ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про закриття апеляційного провадження

17 лютого 2026 рокум. ОдесаСправа № 916/3810/21

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання Шаповал А.В.

за участю представників учасників у справі:

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дерева Раю" - адвокат Приймачук С.І.

Від ОСОБА_1 - адвокат Рабзі О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Одеської області від 07.11.2022, суддя суду першої інстанції Смелянець Г.Є., м. Одеса, повний текст складено 18.11.2022,

у справі №916/3810/21

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дерева Раю"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт"

про стягнення 361 030,17 грн, розірвання договору та виселення, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина.

У грудні 2021 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дерева Раю", в якому просило стягнути з відповідача до Державного бюджету України заборгованість у загальній сумі 361030,17 грн, з яких: 342995,15 грн заборгованості з орендної плати та 18035,02 грн пені; розірвати укладений між сторонами договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №69 від 12.06.2013, а також виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Дерева Раю" із займаного орендованого державного нерухомого майна, а саме: з нежитлових приміщень будинку пасажирського павільйону загальною площею 145 кв.м (інв.№073007; реєстровий номер майна 0112566.1.АААИГА531), розташованого за адресою: м. Одеса, пляж "Аркадія", 3/1, яке знаходиться на балансі Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" з метою розміщення побутових приміщень (інше використання нерухомого майна).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №69 від 12.06.2013.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 07.11.2022 у справі №916/3810/21 (суддя Смелянець Г.Є.) позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дерева Раю" до Державного бюджету України заборгованість по орендній платі у розмірі 94850,75 грн та пеню у розмірі 2102,52 грн; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дерева Раю" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях витрати по сплаті судового збору у розмірі 3724,30 грн; закрито провадження у справі №916/3810/21 в частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дерева Раю" заборгованості по орендній платі у розмірі 128000 грн; відмовлено у задоволенні вимог про стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 120144,41 грн та пені у розмірі 15932,50 грн; відмовлено у задоволенні позовних вимог про розірвання укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дерева Раю" договору оренди №69 нерухомого майна, що належить до державної власності від 12.06.2013; виселено Товариство з обмеженою відповідальністю "Дерева Раю" із займаного орендованого державного нерухомого майна, а саме: з нежитлових приміщень будинку пасажирського павільйону загальною площею 145 кв.м (інв.№073007; реєстровий номер майна 0112566.1.АААИГА531), розташованого за адресою: м. Одеса, пляж "Аркадія", 3/1, яке знаходиться на балансі Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" з метою розміщення побутових приміщень (інше використання нерухомого майна); судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4311,15 грн покладено на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях.

Судове рішення мотивоване тим, що укладений між сторонами договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №69 від 12.06.2013, припинив свою дію 12.06.2021, внаслідок чого підстави для його розірвання відсутні, а стягненню з відповідача підлягають заборгованість з орендної плати за період з червня місяця 2019 року по 12.06.2021 та пеня, нарахована на вказану заборгованість, при цьому суд першої інстанції врахував факт сплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Дерева Раю" вже після подання позову у даній справі заборгованості з орендної плати у сумі 128000 грн, у зв`язку з чим закрив провадження у справі в цій частині. Крім того, посилаючись на безпідставність використання відповідачем орендованого майна після припинення вищенаведеного договору, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги про виселення.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 07.11.2022 у справі №916/3810/21.

Апелянт вказує, що оскаржуване рішення порушує права та законні інтереси апелянта в частині вирішення позовних вимог про виселення ТОВ "Дерева Раю".

Апелянт зазначає, що 12 липня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач надав ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2 012 800 гривень, а він зобов`язався повернути суму позики до зазначеної у договорі дати. З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за договором позики, між апелянтом та ТОВ "Дерева Раю" було укладено договір іпотеки, посвідчений 15 липня 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу А.С. Хомою, реєстраційний номер 878.

Відповідно до п. 1.5. Договору іпотеки предметом договору іпотеки є нерухоме майно, що є власністю Іпотекодавця, а саме: кафе "Ітака", що розташоване за адресою: м.Одеса, "Аркадія" пляж, загальною площею 1151,9 кв.м., що розташоване на земельній ділянці площею 0,1200 га, яка перебуває в оренді.

Апелянт вважає, що рішення суду у справі №916/3810/21 в частині виселення ТОВ "Дерева Раю" з об`єкта оренди порушує права та законні інтереси апелянта як іпотекодержателя, оскільки до складу нежитлових приміщень пасажирського павільйону, який є предметом договору оренди, протиправно включено нежитлові приміщення, які належали ТОВ "Дерева Раю" на підставі договору купівлі-продажу від 12.07.2004.

Крім того, апелянт зазначив, що виселення ТОВ "Дерева Раю" з приміщень, які є предметом договору іпотеки, порушує права апелянта як іпотекодержателя, оскільки напряму впливає на забезпечення виконання Боржником зобов`язань за договором позики, а Іпотекодавцем за договором іпотеки, та на можливість апелянта як Іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за договором позики за рахунок предмету іпотеки, оскільки очевидно впливає на обсяг майна, яке може отримати апелянт при зверненні стягнення на предмет іпотеки.

Апелянт також зазначив, що ТОВ "Дерева Раю" будучи відповідачем у справі та будучи обізнаним про вищенаведені обставини, не повідомивши суд про такі обставини та не подавши до суду заяву про залучення апелянта до участі у справі в якості третьої особи, діяло на шкоду апелянту як іпотекодержателю майна.

Апелянт вважає, що судом неповно встановлено обставини справи, що призвело до прийняття необгрунтованого та нечіткого рішення про виселення ТОВ "Дерева Раю", в тому числі з приміщень, які перебувають в іпотеці апелянта та які належали ТОВ "Дерева Раю" ще до моменту укладення договору оренди від 12.06.2013, а також з приміщень, які є невід`ємними поліпшеннями предмета договору іпотеки, та які відповідно до умов п. 1.5. Договору іпотеки є предметом іпотеки.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області в частині задоволення позовних вимог про виселення ТОВ "Дерева Раю" із займаного орендованого державного нерухомого майна, а саме: нежитлові приміщення будинку пасажирського павільйону, загальною площею 145,00 кв. м, (інв, №073007) (реєстровий номер майна 0112566.1.АААИГА531), розташованого за адресою: м. Одеса, пляж „Аркадія, 3/1, яке знаходиться на балансі ДП «Одеський морський торговельний порт» з метою розміщення побутових приміщень (інше використання нерухомого майна), та в цій частині прийняти нове рішення про відмову у задоволені цієї позовної вимоги.

Короткий зміст заперечень на апеляційну скаргу.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях надійшли заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 07.11.2022 у справі №916/3810/21.

Позивач вказав, що ОСОБА_1 не був учасником справи №916/3810/21, а тому не наділений правом подання апеляційної скарги. Сам факт участі в статутному капіталі не означає порушення прав засновника рішенням, ухваленим щодо ТОВ.

Позивач зазначає, що справа 916/3810/21 стосується державного майна, а саме нежитлових приміщень будинку пасажирського павільйону загальною площею 145 кв.м (інв.№073007; реєстровий номер майна 0112566.1.АААИГА531), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке знаходиться на балансі Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт". Згідно відомостей із державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек спірне нерухоме майно в іпотеці не перебуває, обтяження відсутні.

Позивач вказує, що омана суду полягає в тому, що апелянт зазначає в апеляційні скарзі, що відомості про апелянта як про іпотекодержателя містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, однак відносно державного майна (яке стосується справи 916/3810/21) такі відомості в реєстрі відсутні. В апеляційні скарзі пан ОСОБА_1 зазначає про зовсім інше майно, яке не має відношення до спору. Дані факти підтверджуються і різними адресами майна, державне майно знаходяться за адресою м. Одеса, пляж "Аркадія", 3/1 , а майно про яке вказує заявник за адресою м. Одеса, пляж "Аркадія".

Крім того, позивач вказав, що державне нерухоме майно, нежитлові приміщення будинку пасажирського павільйону загальною площею 145 кв.м , були передані в оренду ТОВ "Дерева раю". В свою чергу приватні особи не мають право передавати орендоване державне майно в іпотеку. Оскільки власником такого майна є держава в особі Міністерства розвитку громад та територій України, а баласоутримувачем - ДП "Одеський морський торговельний порт".

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/3810/21 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді - Поліщук Л.В., Філінюк І.Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2025.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №916/3810/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.12.2025 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 07.11.2022 у справі №916/3810/21 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/3810/21 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/3810/21.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 07.11.2022 у справі №916/3810/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 07.11.2022 у справі №916/3810/21; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 15.01.2026; призначено справу №916/3810/21 до розгляду на 05.02.2026 о 11:30; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів; зупинено дію рішення Господарського суду Одеської області від 07.11.2022 у справі №916/3810/21.

05.02.2026 у судовому засіданні прийняли участь представник ОСОБА_1 - адвокат Рабзі О.Ю. та представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Дерева Раю" - адвокат Приймачук С.І.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2026 повідомлено учасників справи про оголошену перерву у судовому засіданні по справі №916/3810/21 до 17.02.2026 о 14:00 год; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: місто Одеса, проспект Шевченка, 29, в залі засідань № 7, 3-й поверх; явка представників учасників у справі не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

17.02.2026 у судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Дерева Раю" - адвокат Приймачук С.І. та представник ОСОБА_1 - адвокат Рабзі О.Ю.

Представники інших учасників справи у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.02.2026, якою повідомлено учасників справи про оголошену перерву у судовому засіданні по справі №916/3810/21 до 17.02.2026 о 14:00 год, була отримана в електронному кабінеті Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях - 05.02.2026, Державним підприємством "Одеський морський торговельний порт" - 05.02.2026.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 17.02.2026, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 07.11.2022 у справі №916/3810/21, до суду не повідомлялося.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 07.11.2022 у справі №916/3810/21 по суті, не дивлячись на відсутність представників учасників справи, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність зазначених осіб у даному випадку не повинно заважати здійсненню правосуддя.

Щодо клопотань апелянта, заявлених в рамках апеляційного провадження.

1) Разом з апеляційною скаргою надійшло клопотання ОСОБА_1 про долучення доказів, а саме:

- Технічний паспорт на громадський будинок кафе «Ітака» від 29.05.2003;

- Технічний паспорт на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами кафе «Ітака» від 15.12.2020;

- Технічний паспорт на громадський будинок Будівлі пасажирського павільйону №3/1 від 25.06.2014;

- Договір купівлі-продажу від 20.07.2004;

- Договір позики від 13.07.2016;

- Додаткова угода №1 від 29.05.2020 до Договору позики від 12.07.2016;

- Договір іпотеки від 15.07.2016;

- Договір про внесення змін №1 від 20.07.2020 до Іпотечного договору від 15.07.2016;

- Вимога про усунення порушень зобов`язання за договором позики та докази її направлення;

- Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В обґрунтування даного клопотання було зазначено те, що апелянт не брав участі під час розгляду справи судом першої та апеляційної інстанції, а тому був позбавлений можливості надати суду докази, на які він посилається у даній апеляційній скарзі.

Розглянувши дане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 6, 7 ч. 2 ст. 258 ГПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені:

- нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції;

- клопотання особи, яка подала скаргу.

Таким чином, апелянт разом з апеляційною скаргою мав подати всі необхідні для розгляду даної справи клопотання, в тому числі і клопотання про долучення доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Враховуючи те, що апелянт не був залучений до участі у справі у суді першої інстанції, тобто у нього була відсутня можливість подати відповідні докази до суду першої інстанції, колегія суддів вважає за потрібне долучити додані до апеляційної скарги докази.

2) 16.02.2026 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про поновлення строку на долучення доказів, а саме висновку експерта №869/26 від 12.02.2026.

В обґрунтування даного клопотання апелянт вказав, що даний доказ не існував станом на дату звернення з апеляційною скаргою.

На переконання апелянта даний доказ підтверджує наявність у нього права на оскарження рішення суду першої інстанції, а також доводить необгрунтованість рішення суду про виселення ТОВ "Дерева Раю".

Розглянувши дане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Як було зазначено вище, апелянт разом з апеляційною скаргою мав подати всі необхідні для розгляду даної справи клопотання, в тому числі і клопотання про долучення доказів.

В той же час апелянт, звертаючись з апеляційною скаргою, не звертався з клопотанням про долучення відповідного висновку експерта та навіть не заявляв про те, що йому необхідний додатковий час для проведення відповідного експертного дослідження.

Як вже зазначалося вище, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.12.2025 встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 15.01.2026.

Дана ухвала була отримана представником апелянта в електронному кабінеті 23.12.2025.

Тобто навіть за умови того, що апелянт не надав відповідні докази та клопотання до апеляційної скарги, судом був встановлений додатковий строк для подання будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 15.01.2026.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 119 ГПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

У даному випадку апелянт, подаючи 16.02.2026 клопотання про долучення доказів, не навів поважні причини пропуску строку на подання такого клопотання, встановленого ст. 258 ГПК України.

Крім того, апелянт не звертався з клопотанням про продовженням строку на подання клопотань з процесуальних питань, встановлений ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.12.2025.

Відповідно до ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на викладене вище, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання апелянта про поновлення строку на подання доказів та залишає наданий апелянтом висновок експерта без розгляду.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами, та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.01.2020 по справі №925/1600/16, при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статтям 258, 259 ГПК України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги.

В Постанові Верховного суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 12.07.2022 по справі №9/430-05-11867, якою постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2021 у справі № 9/430-05-11867 скасовано з передачею справи для розгляду до цього ж апеляційного господарського суду зі стадії відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Громадської організації «Всеукраїнська спілка автомобілістів» на рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2006, зокрема, зазначено, що «Судом апеляційної інстанції також не було з`ясовано, які права та обов`язки Всеукраїнської спілки автомобілістів були порушені при прийнятті рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2006.»

Таким чином, колегія суддів вважає за потрібне поперед усе встановити чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , тобто чи мав право апелянт взагалі оскаржувати вказане судове рішення саме як особа, яка не мала статусу учасника справи на момент винесення оскаржуваного рішення і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права, інтереси та (або) обов`язки.

Розглянувши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність закриття апеляційного провадження по даній справі, враховуючи наступне.

За змістом частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Пунктом 9 частини третьої статті 2 ГПК України передбачено, що одним із принципів господарського судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Приписами статті 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких, зокрема, віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, законність, рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 2 статті 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У відповідності до статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України.

Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Таким чином, конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена на належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи.

Реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Процесуальна діяльність суду щодо здійснення правосуддя має чітко визначені в законі мету, завдання і коло учасників - носіїв процесуальних прав і обов`язків. Реалізація своїх процесуальних прав обумовлена виключно процесуальним статусом учасника (позивач, відповідач, третя особа, а у справах про банкрутство - боржник, кредитор, інші учасники у справі).

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у рішенні у справі "Белле проти Франції" ("Bellet v. France", заява N 13343/87) від 04.12.1995 Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права". Як засвідчує позиція Європейського суду з прав людини, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Відповідно до частини 1 статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Так, наведеною нормою виокремлено коло осіб, наділених процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які умовно можна поділи на дві групи:

1) учасники справи;

2) особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

Особи, які не брали участі у справі, також мають право подавати апеляційні скарги на таке рішення суду, нарівні з іншими учасниками відповідної справи, однак, при цьому обов`язковою умовою для наявності такого права є вирішення судом у справі питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки.

У такому разі особа, яка не брала участі у справі, має довести наявність у неї такого права, обґрунтувавши наявність такого критерію, як вирішення судом питання про її права, інтереси та обов`язки.

В свою чергу, суд має з`ясувати, чи буде, у зв`язку з прийняттям судового рішення з цієї справи таку особу наділено новими правами або покладено на неї нові обов`язки, або змінено її наявні права та/або обов`язки, або позбавлено певних прав та/або обов`язків у майбутньому, або ж це рішення матиме вплив на інтереси скаржника тощо.

Судове рішення, оскаржуване не залученою до участі у справі особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийнято про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині цього рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав по права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 19 червня 2018 року у справі № 910/18705/17, від 03 червня 2019 року у справі № 910/6767/17, від 25 жовтня 2019 року у справі № 910/16430/14, від 05 травня 2020 року у справі № 910/9254/18, в ухвалах Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі № 592/2651/20, від 07 квітня 2021 року у справі № 362/445/15-ц.

Тобто не будь-яке судове рішення є таким, що вирішує питання про права/інтереси/обов`язки апелянта.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного рішення від 07.11.2022 у справі №916/3810/21, місцевий господарський суд, а ні в мотивувальній, а ні в резолютивній частині цього рішення не вирішував питання про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 , і жоден висновок суду першої інстанції не створює будь - яких прав або обов`язків для скаржника.

З тексту оскаржуваного рішення вбачається, що спір виник між Регіональним відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дерева Раю" за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт".

Предметом даного спору є:

1) стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю "Дерева Раю" 342 995,15 грн заборгованості з орендної плати за договором №69 від 12.06.2013та 18 035,02 грн пені за прострочення виконання обов`язку зі сплати орендної плати;

2) розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №69 від 12.06.2013, укладеного між Регіональним відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дерева Раю";

3) виселення Товариства з обмеженою відповідальністю "Дерева Раю" із займаного орендованого державного нерухомого майна, а саме: з нежитлових приміщень будинку пасажирського павільйону загальною площею 145 кв.м (інв.№073007; реєстровий номер майна 0112566.1.АААИГА531), розташованого за адресою: м. Одеса, пляж "Аркадія", 3/1, яке знаходиться на балансі Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" з метою розміщення побутових приміщень (інше використання нерухомого майна).

З матеріалів справи вбачається, що 12.06.2013 між Регіональним відділення Фонду державного майна України по Одеській області, правонаступником якого виступає Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях ("Орендодавець"), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дерева Раю" ("Орендар") укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №69 (далі - договір №69 від 12.06.2013), за умовами пункту 1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне майно, а саме: нежитлові приміщення будівлі пасажирського павільйону загальною площею 63,60 кв.м (інв.№073007, реєстровий номер майна 01125666.1.АААИГА531) за адресою: м. Одеса, пляж "Аркадія", 3/1, що обліковується на балансі Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" ("Балансоутримувач"), вартість якого визначена згідно зі звітом про належну оцінку, що була проведена Товариством з обмеженою відповідальністю "Одеська регіональна експертна компанія" станом на 31.03.2013 та становить 346974 грн.

Додатком до договору №69 від 12.06.2013 виступає розрахунок плати за оренду державного нерухомого майна від 12.06.2013.

На виконання умов вищезазначеного договору 12.06.2013 між Орендодавцем, Орендарем та Балансоутримувачем підписано акт приймання-передавання державного нерухомого майна, що обліковується на балансі Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт", з якого вбачається, що відповідачу було передано нежитлові приміщення будівлі пасажирського павільйону загальною площею 63,60 кв.м (інв.№073007, реєстровий номер майна 01125666.1.АААИГА531) за адресою: м. Одеса, пляж "Аркадія", 3/1.

30.10.2018 між сторонами укладено договір про внесення змін до договору №69 від 12.06.2013, яким узгодили викладення окремих умов вказаного договору оренди в новій редакції, а саме:

- Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення будівлі пасажирського павільйону, загальною площею 145 кв.м (інв.№073007, реєстровий номер майна 01125666.1.АААИГА531) за адресою: м. Одеса, пляж "Аркадія", 3/1, що обліковується на балансі Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт", вартість якого визначена згідно зі звітом про належну оцінку, що була проведена Товариством з обмеженою відповідальністю "Експертне Агентство "УКРКОНСАЛТ" станом на 30.04.2018 і становить 2426039 грн (пункт 1.1);

Додатками до договору б/н від 30.10.2018 про внесення змін до договору №69 від 30.10.2018 є розрахунок плати за оренду державного нерухомого майна від 12.06.2013 та акт приймання-передавання б/н від 30.10.2018, на підставі якого відповідачу було передано нежитлові приміщення будівлі пасажирського павільйону, загальною площею 81,40 кв.м за адресою: м. Одеса, пляж "Аркадія", 3/1.

З огляду на викладене вище, спірним нерухомим майном у дній справі є нежитлові приміщення будівлі пасажирського павільйону, загальною площею 145 кв.м (інв.№073007; реєстровий номер майна 0112566.1.АААИГА531) за адресою: м. Одеса, пляж "Аркадія", 3/1, які є державним майном та обліковуються на балансі Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт".

В той же час, обґрунтовуючи наявність свої порушених прав, апелянт вказує, що оскаржуваним рішенням у відповідача було витребувано майно, яке належить на праві власності іпотекодавцю ТОВ «Дерева Раю» та знаходиться у нього (апелянта) в іпотеці.

Однак, колегія суддів не приймає до уваги такі посилання апелянта з огляду на наступне.

12 липня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 2 012 800 гривень зі строком повернення до 12.07.2019, а він зобов`язався повернути суму позики до зазначеної дати.

29 травня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 1 до Договору позики від 12.07.2016, відповідно до якої сторони дійшли згоди про встановлення нового строку повернення позики, а саме до 01.06.2023.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за договором позики, між апелянтом та ТОВ «Дерева Раю» було укладено договір іпотеки, посвідчений 15 липня 2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу А.С. Хомою, реєстраційний номер 878.

Відповідно до п. 1.2. Договору, за цим Договором забезпечується виконання зобов`язання ОСОБА_2 , що випливають з договору позики від 12.07.2016.

Відповідно до п. 1.5. Договору іпотеки предметом договору іпотеки є нерухоме майно, що є власністю Іпотекодавця, а саме: кафе "Ітака", що розташоване за адресою: м.Одеса, "Аркадія" пляж, загальною площею 1151,9 кв.м., що розташоване на земельній ділянці площею 0,1200 га, яка перебуває в оренді. Зазначене майно належить Іпотекодавцю на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого Кіріченко І.Є., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 12.07.2004 за реєстровим №4997. Згідно витягу №4113492 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, право власності зареєстровано 12.07.2004 в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості, номер запису: 1184 в книзі: 33неж-128. Реєстраційний номер 6541171.

Відповідно до п. 1.5.1. Договору іпотеки, майно передається в іпотеку з усіма його невід`ємними приналежностями. Іпотека розповсюджується на всі невіддільні від майна поліпшення, складові частини та внутрішні системи, що існують на момент укладення цього договору та виникнуть у майбутньому. Всі зроблені Іпотекодавцем в період дії цього договору, всілякого роду поліпшення, реконструкції, зміни, доробки, тощо автоматично стають предметом даного договору іпотеки - предметом іпотеки.

В зв`язку з внесенням змін до договору позики, між ОСОБА_1 та ТОВ "Дерева Раю" було укладено договір про внесення змін №1 до договору іпотеки, який посвідчено 20 липня 2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу А.С. Хомою, реєстровий номер 515.

Даною додатковою угодою сторони дійшли згоди про внесення змін до договору іпотеки, шляхом викладення п. 1.2. Договору в новій редакції, а саме зміни стосувалися строку повернення позики та встановлено було новий строк повернення позики 01.06.2023, що відповідало умовам додаткової угоди до договору позики.

Таким чином, ОСОБА_1 є іпотекодержателем належного ТОВ «Дерева Раю» нерухомого майна, а саме кафе "Ітака", що розташоване за адресою: м.Одеса, "Аркадія" пляж, загальною площею 1 151,9 кв.м.

Тобто майно, яке є предметом даного спору - нежитлові приміщення будівлі пасажирського павільйону, загальною площею 145 кв.м (інв.№073007; реєстровий номер майна 0112566.1.АААИГА531) за адресою: АДРЕСА_1 , які є державним майном та обліковуються на балансі Державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" є відмінним від майна, яке знаходиться в іпотеці у ОСОБА_1 - кафе " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що розташоване за адресою: м.Одеса, "Аркадія" пляж, загальною площею 1 151,9 кв.м.

Крім того, згідно відомостей із державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, нежитлові приміщення будинку пасажирського павільйону загальною площею 145 кв.м (інв.№073007; реєстровий номер майна 0112566.1.АААИГА531), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 в іпотеці не перебувають, обтяження відсутні (т. 5 а.с. 116-117).

Колегія суддів також не приймає до уваги посилання апелянта на те, що спірне майно у даній справі та майно, яке йому було передано в іпотеку, частково є одним і тим же майном, адже колегією суддів вже було встановлено, що це майно є різним, зокрема спірне майно є державною власністю та не передавалося в іпотеку, тоді як передане в іпотеку ОСОБА_1 майно знаходиться у приватній власності ТОВ «Дерева Раю».

Більше того, спірне нерухоме майно та майно, яке знаходиться в іпотеці у апелянта, знаходиться за різними адресами, державне майно знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , а майно, про яке вказує апелянт, за адресою м. Одеса, пляж "Аркадія".

Крім того, апелянтом у встановленому законом порядку та строки не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин того, що спірне майно у даній справі та майно, яке йому було передано в іпотеку, частково є одним і тим же майном.

Більше того, колегія суддів зазначає, що у межах даної справи не вирішується спір про власність між ТОВ «Дерева Раю» та державою щодо того, кому належить те чи інше нерухоме майно, та чи зареєстровано право власності ТОВ «Дерева Раю» та держави на одне й теж саме нерухоме майно.

Отже, вирішення у даній справі питання щодо виселення ТОВ «Дерева Раю» з нежитлових приміщень будівлі пасажирського павільйону, загальною площею 145 кв.м (інв.№073007; реєстровий номер майна 0112566.1.АААИГА531) за адресою: АДРЕСА_1 , жодним чином не впливає на права, інтереси чи обов`язки ОСОБА_1 , як іпотекодержателя належного ТОВ «Дерева Раю» нерухомого майна, а саме кафе "Ітака", що розташоване за адресою: м.Одеса, "Аркадія" пляж, загальною площею 1 151,9 кв.м, адже спірне у даній справі нерухоме майно знаходиться в державній власності та воно не передавалося в іпотеку ні ОСОБА_1 , ні іншим особам.

З огляду на викладене вище, ОСОБА_1 не довів, яким саме чином оскаржуване рішення впливає на його права, інтереси чи обов`язки.

Таким чином, колегія суддів доходить до висновку, що ОСОБА_1 не є особою, яка має право на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від 07.11.2022 у справі №916/3810/21.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

З огляду на викладене вище, колегія суддів доходить до висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 07.11.2022 у справі №916/3810/21 підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 234, 254, 255, п. 3 ч. 1 ст. 264 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 07.11.2022 у справі №916/3810/21.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 23.02.2026.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран