник Товариства 12.01.2026 звернувся через сервіс Електронного кабінету Єдиної судової інформаційно комунікаційної системи (ЄСІТС) до Господарського суду Одеської області із заявою про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді і в той же день отримав від суду повний текст судового рішення від 06.11.2025 у справі №916/2651/25.

Таким чином, апелянт зазначає, що з оскаржуваним рішенням суду він ознайомився лише 12.01.2026.

Розглянувши вказане клопотання, суд апеляційної інстанції встановив, що повний текст оскаржуваного рішення від 06.11.2025 був складений та підписаний 10.11.2025 і саме з цього дня почався 20-ти денний перебіг строку, встановленого для його оскарження в апеляційному порядку.

При цьому, в той же день - 10.11.2025 повний текст рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2025 у справі №916/2651/25 був надісланий в електронному вигляді в Електронний кабінет ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ ДІЛОВИЙ СВІТ", враховуючи вимоги ст. ч. 5 ст. 6, ч. 7 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до наявної у матеріалах справи Довідки про доставку електронного документу (т. 1 а.с. 94 зворотня сторінка), ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ ДІЛОВИЙ СВІТ" отримало оскаржуване рішення 10.11.2025 о 16:25 год.

Посилаючись на приписі п. 2 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, якими визначено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що відповідачу щонайменше з 10.11.2025 було відомо про прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення суду, а відтак, у Товариства була можливість реалізувати своє право на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2025 у справі №916/2651/25 у встановлений законодавством строк, відраховуючи останній саме з дати отримання оскаржуваного рішення в своєму Електронному кабінеті.

У зв`язку з цим, керуючись ч.ч. 3, 4 ст. 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна колегія визнала неповажними наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, які зазначені останнім у відповідному клопотанні, та надала можливість ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ ДІЛОВИЙ СВІТ" вказати інші підстави для поновлення строку.

Так, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.02.2026 у справі №916/2651/25 апеляційну скаргу ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ ДІЛОВИЙ СВІТ" залишено без руху; встановлено апелянту строк для усунення недоліків, виявлених при поданні апеляційної скарги, шляхом надання до суду обґрунтування інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2025 у справі №916/2651/25, ніж ті, що зазначені в апеляційній скарзі, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Роз`яснено ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ ДІЛОВИЙ СВІТ", що якщо заяву про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження не буде подано в зазначений строк або якщо вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовить у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 261 Господарського процесуального кодексу України.

12.02.2026 від ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ ДІЛОВИЙ СВІТ" до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій апелянт заявляє повторне клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2025 у справі №916/2651/25, в обґрунтування якого апелянт посилається на те, що пропуск строку на апеляційне оскарження у даному випадку стався внаслідок дії непереборної сили, зумовленою критичною безпековою ситуацією та енергетичною ситуацією в місті Одеса в період з липня 2025 по січень 2026.

Так, за твердженням відповідача, за цей період середньодобова кількість повітряних тривог в місті Одеса, зумовлених загрозою застосування БПЛА, становила від 4 - 9 разів, а їх сумарна тривалість перевищує 5 - 8 годин на добу. В свою чергу, вказане змушує перебувати працівників Товариства в укриттях, що фізично паралізує робочий процес та унеможливлює підготовку правових документів.

Крім того, внаслідок ракетних ударів по енергетичних вузлах Одещини, місто Одеса перебувало в режимі екстрених відключень, що призвело до того, що в офісі апелянта була відсутня по 12 - 16 годин на добу, що призвело до повної технічної неможливості використання комп`ютерної техніки, засобів друку та офісного обладнання. Існування тривалого енергетичного дефіциту призвело до вичерпання ресурсів автономного живлення базових станцій мобільного зв`язку та вузлів провайдерів, у зв`язку з чим за адресою знаходження офісу ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ ДІЛОВИЙ СВІТ" спостерігалась повна відсутність сигналу кабельного та мобільного інтернет зв`язку.

Таким чином, апелянт вказує, що він був позбавлений доступу до підсистеми «Електронний Суд», Єдиного державного реєстру судових рішень та не міг вчасно отримати копію оскаржуваного рішення або надіслати документи електронними засобами зв`язку, що зробило дотримання процесуальних строків об`єктивно неможливим.

Окремо Товариство зазначає, що ситуація з електропостачанням, призвела до фактичного припинення господарської діяльності останнього у 2025 році, у зв`язку з чим весь персонал, окрім директора (він же власник) Товариства, звільнений або перебуває у відпустках без збереження заробітної плати. На підприємстві залишилася одна посадова особа - директор, яка змушена одноособово забезпечувати фізичне збереження майна, охорону, комунікацію з державними органами та правову роботу.

Враховуючи наведене, відповідач вважає, що у нього наявні підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом.

В контексті наведеного суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що саме по собі посилання апелянта на обставину нестачі кадрового ресурсу Товариства як на підставу на поновлення строку, не ґрунтується на приписах процесуального законодавства, оскільки така обставина не змінює перебігу процесуальних строків на подання апеляційної скарги та не встановлює правових підстав для його поновлення, враховуючи, що правосуддя в умовах воєнного стану здійснюється безперервно.

Обставини щодо зупинення діяльності Товариства, на які посилається апелянт, не підтверджені жодним доказом та зводяться до питань його внутрішньої організаційно-господарської діяльності, тобто за своїм характером є суб`єктивними та такими, що залежать лише від його волі. Разом з тим, Верховний Суд неодноразово наголошував, що суб`єктивні труднощі організаційного характеру не можуть бути підставою для поновлення строку (ухвала КГС ВС від 11.03.2024 у справі №916/3057/23). Юридична особа зобов`язана виважено підходити до виконання своїх функцій, вживати заходів щодо належної організації документообігу, а неотримання кореспонденції через власну бездіяльність не є поважною причиною пропуску строку.

Водночас, апеляційна колегія також зауважує, що вищенаведені обставини пропуску строку на апеляційне оскарження в цілому не підтверджені будь-якими доказами, а враховуючи позицію Верховного Суду, викладену в ухвалі від 04.04.2023 у справі №916/3104/21, відключення електроенергії не може вважатися достатньою підставою, якщо не доведено, що воно дійсно унеможливлювало подання документів.

Посилання заявника лише на загальновідомі обставини довготривалого відключення електроенергії, не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги без надання відповідних доказів того, як саме ці обставини вплинули на роботу заявника апеляційної скарги та обумовили пропуск строку на подання апеляційної скарги.

Колегія суддів зауважує, що дійсно, введення в країні воєнного стану суттєво ускладнило (подекуди унеможливило) повноцінне функціонування, зокрема, господарських товариств. Між тим, сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Доводи апелянта відносно того, що він був позбавлений доступу до підсистеми «Електронний Суд», Єдиного державного реєстру судових рішень та не міг вчасно отримати копію оскаржуваного рішення або надіслати документи електронними засобами зв`язку не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції, оскільки електроенергія не була відсутня безперервно - були періоди, коли електропостачання відновлювалося.

Отже, навіть якщо виходити з позиції відповідача, що саме відсутність електроенергії була перешкодою для доступу до Електронного суду, Єдиного державного реєстру судових рішень то у ті проміжки часу, коли електроенергія була, він мав можливість здійснити доступ до Електронного кабінету та скористатися своїми процесуальними правами.

Відсутність електроенергії, відсутність доступу до мережі інтернет, тривалі повітряні тривоги не можуть бути основною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги, оскільки вони не мають постійного та безперервного характеру, а тому не доводять фактичну неможливість подання апеляційної скарги в строк, передбачений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, апелянтом не доведено ні обставин перебоїв у функціонуванні Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, ні того, що ці обставини вплинули на можливість своєчасного звернення з апеляційною скаргою.

У цьому контексті судова колегія звертає увагу на правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, наведену в ухвалі від 04.04.2023 у справі №916/3104/21, згідно з якою посилання скаржника на відсутність електропостачання не можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки скаржник жодним чином не обґрунтовує, яким чином відключення електроенергії саме по собі призвело до неможливості вчасно звернутися з касаційною скаргою. Оскільки наведені обставини не обґрунтовані належними доказами, вони не можуть вважатися причиною, яка дійсно б перешкоджала звернутися в передбачений законом строк до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у повторному клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження обставин пропуску такого строку поважними.

Таким чином, доводи відповідача щодо неможливості реалізації своїх процесуальних прав через відсутність електроенергії слід визнати необґрунтованими, суперечливими та такими, що не підтверджуються жодними належними доказами.

Колегія суддів зауважує, що суду, який перебуває в тих самих умовах, що зокрема і заявник, також відомо, що вся територія України, періодично піддається обстрілам з боку РФ. Проте, апелянт, не довів жодними доказами, по-перше, що обставини, на які він посилається, дійсно мали місце у період терміну, який встановлений законом для подання апеляційної скарги, а по-друге, завадили йому своєчасно вчинити відповідну процесуальну дію.

Таким чином, заявником апеляційної скарги не наведено обставини, які зумовлені та пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, що не залежали від волі особи та унеможливили своєчасне, у встановлений процесуальним законом строк, подання апеляційної скарги та не додано жодних належних доказів на підтвердження наявності непереборних обставин, які у взаємозв`язку з відключенням електроенергії, внутрішньою організаційно-господарською діяльністю, тривалими повітряними тривогами, завадили йому звернутись до суду з апеляційною скаргою у строк, установлений Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до статті 129 Конституції України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства визначено, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

При цьому, реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм.

Нормами глави 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України врегульовано порядок і підстави для апеляційного оскарження судових рішень у господарському судочинстві.

Так, згідно з положеннями статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 261 цього Кодексу.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Приписами статті 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов`язок учасників справи виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини 2 цієї статті).

Відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За положеннями частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили звернення до суду у визначений законом строк.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного процесуального строку суд має оцінити доводи заявника та подані ним докази, що підтверджують поважність причин пропуску такого строку. При цьому, такі доводи та докази мають підтверджувати об`єктивну неможливість заявника вчинити відповідну процесуальну дію у встановлені строки. У разі ж коли пропуск такого процесуального строку настав у зв`язку із суб`єктивними чинниками, які залежали лише від самого заявника, а не через об`єктивно непереборні причини, або коли такі об`єктивно непереборні причини заявником не доведені, у суду відсутні правові підстави для визнання підстав пропуску процесуального строку поважними.

Отже, можливість поновлення судом апеляційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку звернення зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 256 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, від 06.04.2021 у справі № 902/560/20, від 25.01.2021 у справі № 911/224/20.

Колегія суддів зазначає, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначені в Господарському процесуальному кодексі України вимоги до заявника при зверненні до суду дотримуватись строку на апеляційне оскарження (ст. 256 вказаного Кодексу). Невиконання ж заявником вимог процесуального законодавства, зокрема, щодо подання апеляційної скарги у визначений ГПК України строк, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, наділяє суд апеляційної інстанції правом відмовити у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України. Про відповідне зазначено у постанові Верховного Суду від 06.06.2023 у справі №922/3604/21.

Як звернув увагу Верховний Суд у постанові від 09.10.2019 у справі №7/74, суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Таким чином, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №5/452/06).

Аналогічні висновки щодо застосування приписів статей 256, 261 Господарськогопроцесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 12.07.2022 у справі №9/430-05-11867, від 05.07.2023 у справі №910/186/21.

Судова колегія вважає, що у даному випадку апелянт не навів змістовних і вагомих доводів щодо вчинення ним всіх необхідних і можливих заходів, які б об`єктивно вказували на наявність непереборних обставин, що заважали йому вчасно підготувати та подати апеляційну скаргу. Викладені у відповідному клопотанні причини пропуску строку на апеляційне оскарження судова колегія не розцінює як непереборні та такі, що об`єктивно перешкоджали ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ ДІЛОВИЙ СВІТ" вчасно звернутися до суду апеляційної інстанції зі скаргою.

Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, колегія суддів зазначає, що наведені апелянтом обставини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2025 у справі №916/2651/25 не є поважними та об`єктивно непереборними, а залежали виключно від суб`єктивної поведінки та волевиявлення скаржника.

Згідно частині 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Пунктом 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи неповажність підстав пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а також те, що апелянтом не наведено інших об`єктивних обставин щодо поважності причин пропуску строку на оскарження, судова колегія приходить висновку про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2025 у справі №916/2651/25 та, відповідно, про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "УКРАЇНСЬКИЙ ДІЛОВИЙ СВІТ".

Відповідно до частини 4 статті 261 Господарського процесуального кодексу України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

З огляду на те, що апеляційна скарга була подана в електронному вигляді через систему «Електронний суд», її матеріали, які були роздруковані судом, така заява у паперовому вигляді апелянту не повертається.

Повідомити скаржника, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Керуючись статтями 234, 256, 258, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ДІЛОВИЙ СВІТ" про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2025 у справі №916/2651/25 - відмовити.

2. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ДІЛОВИЙ СВІТ" на рішення Господарського суду Одеської області від 06.11.2025 у справі №916/2651/25.

3. Матеріали справи №916/2651/25 направити до Господарського суду Одеської області.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Верховного суду у 20-денний строк.

Головуючий суддя Я.Ф. Савицький

Суддя Г.І. Діброва

Суддя А.І. Ярош